Справа № 697/2313/24
Провадження № 2-н/697/123/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року

Суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області Колісник Л.О., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ХОЛД ЛІМІТЕД» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за надання послуг ЖКГ,

ВСТАНОВИВ:

16.10.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «ХОЛД ЛІМІТЕД» звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природній газ у сумі 19386,68 грн, 3% річних в сумі 1391,40 грн, інфляційних втрат 4724,41 грн., та суми сплаченого судового збору в розмірі 302,80грн.

Дослідивши матеріали заяви, суддя приходить до наступного висновку.

Згідно із ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161цього Кодексу.

Наказне провадження - це особливий спрощений вид цивільного судочинства, спрямований на розвантаження судів загальної юрисдикції від справ, які не потребують повної та детальної процедури розгляду, на спрощений та ефективний захист безспірних прав осіб шляхом видачі судового наказу, який є судовим рішенням та одночасно виконавчим документом про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою.

Аналіз норм, які регламентують наказне провадження, у сукупності з нормами Загальної частини ЦПК України дають підстави для висновку про те, що на нього повною мірою поширюються вимоги закону щодо правильного і своєчасного розгляду та вирішення цивільних справ, до числа яких належать і справи про видачу судового наказу. Зокрема, це означає, що судовий наказ повинен відповідати вимогам законності та обгрунтованості (ст. 213 ЦПК України).

При цьому те, що наказне провадження покликане захистити саме безспірні права осіб шляхом видачі судового наказу підтверджується тим, що відповідно до ст. 167 ЦПК України, розгляд заяви про видачу судового наказу проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу. Судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований у порядку, передбаченому цим розділом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за споживання природного газу, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Заява про видачу судового наказу за формою і змістом повинна відповідати вимогам, передбаченим статтею 163 ЦПК України.

Так, однією з вимог до змісту заяви про видачу судового наказу є зазначення переліку доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги (пункт 5 частини 2 ст. 163 ЦПК України).

В порушення вказаних правових норм, заявник долучив до заяви як доказ розрахунок, підписаний директором ТОВ «ХОЛД ЛІМІТЕД», який не вказує на його правильність і безспірність, оскільки відповідно до Виписки є Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформованої 03.07.2024 року такий вид діяльності, як постачання природного газу побутовим споживачам, не вказаний. Таким чином розрахунок суми боргу ОСОБА_1 викликає у суду обгрунтовані сумніви щодо безспірності суми боргу.

Відповідно до пункту 1 частини 1ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Згідно з вимогами частини 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

З урахуванням вищенаведеного та враховуючи зміст заявлених заявником вимог, зважаючи на безспірність наказного провадження, суд вважає, що заявлені заявником вимоги не відповідають вимогам ЦПК України, а тому у видачі судового наказу відмовляє з підстави, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись статтями 161, 165, 167, 260, 261 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ХОЛД ЛІМІТЕД» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за споживання природного газу.

Роз`яснити заявнику його право на звернення до суду з цими вимогами у порядку позовного провадження.

Роз`яснити заявнику, що у відповідності до ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала суду може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Головуючий Л . О . Колісник