Справа № 149/1259/24
Провадження № 2/513/664/24
Саратський районний суд Одеської області
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 жовтня 2024 року Саратський районний суд Одеської області у складі головуючої судді Бучацької А.І., за участю: секретаря судового засідання Русавської Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в селищі Сарата Одеської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "КЕШ ТУ ГОУ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
У С Т А Н О В И В:
16 квітня 2024 року представник позивача звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього на свою користь заборгованість за кредитним договором № 2119713 від 10 липня 2021 року в загальній сумі 5874 гривні, яка складається з: 1800 гривень - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 4074 гривні прострочена заборгованість за процентами.
Свої вимоги обґрунтував тим, що 10 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Лінеура Україна" та ОСОБА_1 було укладено договір № 2119713 про надання кредиту на суму 1800 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно Договору. Строк дії договору починається з моменту його укладення та становить 30 днів. Проценти нараховуються відповідно до п. 1.4, 1.5 Договору.
ТОВ "Лінеура Україна" свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі та надало ОСОБА_1 кредит у розмірі, встановленому Договором.
Позичальник не повернув суму кредиту, тим самим порушив умови договору. Станом на 19.02.2022 року заборгованість ОСОБА_1 за договором № 2119713 становить 5874,00 гривень, яка складається з: 1800,00 гривень сума заборгованості за основним боргом, 4074,00 гривень сума заборгованості за відсотками.
24 грудня 2021 року між ТОВ "Лінеура Україна" та позивачем було укладено договір факторингу № 02-24122001, у відповідності до умов якого, ТОВ "Лінеура Україна" відступив позивачу право вимоги від відповідача коштів, право на одержання яких належить ТОВ "Лінеура Україна", а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача за кредитним договором № 2119713 від 10 липня 2021 року.
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 02-24122001 від 24.12.2021 року ТОВ "Кеш Ту Гоу" набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 5874,00 гривень, з яких: 1800,00 гривень сума заборгованості за основним боргом, 4074,00 гривень сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 19.02.2022 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 29 квітня 2024 року зазначена заява передана за підсудністю на розгляд Саратського районного суду Одеської області.
Після надходження та реєстрації зазначеної позовної заяви відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України автоматизованою системою документообігу суду головуючою суддею у справі визначено суддю Саратського районного суду Одеської області Бучацьку А.І.
Ухвалою Саратського районного суду від 30 травня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження.
Представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, до суду не з`явився. 16 вересня 2024 року надіслав заяву, в якій просив про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що у разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення судом.
Відповідачу ОСОБА_3 судові виклики надсилались за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Судові виклики на 06 травня 2024 року на 11:30 годину на 17 червня 2024 року на 09:30 годину повернулися з відміткою, що адресат відсутній за вказаною адресою (а.с. 72, 134).
Відповідно до положень ст.280 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи та ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд приходить до наступного.
Судом установлено, що 10 липня 2021 року між ТОВ "Лінеура Україна" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 2119713, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 1800,00 гривень. Кредитний договір було підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, згідно якого відповідач отримав кредит. Строк кредиту становить 30 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів.
24 грудня 2021 року між ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ "КЕШ ТУ ГОУ" було укладено Договір факторингу № 02-24122001, за умовами якого ТОВ "Лінеура Україна" відступило позивачу право вимоги від відповідача коштів (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належить ТОВ "Лінеура Україна", а позивач набуває право вимоги грошових коштів від відповідача за кредитним договором № 2119713 від 10 липня 2021 року (а.с. 27-30).
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 02-24122001 від 24.12.2021 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 про повернення заборгованості за кредитним договором № 2119713 від 10 липня 2021 року у загальній сумі 5874,00 гривень, з яких: 1800,00 гривень сума заборгованості за основним боргом, 4074,00 гривень сума заборгованості за відсотками (а.с. 31).
Відповідно до ч.1 ст.1077, 1084 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнтів) за плату ( у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги.
Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Ч.1 ст.1048 УК України встановлює, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Відповідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір між сторонами укладений шляхом підписання відповідачем анкети-заяви позичальника, додатками до якої є Умови та Правила надання банківських послуг, Тарифи та Таблиця обчислення вартості кредиту.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію", згідно ст.3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч.3 ст.11 вказаного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону).
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону).
Згідно із ч. 6 ст.11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом ч.8 ст.11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Положеннями ст.12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено.
За вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Зважаючи на те, що відповідач, який був належним чином повідомленим про розгляд справи, відзиву не надав, зазначені у позовній заяві обставини не спростував та не надав належних та допустимих доказів на підтвердження заперечень проти позовних вимог, суд на підставі доказів, що є в матеріалах справи, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, так як відповідач порушив договірні зобов`язання, а тому з нього належить стягнути заборгованість за кредитними договорами.
Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Судовий збір, сплачений позивачем у розмірі 2422,00 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в силу ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 2-13, 81, 89, 141, 258 - 259, 263 - 265, 280-282, 288, 289, 354 ЦПК України, ст. ст. 509, 525, 526, 530, 536, 599, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд
У Х В А Л И В:
позов Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕШ ТУ ГОУ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕШ ТУ ГОУ" заборгованість за кредитним договором № 2119713 від 10 липня 2021 року в розмірі 5874 (п`ять тисяч вісімсот сімдесят чотири) гривні 00 (нуль) копійок, з яких: 1800 (одна тисяча вісімсот) гривень 00 (нуль) копійок - сума заборгованості за основною сумою боргу, 4074 (чотири тисячі сімдесят чотири) гривні 00 (нуль) копійок - сума заборгованості за відсотками.
Заочне рішення може бути переглянуто Саратським районним судом за заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Заочне рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після проголошення рішення, а відповідачем - протягом тридцяти з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Представник позивача: Пархомчук Сергій Валерійович, РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 19.06.2015 року Саратським РС ГУ ДМС України в Одеській області, РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Суддя А. І. Бучацька