Провадження № 2/742/1772/24
Єдиний унікальний № 742/6144/24
УХВАЛА

24 жовтня 2024 року м.Прилуки

Суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області Фетісова Н.В., перевіривши матеріали справи за позовною заявою ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Кравчук Андрій Васильович до Нафтогазовидобувне управління «Чернігівнафтогаз» Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання поновити на посаді та зобов`язання нарахувати та виплатити заробітну плату за час вимушеного прогулу,

У С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до Нафтогазовидобувне управління «Чернігівнафтогаз» Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання поновити на посаді та зобов`язання нарахувати та виплатити заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Дослідивши зміст поданої позовної заяви та доданих до неї документів, суддя вважає, що у відкритті провадження у справі слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ст. 8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції гарантується. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (ч.4 ст. 55 Конституції України).

Стаття 2 ЦПК України визначає, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Така підстава включає насамперед справи, непідвідомчі суду, а також випадки звернення в суд з вимогами, які не підлягають правовому захисту. Крім цього, справа не підлягає розгляду в суді у випадку відсутності в позивача чи відповідача процесуальної правоздатності.

Відповідно до ч.1 ст. 46 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Згідно ч.1,2 ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Статтею 80 ЦК України передбачено, що юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

У частині 4 ст. 87 ЦК України зазначено, що юридична особа вважається створеною з дня її державної реєстрації.

Відповідно до чинного законодавства, зокрема ЦК та ГК України юридичні особи для здійснення своїх функцій мають право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами.

Частинами 1, 3 ст. 95 ЦК України визначено, що філією, представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Тобто філії, представництва, відділення, інші відокремлені підрозділи наділяються певною господарською компетенцією. Утім, не маючи статусу юридичної особи, такі підрозділи не наділяються самостійною господарською процесуальною правоздатністю та дієздатністю.

Аналіз норм права дає підстави для висновку, що філії та представництва, які не є юридичними особами не наділені цивільною процесуальною дієздатністю та не можуть виступати стороною у цивільному процесі. Тому справи, в яких відповідачем виступає філія чи представництво, не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, у зв`язку з відсутністю сторони у цивільному процесі, до якої пред`явлено позов, а отже неможливістю вирішення цивільного спору. Розгляду у суді підлягає лише такий спір, у якому позовні вимоги можуть бути або задоволені, або в їх задоволенні може бути відмовлено. Положення «заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» (пункт 1 частини першої статті 186, пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України) стосується як позовів, які не підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства, так і тих позовів, які суди взагалі не можуть розглядати (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі №757/43355/16-ц).

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що філії та представництва, які не є юридичними особами, не наділені цивільною процесуальною дієздатністю та не можуть виступати стороною у цивільному процесі. Тому справи, в яких відповідачем виступає філія чи представництво, не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, у зв`язку з відсутністю сторони у цивільному процесі, до якої пред`явлено позов, а отже неможливістю вирішення цивільного спору.

Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 червня 2021 року у справі №760/32455/19, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 липня 2022 року у справі №593/98/21 та постановах Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року у справі №211/2401/19, від 09 лютого 2022 року у справі №607/4090/21, від 09 лютого 2022 року у справі №213/4206/19, від 07 липня 2021 року у справі №712/13066/18, від 10 листопада 2021 року у справі №552/2889/20, що свідчить про сталість судової практики при вирішенні питання процесуального статусу філії чи представництва у справі.

Згідно позовної заяви, представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому визначив відповідачем Нафтогазовидобувне управління «Чернігівнафтогаз» Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (місцезнаходження: Чернігівська обл., м. Прилуки, вул. Вокзальна, буд.1), яке не може бути відповідачем у даній справі, оскільки не є юридичною особою.

Встановлено, що згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 24.10.2024 за №863537, за кодом , зареєстровано Нафтогазовидобувне управління «Чернігівнафтогаз» Публічного акціонерного товариства «Укрнафта», місцезнаходження: Україна, 17500, Чернігівська обл., місто Прилуки, вулиця Вокзальна, будинок 1. Тип: філія (інший відокремлений підрозділ). Повне найменування, ідентифікаційний код юридичної особи, до якої належить відокремлений підрозділ: Публічне акціонерне товариство «Укрнафта», 00135390.

Отже, Нафтогазовидобувне управління «Чернігівнафтогаз» Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» є відокремленим підрозділом Публічного акціонерного товариства «Укрнафта». Відомості про наявність у відповідача - Нафтогазовидобувне управління «Чернігівнафтогаз» Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» статусу юридичної особи відсутні.

Оскільки, Нафтогазовидобувне управління «Чернігівнафтогаз» Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» до якого заявлено позов, не є юридичною особою, тому позов до нього не може розглядатися в суді.

За змістом цивільно-процесуальних норм, що регулюють процедуру пред`явлення позову, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованого позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. 186 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Кравчук Андрій Васильович до Нафтогазовидобувне управління «Чернігівнафтогаз» Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання поновити на посаді та зобов`язання нарахувати та виплатити заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Чернігівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі скасування цієї ухвали позовна заява вважатиметься поданою в день первісного звернення до суду.

Суддя Наталія ФЕТІСОВА