Справа № 212/7370/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

суддя Ведяшкіної Ю.В.

секретар судового засідання Івашко А.А.

у цивільній справі № 212/7370/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Покровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту батьківства.

В судовому засіданні брали участь:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача адвокат Примаков К.О.

в с т а н о в и в :

25 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив суд встановити факт батьківства, а саме, що громадянин України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області, є батьком дитини громадянки України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилася в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області. Внести зміни в книзі реєстрації актових записів про народження дитини громадянки України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Покровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 256 від 02 березня 2011 року, в графі «батько» замість « ОСОБА_4 », вказати, що батьком дитини є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, народився в місті Кривому Розі Дніпропетровської області.

В обґрунтування заяви зазначено, що Позивач тривалий час проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 , в квартирах, які винаймали. ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилася донька ОСОБА_3 , але в свідоцтві про народження батько дитини вказаний у відповідності до ст. 135 СК України (за вказівкою матері). Позивач визнає своє батьківство щодо дочки, приймає активну участь у її вихованні, дбає про неї, утримує матеріально. Донька з серпня 2018 року по березень 2022 року проживала з ним в належній йому квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , де також проживали його батьки, але його батько ОСОБА_5 помер в 2020 році а матір ОСОБА_6 померла в 2021 році, які за життя називали Олександру онукою, а вона їх називала «бабусею» та «дідусем», а його називає батьком. Відповідач відмовляється з`явитись до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану, з метою внесення відповідних змін щодо батька дитини, тому він змушений звернутися до суду із зазначеним позовом.

16 жовтня 2023 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання.

27 жовтня 2023 року до суду надійшли письмові пояснення представника третьої особи, відповідно до яких, заперечень по суті позовної заяви не має та покладає вирішення справи на розсуд суду відповідно до вимог чинного законодавства та навів уточнення щодо тих відомостей, які слід внести до актового запису про народження дитини, в разі задоволення позову.

27 листопада 2023 року за клопотанням представника позивача, ухвалою суду витребовано від третьої особи витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ОСОБА_3 .

12 грудня 2023 року представником третьої особи надано суду Повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ОСОБА_3 .

18 грудня 2023 року за клопотання представника позивача ухвалою суду призначено судову молекулярно генетичну експертизу на вирішення якої поставлено питання: « чи являється ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , біологічним батьком дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

27 березня 2024 року КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово медичної експертизи» ДОР» була повернута без виконання ухвала суду від 18.12.2023 року про призначення експертизи у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 разом з дитиною 05.02.2024 та 04.03.2024 року не з`явилися до експертної установи.

10 вересня 2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свій позов підтримав та повідомив, що з 2010 по 2015 рік проживали з відповідачкою однією сім`єю, але з пологового відділення дитину з матір`ю не забирав, оскільки знаходився на заробітках за кордоном, та з цієї ж причини не з`явився до ЗАГСУ для реєстрації народження доньки. З 22.03.2022 року перебуває на військовій службі за призовом по мобілізації, але двічі на рік по 15 діб перебуває вдома, та в цей період донька проживає з ним, а в інший час проживає з матір`ю, а він допомагає матеріально, цікавиться її навчанням у школі. Також зазначив, що він має інших дітей, але вони вже повнолітні.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Примаков К.О. позов підтримав з наведених у ньому підстав, та просив у відповідності до ст. 109 ЦПК України , враховуючи, що відповідач навмисно не з`явилася з дитиною на проведення експертизи, визнати факт батьківства позивача без проведення експертизи.

В судове засідання відповідачка ОСОБА_2 не з`явилася, судові повістки, які направлялись судом за місцем її реєстрації, було повернуто поштовим відділенням до суду із відміткою , що адресат відсутній; та в матеріалах справи відсутні докази, що зазначені позивачем мобільні номери телефону дійсно перебувають в користуванні відповідачки.

В судове засідання представник 3-ї особи: Покровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), - не з`явився, в своїй заяві просив розглядати справу у його відсутність.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступних висновків.

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження сформованого станом на 08.12.2023 року , ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що 02.03.2011 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області складено актовий запис № 256, в якому матір`ю дитини зазначена ОСОБА_2 , а відомості про батька за заявою матері № 23 від 02.03.2011 року, внесені у відповідності до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с.35-36), та відповідно 02.03.2011 року видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 (а.с.6).

На день розгляду зазначеної справи судом сторони проживають окремо, так позивач зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідачка ОСОБА_2 разом з дочкою ОСОБА_3 , , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно наданої позивачем довідки від 14.09.2023 року ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за призовом по мобілізації з 22.03.2022 року у військовій частині в Київській області (а.с.8).

Згідно наданого позивачем Акту від 25.09.2023 року (а.с.7), в період з серпня 2018 року по березень 2022 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживала за адресою: АДРЕСА_1 з своїм батьком ОСОБА_1 та його батьками ОСОБА_5 (який помер у 2020 році) і ОСОБА_6 (яка померла у 2021 році). ОСОБА_1 належним чином виконував батьківські обов`язки, піклувався про здоров`я дитини, про духовний і фізичний розвиток, забезпечував фінансова, а з березня 2022 року ОСОБА_1 перебуває на військовій службі (а.с.7).

Згідно характеристики з місця навчання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка навчається в Криворізькій гімназії № 26 Криворізької міської ради, дитина забезпечена необхідним шкільним приладдям, має можливість підключатися до онлайн уроків, виховується в багатодітній сім`ї (3 е дітей). Одинока мати, ОСОБА_2 , не працює, успіхами доньки не цікавиться, за весь період навчання не відвідала жодних батьківських зборів, часто догляд за своїми меншими дітьми перекладає на ОСОБА_7 . Активну участь у житті дитини (з відома матері) бере її біологічний батько, ОСОБА_1 , який постійно опікується дитиною, утримує матеріально, забезпечує технічними засобами для навчання, піклується, має доброзичливі довірливі стосунки з донькою, цікавиться її успіхами та життям, підтримує постійний зв`язок з навчальним закладом. Родина ОСОБА_8 перебуває на контролі в навчальному закладі та КМЦ СССДМ як така, що опинилася в складних життєвих обставинах з причини безвідповідального ставлення матері до власних дітей та виконання своїх батьківських обов`язків (а.с.59).

18 грудня 2023 року за клопотання представника позивача ухвалою суду призначено судову молекулярно генетичну експертизу на вирішення якої поставлено питання: « чи являється ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , біологічним батьком дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 » але ухвала суду про призначення експертизи була повернута без виконання у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 разом з дитиною 05.02.2024 та 04.03.2024 року не з`явилися до експертної установи (а.с.39-46).

Відповідно до ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини.

Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається:

1) за заявою матері та батька дитини;

3) за рішенням суду.

Відповідно до ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Якщо заява про визнання себе батьком дитини подана неповнолітнім, орган державної реєстрації актів цивільного стану повідомляє батьків, опікуна, піклувальника неповнолітнього про запис його батьком дитини. У разі якщо повідомити батьків, опікуна, піклувальника неповнолітнього неможливо, орган державної реєстрації актів цивільного стану повинен повідомити орган опіки та піклування про запис неповнолітнього батьком дитини.

Якщо заява про визнання батьківства не може бути подана особисто, вона може бути подана через представника або надіслана поштою, за умови її нотаріального засвідчення. Повноваження представника мають бути нотаріально засвідчені.

Відповідно до ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Відповідно до тю 134 СК України , на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи встановлені по справі обставини та наведені норми чинного законодавства, суд вважає, що позивачем не надано суду будь яких доказів (відомостей), що засвідчують походження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , саме від нього, оскільки надані позивачем письмові докази не містять відомостей про те, що на момент зачаття дитини він проживав разом з матір`ю дитини або підтримував з нею зв`язок, та або зустрічав матір разом з дитиною з пологового відділення та визнавав своє батьківство перед родичами, близькими людьми чи друзями.

Що стосується твердження представника позивача про те, що у відповідності до ст. 109 ЦПК України, у зв`язку з ухиленням відповідачки від участі у проведенні експертизи, суд має визнати факт батьківства позивача без проведення експертизи, суд сприймає критично, враховуючи, що суд не має переконливих відомостей про те, що відповідачка ухиляється від участі в експертизі, та в матеріалах справи відсутні інші докази на підтвердження факту батьківства позивача щодо дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Крім того, позивачем заявлено позовні вимоги не про встановлення батьківства, а про встановлення факту батьківства, що суперечить вимогам СК України, оскільки встановлення факту батьківства чинним СК України передбачено тільки в разі звернення відповідної особи до суду із позовом після смерті чоловіка, факт батьківства якого встановлюється (ст. 130 СК України), тобто позивачем не вірно обрано спосіб захисту, про що судом були надані відповідні роз`яснення представнику позивача під час судового розгляду справи.

За таких підстав, позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 6 -13, 17 18, 76 82, 89, 109, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280 289, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Покровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту батьківства відмовити.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення відповідно до вимог статтями 284-285 ЦПК України.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 23.10.2024 року.

Суддя: Ю. В. Ведяшкіна