Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 р. Справа № 597/1407/24

Заліщицький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Тренич А.Г.

за участю секретаря судового засідання Богдана В.М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товстенської селищної ради Чортківського району Тернопільської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товстенської селищної ради Чортківського району Тернопільської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

В позовній заяві позивач просить визнати за нею, ОСОБА_1 , як спадкоємцею першої черги за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловіка ОСОБА_2 , право на земельну частку (пай) в селянській спілці «Ворвулинці», розміром 1,84 умовних кадастрових гектарів, яке належало включеній до списку громадян-членів селянської спілки під номером 357 ОСОБА_3 , згідно додатку 1 до державного акта на право колективної власності на землю серії ТР № 31, виданого 22.09.1997 року відповідно до рішення Ворвулинської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області № 40 від 25.08.1997 року, який прийняв спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

Ухвалою Заліщицького районного суду Тернопільської області від 12.09.2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

Позивач у судове засідання не з`явився. Представник позивача адвокат Кульгавець С.М. подав заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.

Відповідач не делегував свого представника в судове засідання, подав заяву про розгляд справи без участі його представника, щодо задоволення позову не заперечує.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачами позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно матеріалів справи у ній відсутні дані, які б вказували, що визнання позову відповідачем суперечить вимогам закону.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи заяви сторін, суд вважає, що справу слід вирішити за наявними матеріалами та задовольнити позов, виходячи із наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 , про що зроблено запис №73, що стверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 21.12.2001 року. Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняв ОСОБА_2 , оскільки вступив в управління спадковим майном померлої, даний факт стверджується довідкою Ворвулинського старостинського округу Товстенської селищної ради № 305 від 05.07.2023 року, однак не оформив своїх спадкових прав відповідно до закону на земельну частку пай в селянській спілці «Ворвулинці», розміром 1,84 умовних кадастрових гектарів, оскільки помер.

Так, ІНФОРМАЦІЯ_4 помер чоловік позивачки ОСОБА_2 , про що складено відповідний актовий запис № 402, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 . Спадщину після смерті останнього прийняла його дружина ОСОБА_1 .

Згідно довідки приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Олинець А.М., єдиним спадкоємцем всього рухомого та нерухомого майна померлого ОСОБА_2 є його дружина ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК Української РСР (що був чинним на момент виникнення спірних правовідносин) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Згідно з ст. 1261 ЦК України, позивач має право на спадкування майна, що належало померлому чоловікові, як спадкоємець першої черги за законом.

Після смерті ОСОБА_2 , відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме: земельну частку (пай) в селянській спілці «Ворвулинці», розміром 1,84 умовних кадастрових гектарів, яке належало включеній до списку громадян-членів селянської спілки під номером ОСОБА_3 , згідно додатку 1 до державного акта на право колективної власності на землю серії ТР № 31, виданого 22.09.1997 року відповідно до рішення Ворвулинської сільської ради № 40 від 25.08.1997 року, який прийняв спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 та оформлення права власності на земельну частку (пай) позивач звернулася із заявою до приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Олинець А.М., в якій просила видати на її ім`я свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказане майно. Проте, постановою приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Олинець А.М. № 69/02-31 від 08.07.2024 року, ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з неподанням відомостей (інформації) та документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії.

В листі №29-19-0.2133-3676/2-24 від 02.09.2024 року Головне управління Держгеокадастру у Тернопільскій області повідомило наступне.

Щодо наявності прізвища ОСОБА_4 , жительки с.Ворвулинці Заліщицького району у додатку (Список громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства) до державного акта на право колективної власності на землю. Громадянка ОСОБА_3 включена у списки громадян, членів селянської спілки «Ворвулинці» Заліщицького району Тернопільської області, які мають право на земельну частку (пай) під номером 357 згідно додатку 1 до державного акта на право колективної власності на землю (серії ТР № 31), виданого 22.09.1997 року відповідно до рішення Ворвулинської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області від 25.08.1997 року №40.

Щодо видачі сертифіката на право на земельну частку (пай) громадянці ОСОБА_3 . Відповідно до записів Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Заліщицькою районною державною адміністрацією по селянській спілці «Ворвулинці» на території Ворвулинської сільської ради, громадянці ОСОБА_3 сертифікат на право на земельну частку (пай) не видавався.

Щодо розміру земельної частки (паю) члена колективного сільськогосподарського підприємства, розташованого в межах території Ворвулинської сільської ради Заліщицького району. Розпорядженням Заліщицької районної державної адміністрації від 08.10.1997 року № 436 по селянській спілці «Ворвулинці» затверджено розмір земельної частки (паю) 1,84 умовних кадастрових гектарів.

Щодо набуття ОСОБА_5 прав на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно даних Державного земельного кадастру, на час підготовки інформації, відповідно до положень статей 125, 126 Земельного кодексу України, які діяли до 01.01.2013 року, відомостями про видачу державних актів на право власності на земельну ділянку ОСОБА_3 , Головне управління не володіє.

Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст.82 ЦПК України.

Належними доказами в розумінні ст.77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" №7 від 16.04.2004 року зазначено, що громадянин, включений до списку, який додається до Державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта.

Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Згідно з п.3.5 Інформаційного листа Вищого ССУ з розгляду кримінальних та цивільних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

В статті 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власника земельних часток (паїв)» унормовано, що до осіб, які мають право на земельну частку (пай) відносяться громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

Згідно з ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власника земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Спадщину після смерті ОСОБА_2 своєчасно прийняла його дружина ОСОБА_1 .

За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача про визнання за ним права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Керуючись ст.ст.10, 12, 76, 77, 81-82, 141, 258-259, 263-265, 268, 272, 273, ч.1 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Товстенської селищної ради Чортківського району Тернопільської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , як спадкоємцею першої черги за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_2 , право на земельну частку (пай), в селянській спілці «Ворвулинці», розміром 1,84 умовних кадастрових гектарів, яке належало включеній під номером 357 у списки громадян, членів селянської спілки, які мають право на земельну частку (пай) ОСОБА_3 , згідно додатку 1 до державного акта на право колективної власності на землю серії ТР №31, виданого 22.09.1997 року відповідно до рішення Ворвулинської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області № 40 від 25.08.1997 року.

Судові витрати по справі покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 22.10.2024 року.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товстенська селищна рада Чортківського району Тернопільської області, місцезнаходження: смт.Товсте, вул.Українська, 84, Чортківський р-н, Тернопільська обл., .

Суддя Анна ТРЕНИЧ