Справа № 216/5562/24
провадження №2/216/2330/24
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 жовтня 2024 року м. Кривий Ріг
Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді Чирського Г.М.,
за участі секретаря судового засідання: Смолдирева М.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 м. Кривого Рогу, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, -
Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона є матір`ю відповідача -1 ОСОБА_2 , який проживав зі своєю співмешканкою відповідачем-2 ОСОБА_3 . У 2021 році ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виїхали до Республіки Польща. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_4 .
Рішенням районного суду у м. Згеж, 3 відділ у справах сім?ї та неповнолітніх від 10 серпня 2023 року, номер справи 111 Nsm 692/23 невідкладно, до моменту остаточного завершення провадження, влаштовано неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Гловно (ПЕСЕЛЬ 5) до прийомної сім?ї, а саме до бабусі по батькові - ОСОБА_6 (ПЕСЕЛЬ НОМЕР_1 , паспорт номер НОМЕР_2 ), яка на даний час проживає за адресою: АДРЕСА_1 , змінивши лише пункт 2 (другий) рішення Районного суду в м. Згеж від 04 серпня 2023 року та залишивши нагляд відповідного службовця (куратора) за сім?єю.

Позивач звернулася до Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради із заявою-повідомленням, про те, що до неї в родину влаштовано її малолітнього онука ОСОБА_5 рішенням районного суду у м. Згеж від 10.08.2023 року, та просила видати наказ про тимчасове влаштування дитини у її родину, однак їй було відмовлено.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.11.2023 року рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнано на території України.

Постановою від 29 грудня 2023 року у справі № 111 Nsm 692/23 районного суду м. Згеж, 111 Відділу у справах сім?ї та неповнолітніх прийнято рішення про обмеження батьківських прав ОСОБА_7 та ОСОБА_8 щодо малолітнього ОСОБА_5 , шляхом поміщення малолітнього до спорідненої прийомної сім?ї - до позивача у справі, встановивши, що місцем проживання малолітнього буде місце проживання позивача.

25.06.2024 року Центрально-Міським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області прийнято рішення про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відносно їх малолітнього сина ОСОБА_5 . При вирішенні спору про позбавлення батьківських прав відповідачів питання про стягнення аліментів на утримання малолітнього ОСОБА_5 не вирішувалося. Позивач наразі представляє інтереси малолітньої дитини, малолітній ОСОБА_9 постійно проживає з позивачем за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідачі матеріальну допомогу на утримання дитини не надають. Вони повністю ухиляються від свого обов?язку по утриманню сина. Позивач зазначає, що вона за допомогою свого чоловіка повністю утримую онука, забезпечую усім необхідним для його розвитку. Відповідачі є здоровими, працездатними людьми, тому мають можливість утримувати свого сина. З метою оформлення опіки над малолітнім онуком, позивач звертається із вказаним позовом до суду.

Ухвалою суду від 14.08.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін.

Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність, підтримуючи позовні вимоги та наполягаючи на їх задоволенні, не заперечувала проти винесення заочного рішення.

Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, відзиву (заперечень) на позовну заяву, клопотань до суду не подали.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, за згодою позивача, вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 280 ЦПК України, оскільки відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 280 ЦПК України відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з`явилися, не подали відзив.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи в спрощеному позовному провадженні, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.11.2023 визнано на території України рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, а саме: Рішення районного суду у м. Згеж, 3 відділ у справах сім`ї та неповнолітніх від 10 серпня 2023 року, справа №ІІІ Nsm 692/23, яким у негайному порядку, до моменту закінчення провадження шляхом ухвалення судового рішення, що набрало законної сили, поміщено малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Гловно (PESEL: 5) до прийомної сім`ї рідної бабусі ОСОБА_6 ( НОМЕР_3 , паспорт номер НОМЕР_2 ), яка на даний час проживає за адресою: АДРЕСА_1 , змінивши лише пункт 2 (другий) рішення Районного суду в м. Згеж від 04 серпня 2023 року та залишивши нагляд відповідного службовця (куратора) за сім`єю.

Постановою районного суду м. Згеж від 29.12.2023, серед іншого, про обмеження батьківських прав відповідачів щодо малолітнього ОСОБА_10 , шляхом поміщення малолітнього до спорідненої прийомної сім`ї ОСОБА_6 , яка перебуває з малолітнім в Україні, встановивши, що місцем проживання малолітнього буде місце проживання ОСОБА_6 та уповноваживши її вчиняти рішення щодо навчання та лікування дитини без згоди його батьків.

Згідно витягу з Реєстру Криворізької територіальної громади від 30.03.2024 року ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з актом від 25.03.2024, затвердженим головою ОСББ «Кобилянського 223», за адресою: АДРЕСА_2 разом з бабусею ОСОБА_1 та дідусем ОСОБА_11 з 16.08.2023 мешкає їх онук ОСОБА_4 .

Як вбачається Витягу із актового запису про народження від ІНФОРМАЦІЯ_3 , Лодзинське Воєводство, ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_9 , батьком якого вказаний ОСОБА_12 , а матір`ю ОСОБА_13 .

Заочним рішенням Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.06.2024 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , позбавлено батьківських прав відносно їх малолітнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Рішення не оскаржувалося, не скасовано та 26.07.2024 року набрало законної сили.

Судом встановлено, що питання щодо стягнення аліментів з відповідачів при ухваленні вищезазначеного рішення про позбавлення батьківських прав, судом не вирішувалося.

Як зазначила позивач у своєму позові вона звернулася до Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради із заявою про встановлення опіки над її малолітнім онуком ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , але їй було відмовлено.

18.07.2024 року Службою у справах дітей Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради винесено наказ № 71-С «Про тимчасове влаштування малолітньої дитини, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в сімї гр. ОСОБА_1 , до вирішення питання призначення її законним представником дитини.

На даний час малолітня дитина ОСОБА_9 постійно проживає разом з позивачем ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

Частиною 4 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" також передбачено, що позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей.

Згідно з ч. 2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов?язку щодо утримання дитини.

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов?язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду про стягнення аліментів на утримання дитини.

У відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини (абз. 1 ч.2 ст.182 СК України).

Так, відповідно до абз. 2 ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень ст.183СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Згідно із абз. 3 пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Приймаючи рішення по справі суд виходить з того, що обов`язок нести витрати на дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини. Забезпечення умов для такого розвитку та догляду за дитиною пов`язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатнім.

Також при вирішенні справи суд враховує позицію Верховного Суду викладену у Постанові КЦС ВС від 11.03.2020 № 759/10277/1 (61-22317св19) про те, що факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.

При цьому, в обґрунтування позовних вимог щодо стягнення аліментів у розмірі 1/3 частки з усіх видів доходу ОСОБА_2 (відповідач -1 у справі) та у розмірі частки з усіх видів доходу ОСОБА_15 (відповідач 2 у справі), позивач посилається на те, що відповідач-1 сплачує аліменти на сина ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , відповідач-2 має двох інших неповнолітніх дітей, але ними не опікується, вони вилучені у неї та проживають в родині своєї бабусі по лінії матері в Польщі та знаходяться на утриманні держави (з телефонної розмови зі слів бабусі), а отже відповідачі можуть виплачувати на утримання сина - ОСОБА_10 аліменти щомісячно, до досягнення ним повноліття кожен окремо.

Інші обставин, що мають значення, обґрунтуванні належними доказами про стягнення аліментів саме в такому розмірі не представлено.

Враховуючи вищевикладене, оскільки між сторонами не досягнуто згоди щодо порядку та способу утримання дитини в досудовому порядку, відповідач не надала суду доказів щодо наявності обставин для звільнення від сплати аліментів чи зменшення їх розміру, при цьому, оскільки особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів з відповідачів на користь малолітньої дитини.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині виплати аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Позивачка звільнена від сплати судового збору, а тому у відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі 1211,20 грн. підлягає стягненню з відповідачів в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 5-8, 10,11, 12,13,81,141, 263-265,259 ч.6 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_4 , громадянина України, уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП: НОМЕР_5 , громадянки України, уродженки м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на утримання малолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 07 серпня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_6 , громадянки України, уродженки с-ще Володимирець Рівненської області, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП: НОМЕР_5 , громадянки України, уродженки м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на утримання малолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 07 серпня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_4 , на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_6 , на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Заочне рішення набирає законної, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 24 жовтня 2024 року.

Суддя Г.М. Чирський