Провадження № 2-н/466/1794/24
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

25 жовтня 2024 року суддя Шевченківського районного суду м. Львова Глинська Д.Б. ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В :

23 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить суд видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 200 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Вивчивши заяву про видачу судового наказу, суд вважає, що слід відмовити у видачі судового наказу, виходячи з наступного.

Статтею 161 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) передбачено вимоги, за якими може бути видано судовий наказ.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Пунктом 3 частини 1 статті 165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Беручи до уваги наведене, враховуючи, що заявницею заявлено вимогу, яка не відповідає положенням статті 161 ЦПК України, у відповідності до положень п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, вважаю за необхідне відмовити у видачі судового наказу.

Згідно із ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.ст. 161, 163, 165,166 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою ж заявою. У цьому випадку заявник має право має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Копію ухвали направити заявнику ОСОБА_1 на адресу, зазначену у заяві про видачу судового наказу.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складення) через Шевченківський районний суд м. Львова.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому даної ухвали суду.

Суддя: Д. Б. Глинська