Справа № 344/3528/24
Провадження № 2/344/1791/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої -Кіндратишин Л.Р.

за участю секретаря судового засідання Гамлявій А.Ю.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача адвоката Солоп В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача, у якому просить стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором № С01.001.79838 від 19.07.2016 в сумі 44 367,07 грн., з яких : 16 531,93 грн., 27 835, 14 грн. заборгованість за відсоткам.

В обґрунтування позову зазначено, що 19.07.2016 між ОСОБА_1 та АТ «Ідея Банк» було укладено вищевказаний кредитний договір. 07.07.2023 між АТ « Ідея Банк» та ТОВ «ФК Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №07072023, відповідно до умов якого перейшло право грошової вимоги за № С01.001.79838 від 19.07.2016.

Згідно з реєстром боржників №3 до такого договору позивач набув право грошової вимог до відповідача за вказаним кредитним договором на заборгованість в сумі 44 367,07 грн., з яких : 16 531,93 грн., 27 835, 14 грн. заборгованість за відсоткам.

27.02.2024 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу передано головуючій судді Кіндратишин Л.Р.

01.03.2024- ухвалою головуючої судді відкрито провадження.

20.03.2024- від відповідача надійшло клопотання про закриття провадження, відзив. Відповідач просить у позові відмовити, так як сума боргу у розмірі 68 756, 09 грн. та погашені прострочені відсотки повернуті, про що свідчить рівне значення колонок «дебет» та «кредит» у виписці, а остання операція по даному рахунку виконана ще 24.12.2019. Разом з тим, жодного належного розрахунку заборгованості не долучено.

19.04.2024 від представника позивача надійшли додаткові пояснення, за якими зазначено, що позивач звернувся до первісного кредитора із запитами щодо довідки про розрахунок заборгованості. Такої на час подання позову у них не було. Відтак, просить взяти до уваги довідку про розрахунок заборгованості станом на 07.07.2023.

05.07.2024 ухвалою суду явку сторін визнано обов`язковою; у позивача витребувано докази.

15.07.2024 представником позивача подано заяву про виконання ухвали суду та розгляд справи без участі.

18.07.2024 відповідачем подано заяву про залишення позову без розгляду у зв`язку з невиконанням ухвали суду.

27.08.2024 ухвалою суду позов залишено без руху, надано строк для усунення недоліків.

10.09.2024 представником позивача подано заяву про усунення недоліків.

11.09.2024 - ухвалою суду поновлено провадження.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи без участі та підтримання позовних вимог.

Відповідач та його представник ОСОБА_2 у вступному слові у позові просили відмовити через безпідставність. Борг та відсотки за вказаним кредитним договором погашені. Жодної заборгованості, які і розрахунку заборгованості не існує.

Вислухавши вступне слово відповідача та його представника, розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку:

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 16 ЦК України та ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як передбачено п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч.1 ст.1078 ЦК України).

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

З вищевикладеного випливає, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Так, 19.07.20216 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено угоду № С01.001.79838 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної карти, за яким банк відкриває поточний рахунок за відповідним номером ( зазначено) у валюті гривні, операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, з випуском карти терміном дії на два роки з моменту випуску ( п.п. 1,2). Максимальний ліміт за також встановлено в розмірі 200 000 грн. ( п. 3.1.). Ліміт на момент укладення угоди 20 000 грн ( п. 3.2.). Процентна ставка за використання коштів кредитної лінії становить 42, 0000 % річних ( п. 3.3.). Всі зміни та доповнення до такої угоди оформляються додатковими угодами, що є невід`ємними частинами такої.

Відповідно до довідки-повідомлення від 19.07.2016, ОСОБА_1 повідомлений АТ «Ідея Банк», що сума кредиту становить 20 000 грн., строк дії -12 місяців, погашення щомісячно по 1035 грн, орієнтована реальна процентна ставка - 51,10 %.

Відповідно до договору факторингу від 07.07.2023 АТ «Ідея Банк» відступило право вимоги ТОВ « Фінансова компанія « Європейська агенція з повернення боргів» в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, та визначені в Реєстрі Боржників ( п.2.2).

Згідно реєстру боржників №3 від 07.11.2023, за порядковим номером 819, право вимоги за вищевказаним кредитним договором на загальну суму заборгованості - 44 367, 07 грн., яка складається із заборгованості за основним боргом -16 581, 93 грн, та 27 835,14 грн. заборгованості за відсотками, від АТ «Ідея Банк» перейшло до позивача - ТОВ « Фінансова компанія « Європейська агенція з повернення боргів».

До додаткових пояснень представником позивача долучено довідку розрахунок заборгованості за кредитним договором № С01.001.79838, що підписана заступником директора Операційного департаменту АТ «Ідея Банк» О. Дропко, яка становить 44 367, 07 грн., яка складається із заборгованості за основним боргом -16 581, 93 грн, та 27 835,14 грн. заборгованості за відсотками. При цьому, не долучаючи таку довідку до позову, представник позивача стверджує на відсутність у їх розпорядженні та отримання такої в процесі розгляду справи. Однак, жодних належних доказів щодо такого не додано.

Разом з тим, слід звернути увагу, що у такій довідці відсутній період нарахування заборгованості, застосування відсоткової стави, оскільки інформація, що міститься в угоді та в довідці повідомлення різниться.

Так, як вже зазначено вище, доказами, які можуть підтвердити наявність або відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені згідно з вимогами Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Проте, в матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження заборгованості відповідача.

Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій.

Таким чином, відсутні підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, що зазначений в розрахунку, є правильним, враховуючи те, що строк дії договору становив 1 рік за довідкою, та 2 роки за угодою ( вищенаведено), кредитний ліміт 20 000 грн., відсотки за угодою 42 річних, за довідкою є орієнтовними та становлять 51,10 %.

При цьому, надані позивачем розрахунки заборгованості є внутрішнім документом фінансової установи та не містять відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит. Більше того, такі розрахунки не є первинними бухгалтерськими документами, оскільки не відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», а тому такі самі по собі без надання доказів отримання кредитних коштів позичальником вони не є підтвердженням наявності заборгованості.

Документами, які можуть підтверджувати наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені у відповідності до норм ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», оскільки тільки первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і складені під час здійснення господарської операції є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій. Зазначене вище узгоджується із правовим висновками, викладеним у постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 та від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц.

Разом з тим, суд враховує виписку по картковому рахунку ОСОБА_1 , за період з 19.07.2016 по 13.03.2024, де зокрема 20.07.2016 відбулась видача траншу 4, 00 грн.. При цьому у такий період відбувалось погашення кредиту, списання відсотків. Крайній запис у такій виписці 24.12.2019 погашення простроченого основного договору за вказаним договором. Дебет 68 756,09 грн., кредит 68756, 09 грн. ( а.с. 48-54, 158-165). Така виписка надана як представником позивача, так і стороною відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

У постанові Верховного Суду від 14 вересня 2021 року у справі №910/14452/20 зазначено, що Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, це й принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі №917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі №902/761/18, від 04 грудня 2019 року у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Беручи до уваги вищевикладене, оцінивши докази суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача заборгованість за кредитним договором № С01.001.79838 від 19.07.2016 в сумі 44 367,07 грн., з яких : 16 531,93 грн., 27 835, 14 грн. заборгованість за відсоткам, оскільки така вимога не підтверджена належними та допустимими доказами, враховуючи розмір кредиту, строк його дії, розмір відсотків, сплату коштів, про що свідчить виписка по картковому рахунку, відтак в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує положення ст. 141 ЦПК України, враховуючи відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, відтак суд приходить до висновку про те, що сума сплаченого судового збору покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 274-279, 354, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У позові Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 19.07.2016 за №С01.001.79838 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач : Товариство з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , адреса : вул. Лісова,4, поверх 4, м. Бровари;

Відповідач : ОСОБА_1 , РНОКПП : НОМЕР_1 , адреса : АДРЕСА_1 ,

Повне рішення 21.10.2024.

Суддя Івано-Франківського міського суду Кіндратишин Л.Р.