Справа № 510/1225/24
Провадження № 2/510/1160/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.09.24 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді - Дудник В.І.,

за участю секретаря - Лабановой С.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

Відповідач позовні вимоги визнала, щодо їх задоволення не заперечувала, просила розглянути справу за її відсутності.

Позивач на задоволенні позову наполягала, просила про розгляд справи без її участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: свідоцтво про смерть 08.02.2022р. ОСОБА_3 ; свідоцтво про смерть 21.11.2023р. ОСОБА_4 ; заповіт ОСОБА_5 від 26.06.2006р.; заява ОСОБА_4 до Ренійської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, спадкова справа № 246/2022; свідоцтво про народження 12.09.1954р. ОСОБА_4 , батьки: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ; свідоцтво про народження 24.01.1989р. ОСОБА_1 , батьки ОСОБА_4 та ОСОБА_2 ; свідоцтво про укладення шлюбу 12.09.1954р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , прізвище дружини після укладення шлюбу ОСОБА_7 ; довідка виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області № 80 від 23.05.2024р.; довідка виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області № 81 від 23.05.2024р.; виписка з погосподарської книги Орлівської сільської ради Ренійського району Одеської області № 117 від 26.10.2022р.; технічний паспорт на будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; звіт про незалежну оцінку вартості нерухомого майна; державний акт на право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 2,15 га, яка розташована на території Орлівської сільської ради Ізмаїльського району (колишнього Ренійського району) Одеської області № 634, кадастрові номери :01:005:0543, :01:003:0173, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва; інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 380618327 від 29.05.2024р.; інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 380617470 від 29.05.2024р.; заява ОСОБА_1 до Ренійської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, спадкова справа № 331/2024; Інформаційна довідка № 78311969 від 11.09.2024р. зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину); Інформаційна довідка № 78311873 від 11.09.2024р. зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину); постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.05.2024р.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 .

За життя ОСОБА_3 належали: житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка площею 2,15 га, яка розташована на території Орлівської сільської ради Ізмаїльського району (колишнього Ренійського району) Одеської області № 634, кадастрові номери :01:005:0543, :01:003:0173, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

На випадок своєї смерті ОСОБА_3 зробила заповідальне розпорядження, заповіт від 26 червня 2006 року, яким, усе належне їй майно заповіла своєму сину ОСОБА_4 .

У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини, ОСОБА_4 звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після смерті його матері ОСОБА_3 , що підтверджується матеріалами справи, відкритої у Ренійській державній нотаріальній конторі після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Таким чином, ОСОБА_4 прийняв спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача та чоловік відповідача - ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з:

житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

земельної ділянки площею 2,15 га, яка розташована на території Орлівської сільської ради Ізмаїльського району (колишнього Ренійського району) Одеської області № 634, кадастрові номери :01:005:0543, :01:003:0173, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

земельної ділянки площею 0,52 га, яка розташована на території Орлівської сільської ради Ізмаїльського району (колишнього Ренійського району) Одеської області, кадастровий номер :01:006:0334, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

земельної ділянки площею 2,35 га, яка розташована на території Орлівської сільської ради Ізмаїльського району (колишнього Ренійського району) Одеської області, кадастровий номер :01:004:0303, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

За життя ОСОБА_4 не розпорядився належним йому майном, заповіту не залишив, а отже спадкоємство здійснюється за законом.

Сторони входять до кола спадкоємців першої черги спадкового майна ОСОБА_4 .

У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини, позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про її прийняття за законом.

Відповідач ніяких дій з прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 не вчиняла, будь-яких заперечень щодо позовних вимог не має, позовні вимоги визнала в повному обсязі.

У нинішній час, при зверненні позивача до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, їй в цьому було відмовлено з причини відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме спадкове майно, про що 12.05.2024р. нотаріусом було винесено відповідну постанову. Надати такі документи позивач не може, оскільки вони були втрачені спадкодавцем.

Згідно п. 7 глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України 22.02.2012р. №296/5, у справах нотаріуса залишаються копії (фотокопії) правовстановлюючих документів у т.ч. і при видачі свідоцтва про право на спадщину.

На копіях (фотокопіях) зазначених документів проставляється відповідна відмітка про перехід права власності до набувача чи спадкоємця.

Отже, після смерті ОСОБА_4 це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на нерухомість, як на об`єкт спадщини, може звернутися тільки спадкоємець.

Таким чином, позивач прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, що залишилася після померлого ОСОБА_4 , і вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, відповідач на неї не претендує.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини, що встановлено ч. 1 ст. 1269 ЦК України. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Як було встановлено судом, позивач у справі є спадкоємцем за законом першої черги.

У передбачений законом строк для прийняття спадщини позивач звернулась до нотаріуса (ч. 1 ст. 1269 ЦК України) із заявою про прийняття спадщини, однак після смерті батька у неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів на нерухоме майно яке входить до складу спадщини.

В даний час оформити своє право на спадщину та отримати відповідне свідоцтво позивач не має можливості.

Таким чином, позивач прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки подала заяву про прийняття спадщини у строк встановлений ст. 1270 ЦК України.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивач є суб`єктом набуття права власності на спадкове майно з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч. 1 ст.1269 ЦК України.

З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги щодо визнання за позивачем права власності на спадкове майно.

Позивачем у позові та під час розгляду справи не заявлялись вимоги про відшкодування судових витрат, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для покладення цих витрат на відповідача.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 76 - 81, 200, 206, 258, 259, 264-266, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 1216-1218, 1222, 1223, 1225, 1258, 1261, 1268-1270 ЦК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІН НОМЕР_1 ) в порядку спадкування за законом право власності на:

-житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

-земельну ділянку площею 2,15 га, яка розташована на території Орлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастрові номери :01:005:0543, :01:003:0173, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

-земельну ділянку площею 0,52 га, яка розташована на території Орлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер :01:006:0334, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

-земельної ділянки площею 2,35 га, яка розташована на території Орлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер :01:004:0303, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя В.І. Дудник