Справа № 939/1349/24
РІШЕННЯ

Іменем України

18 жовтня 2024 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі : головуючої судді Герасименко М.М.

за участі секретаря Рассказової М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Бородянці в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Бородянський відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 16 травня 1998 року перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням Бородянського районного суду Київської області від 14 вересня 2023 року. Від шлюбу мають двох дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За вказаним рішенням суду з нього було стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку на кожну дитину, починаючи з 29 червня 2023 року та до досягнення дітьми повноліття. На підставі даного рішення суду, ОСОБА_2 звернулася до Бородянського відділу ДВС з виконавчим листом № 939/1600/23 та 20 жовтня 2023 року було відкрито виконавче провадження № 73096978. Наразі дочка ОСОБА_5 є повнолітньою, а син ОСОБА_6 проживає разом із ним (позивачем) і перебуває на його утриманні, а тому відповідач безпідставно отримує аліменти та витрачає їх на свої потреби. Він неодноразово намагався вирішити з ОСОБА_2 питання з приводу того, щоб вона забрала виконавчий лист, проте вона на його прохання не реагує. З огляду на вказані обставини, просив припинити стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стягуються за рішенням Бородянського районного суду Київської області від 14 вересня 2023 року.

Ухвалою суду від 18 червня 2024 року було відкрито провадження у даній справі та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 і його представник адвокат Горбаченко М.О. в судовому засіданні позов підтримали, посилаючись на викладені в ньому обставини, та просили його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, відзив на позов не надала.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Оскільки відповідач не повідомила про причини своєї неявки, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили, у суду наявні відомості про належне повідомлення відповідача про дату, час і місце цього засідання, тому причин для відкладення розгляду справи, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд не вбачає і вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні.

Вислухавши пояснення позивача та його представника, заслухавши пояснення малолітньої дитини ОСОБА_4 , допитавши свідків, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 16 травня 1998 року, який було розірвано за рішенням Бородянського районного суду Київської області від 14 вересня 2023 року (а.с. 12, 15-16).

Від шлюбу мають двох дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 13, 14).

За рішенням Бородянського районного суду Київської області від 14 вересня 2024 року з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку на кожну дитину, починаючи з 29 червня 2023 року та до досягнення дітьми повноліття (а.с. 15-16).

На виконання вказаного рішення суду, 14 вересня 2023 року Бородянським районним судом Київської області було видано виконавчий лист № 939/1600/23, з примусового виконання якого 20 жовтня 2023 року Бородянським відділом державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було відкрито виконавче провадження № 73096978 (а.с. 17).

23 квітня 2024 року начальником відділу Бородянського відділу ДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с. 18).

Згідно з довідкою № 71 від 16 травня 2024 року, мати ОСОБА_4 ОСОБА_2 контакту з Комунальним закладом Пісківської селищної ради «Пісківський ліцей» не підтримує, успішністю сина не цікавиться, батьківські збори не відвідує. Дитина проживає з батьком. Денис завжди охайний, доглянутий, батько приділяє належну увагу вихованню сина (а.с. 19).

Згідно характеристики, наданої директором Комунального закладу Пісківської селищної ради «Пісківський ліцей», ОСОБА_7 за час навчання у школі зарекомендував себе старанним, сумлінним, дисциплінованим, працелюбним, уважним учнем. Денис виховується у неповній сім`ї, батько бере активну участь в навчанні та вихованні сина (а.с. 20).

Відповідно до копії акту обстеження житлово-побутових умов від 13 травня 2024 року, ОСОБА_4 з 15 серпня 2023 року проживає у АДРЕСА_1 разом із батьком ОСОБА_1 (а.с. 21).

У судовому засіданні малолітній син сторін ОСОБА_7 повідомив, що він наразі проживає разом із своїм батьком та бабусею. Мати та сестра проживають окремо в іншому житловому будинку. Сестра постійно приходить до нього в гості, з матір`ю він не бачився.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що вона є матір`ю позивача. Після того як позивач розлучився із відповідачкою, він разом із своїм сином ОСОБА_6 перейшов проживати до неї (свідка) у квартиру АДРЕСА_2 . Наразі вже протягом року позивач та його син ОСОБА_6 постійно проживають разом із нею (свідком). Відповідачка проживає також по АДРЕСА_3 , проте в іншому будинку, від виховання ОСОБА_6 самоусунулася.

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_9 суду пояснили, що вони є сусідами сторін. Приблизно з серпня 2023 року позивач та його син ОСОБА_6 постійно проживають разом із матір`ю позивача по АДРЕСА_3 . Відповідачка проживає окремо в іншому будинку, дитину не відвідує.

За змістом ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до її повноліття.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

За змістом статті 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Згідно з п. 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

З аналізу статей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється.

Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.

Як встановлено судом із матеріалів справи, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 15 серпня 2023 року проживає у АДРЕСА_1 разом із батьком ОСОБА_1 , який є платником аліментів, і перебуває на його утриманні, а тому стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина є безпідставним.

У даному випадку, суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року в справі № 711/8561/16, відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

З огляду на зазначене, враховуючи, що ОСОБА_4 проживає з батьком ОСОБА_1 і перебуває на його утриманні, проте на підставі рішення суду з позивача на даний час стягуються аліменти на користь відповідачки на утримання дитини, суд вважає за необхідне позов задовольнити та припинити стягнення із ОСОБА_1 аліментів, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили, оскільки лише в такий спосіб можливо належним чином захистити порушене право позивача і такий спосіб не завдасть шкоди правам та інтересам відповідачки і дитині сторін.

Керуючись ст. 18, 179, 180, 181, 273 СК України, ст. 10-13, 259, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Бородянський відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Припинити з дня набрання рішенням законної сили стягнення аліментів з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Нова Буда Бородянського району Київської області, РНОКПП НОМЕР_1 , що стягуються на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за рішенням Бородянського районного суду Київської області від 14 вересня 2023 року.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 23 жовтня 2024 року.

СуддяМ.Герасименко