Провадження № 4-с/201/8/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року місто Дніпро

Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Демидової С.О.,

з секретарем судового засідання Галко С.Д.,

за участі:

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду місті Дніпрі скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Державний виконавець Соборного відділу Державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Нечай Лідія Степанівна, на постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

15 листопада 2023 року до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Державний виконавець Соборного відділу Державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Нечай Лідія Степанівна, на постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження.

В обґрунтування своєї скарги заявник зазначила, що в провадженні Соборного відділу Державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебувало виконавче провадження № 39945062 з примусового виконання наказу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в цивільній справі № 2-2463 від 16 квітня 2008 р. про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх його доходів але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повнолітня.

Постановою від 04 травня 2023 р. державним виконавцем Соборного відділу Державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Нечай Лідією Степанівною виконавче провадження було закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження».

Разом з тим, рішення суду не було виконано боржником в повному обсязі. Так, в матеріалах виконавчого провадження є довідка від 23 серпня 2022 р. № 23/08-1, згідно з якою в період часу з 01 січня 2018 р. по 01 червень 2022 р. боржник працював у ФОП ОСОБА_3 згідно з цією ж довідкою Боржник отримував дохід на рівні мінімальною з/п.

Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, що додається, у зазначений період розмір аліментів визначався виходячи з цієї довідки, тобто з мінімальної з/п. Разом з тим, боржник в період наданої їм довідки не працював у ФОП ОСОБА_3 , з цього зрозуміло що зазначена довідка є неправдивою, а саме, боржник ніколи не працював у ФОП ОСОБА_3 .

Також, адвокат боржника, не повідомив державному виконавцю, що боржник з 22 лютого 2023 року знаходиться на військовій службі,у зв`язку з чим за період з 22 лютого 2023 року по 04 квітня 2023 р сума виплачених аліментів також повинна бути перерахована.

Разом зі скаргою заявником було подано клопотання про витребування доказів.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2023 року відкрито провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Державний виконавець Соборного відділу Державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Нечай Лідія Степанівна на постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження.

06 грудня 2023 року ухвалою суду задоволено клопотання заявника про витребування доказів.

На виконання ухвали суду від Лівобережної об`єднаної Державної податкової інспекції м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області надійшли відомості про доходи та місце роботи ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , в період часу з 01 січня 2018 року по 01 червня 2022 року. (а.с.30-31).

На виконання ухвали суду від Соборного відділу Державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшли копія матеріалів виконавчого провадження №39945062.

07 лютого 2024 року від Соборного відділу Державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшли письмові заперечення, в яких зазначено, що в період з 24 вересня 2013 по 21 червень 2018 рік виконавче провадження №39945062 перебувало на виконанні в Голосіївському районному відділі державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

21 червня 2018 року виконавче провадження було передано до Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у зв`язку з місцем реєстрації боржника у м.Дніпрі. Заборгованість станом на 01 лютого 2018 складала 108 869,29 грн.

26 серпня 2022 року на адресу відділу надійшла заява від боржника ( ОСОБА_2 ) про перерахунок заборгованості по сплаті аліментів за ВП №39945062 з довідкою про доходи (за період з січня 2018 року по липень 2022 року).

Державним виконавцем здійснено розрахунок заборгованості згідно даних, які надійшли на адресу відділу та нараховано заборгованість в розмірі 175 572,54 грн., та відповідно до абз.3, ч.14 ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження» нараховано штраф в розмірі 50% від суми заборгованості, а саме: 87786,27 грн. (загальна сума боргу разом зі штрафом становила 263358,81 грн) 11 серпня 2022 та 01 вересня 2022 року на депозитний рахунок відділу надійшло 266951,00 грн, які в подальшому були перераховані за реквізитами стягувача ( ОСОБА_1 ).

Державним виконавцем було проведено розрахунок заборгованості боржника відповідно до довідки наданої боржником з місця роботи та виходячи з середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Згідно здійсненого розрахунку заборгованість станом на дату повноліття дитини 04 квітня 2023 року, складала 3962,91 грн. 25 квітня 2023 року сума в розмірі 9357,90 грн. зі сплати аліментів була сплачена боржником на депозитний рахунок та перерахована на користь стягувача, про що свідчить розпорядження №39945062 від 28 квітня 2023 р.

21 березня 2024 року заявником надано додаткові докази по справі.

Заявник в судовому засіданні просила задовольнити скаргу в повному обсязі.

Вислухавши заявника, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків.

Відповідно дост. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби має відбуватися згідно зі статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». (ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження»)

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:

1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників;

3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

Відповідно до п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Звертаючись до суду зі скаргою ОСОБА_1 зазначила про розбіжності в розрахунках заборгованості та не з`ясування виконавцем фактичного місця працевлаштування боржника.

Судом встановлено, що виконавець здійснив розрахунок заборгованості по аліментах згідно наданої боржником довідко ФОП ОСОБА_3 відповідно до якої боржник отримував мінімальну заробітну плату. Заборгованість відповідно до розрахунку була погашена боржником, та станом на день виповнення дитині 18 років боржник мав заборгованість у розмірі 3962,91 грн., яку він повністю погасив 25 квітня 2023 року сплативши суму в розмірі 9357,90 грн.

24 серпня 2024 року боржник ОСОБА_2 звернувся до Начальника Соборного ВДВС з заявою про перерахунок заборгованості по сплаті аліментів за ВП №39945062 та надав довідку про доходи за період з січня 2018 року по липень 2022 року отриманих в ФОП ОСОБА_3 (а.с.132-133).

Проте в матеріалах справи міститься витребувана від Лівобережної об`єднаної Державної податкової інспекції м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області інформація з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерело / суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору в період з 1 кварталу 2018 року по 2 квартал 2022 року, відповідно до якої відомостей про доходи ОСОБА_2 відсутні в зазначений проміжок часу. (а.с.30-31).

Крім того, в матеріалах справи наявні відповіді від Державної податкової служби України Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 24 жовтня 2022 року та від 01 березня 2023 року, в яких зазначено, що за символьними параметрами згідно існуючих баз даних ДПСУ не можливо однозначно ідентифікувати вказаного підприємця серед платників податків та відповідно надати запитувану інформацію щодо офіційного працевлаштування ОСОБА_2 з січня 2018 року по червень 2022 року. (а.с.145-146,156-157).

З наданих матеріалів виконавчого провадження вбачається, що виконавцем було здійснено розрахунок заборгованості по аліментам ОСОБА_2 , згідно наданої їм довідки з ФОП ОСОБА_3 , однак виконавець не переконався в достовірності такої довідки, адже матеріали справи спростовують фактичне отримання будь-яких доходів та факт працевлаштування ОСОБА_2 у ФОП ОСОБА_3 .

З огляду на вказане розрахунок заборгованості по аліментам відбувався з порушеннями, а отже дана постанова про закриття виконавчого провадження підлягає скасуванню.

Щодо вимог заявника про зобов`язання державного виконавця поновити виконавче провадження, суд зазначає наступне.

Статтею 41 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Тобто при скасуванні даної постанови про закриття виконавець самостійно має відновити виконавче провадження, відповідно до норм визначених ст. 41 вищевказаного Закону.

З огляду на вказане, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання державного виконавця поновити виконавче провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст. 447-451, 260, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Державний виконавець Соборного відділу Державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Нечай Лідія Степанівна, на постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження задовольнити частково.

Постанову державного виконавця Соборного відділу Державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Нечай Лідія Степанівна від 05 травня 2023 року про закінчення виконавчого провадження скасувати.

В іншій частині відмовити

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 23 жовтня 2024 року.

Суддя С.О. Демидова