Провадження №22-ц/812/1713/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 грудня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого: Базовкіної Т.М.,

суддів: Крамаренко Т.В., Царюк Л.М.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу №481/1013/23 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» на рішення, яке постановив Новобузький районний суд Миколаївської області під головуванням судді Васильченко-Дриги Наталі Олександрівни у приміщенні цього суду 16 вересня 2024 року, повний текст якого складений 18 вересня 2024 року, за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за необлікований (донарахований) об`єм природного газу,

у с т а н о в и в :

У травні 2023 року Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» (далі АТ «Миколаївгаз», Оператор ГРМ) звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за необлікований (донарахований) об`єм природного газу.

Позов мотивований тим, що 29 вересня 2016 року ОСОБА_1 , місце проживання якої зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , приєдналася до умов договору розподілу природного газу шляхом підписання з АТ «Миколаївгаз» заяви-приєднання (о/р НОМЕР_1 ). Відповідно до акту №51 від 04 лютого 2021 року будинок АДРЕСА_1 було відключено від газопостачання шляхом опломбування крану ввідного газопроводу, пломба №с52463501, з причин порушення ПБСГ. 23 грудня 2021 року за адресою відповідачки представниками АТ «Миколаївгаз» було здійснено перевірку газових приладів та пристроїв, в результаті якої було виявлено порушення підпунктів 2 пункту 1 Глави 2 Розділу ХІ Кодексу ГРС «несанкціоноване відновлення газоспоживання», а саме - шляхом порушення проволоки та блокуючого пристрою, включення ввідного крану, що свідчило про те, що відповідачка несанкціоновано, самовільно відновила газоспоживання до свого помешкання. У зв`язку з виявленим порушенням 23 грудня 2021року газоспоживання до помешкання відповідачки було припинено повторно: зроблено видимий розрив встановленням заглушки, пломбування пломбою №с67675984, про що було складено акт №1912 на припинення газопостачання природного газу. Також представником Оператора ГРМ було складено акт про порушення №000096 від 23 грудня 2021 року без участі споживача ОСОБА_1 , але за участю начальника відділу ЖКГ Новобузької міської ради Вакар Р.В. Другий примірник акту про порушення було відправлено споживачу ОСОБА_1 23 грудня 2021 року рекомендованим поштовим відправленням. 14 січня 2022 року на засіданні комісії з розгляду вказаного акту було прийнято рішення про складення актурозрахунку необлікованого (донарахованого) природнього газу. Того ж дня АТ «Миколаївгаз» складено рахунок на оплату необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу та його вартості, у якому зазначено, що розрахована вартість облікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу за період з 23 червня 2021 року по 23 грудня 2021 року в розмірі 66084 грн. 36 коп. повинна бути сплачена протягом 10 днів з дати отримання рахунку. 27 жовтня 2022 року акт-розрахунок рекомендованим листом поштою направлено на адресу відповідачки, який отримано нею 07 грудня 2022 року. Суму збитків, нанесених позивачу, відповідачка не сплатила, договір про реструктуризацію також з нею не укладався.

Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за необлікований (донарахований) об`єм природного газу в сумі 66084 грн. 36 коп. та судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2684 грн.

Відзив на позовну заяву відповідачка не подавала.

Рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 16 вересня 2024 року у задоволенні позову АТ «Миколаївгаз» відмовлено.

Ухвалюючи рішення суд дійшов висновку, що припиняючи газопостачання відповідачці, позивач діяв з порушенням норм законодавства, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Так, суд вважав, що вищевказані акти №51 від 04 лютого 2021 року, №960 від 04 лютого 2021 року та №000096 23 грудня 2021 року про припинення газопостачання є недопустимими доказами по справі, оскільки складені з порушенням Кодексу газорозподільних систем та Правил безпеки систем газопостачання, містять підписи невідомих осіб, а не слюсарів, не містять повних даних слюсарів, а також причини припинення газопостачання.

В апеляційній скарзі АТ «Миколаївгаз» вказує, що при ухваленні рішення суд першої інстанції ухвалено при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норма матеріального та процесуального права, а тому просить його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що протягом 2018-2021 років відповідачка споживала і на теперішній час споживає природній газ, підписала та повернула заявуприєднання до умов договору розподілу природного газу, що підтверджує факт приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептуванням договору розподілу природного газу) на умовах, зокрема, документального підтвердження споживання природного газу. 04 лютого 2021 р. аварійно диспетчерскою службою АТ «Миколаївгаз» було зафіксовано повідомлення про витік газу за адресою АДРЕСА_1 . Працівниками АТ «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» було припинено подачу природного газу до будинку по АДРЕСА_1 споживачу ОСОБА_1 04 лютого 2021 року. Згідно з копією акту про припинення газопостачання природного газу від 04 лютого 2001 р., складеного представниками АТ «Миколаївгаз» без присутності споживача газу ОСОБА_1 , зафіксовано, що в буд. по АДРЕСА_1 проведено відключення від газопостачання об`єкту споживача; причина відключення - порушення споживачем Правил безпеки систем газопостачання, що створює загрозу виникнення аварійної ситуації. Вид відключення опломбовано та встановлення блокуючого пристрою на ввідному газопроводі. Зазначеним актом про припинення та показами свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які є працівникам АТ «Миколаївгаз», встановлено наявність витоку газу та факт відключення від газопостачання на об`єкті житлового будинку відповідача. Вказаний акт про припинення від 04 лютого 2001 року відповідачем не оспорювався. Суд помилково визнав недопустимим доказом акт на припинення газопостачання від 04 лютого 2021 року, оскільки він не містить підпису споживача, відсутня відеофіксація припинення газопостачання, відсутні докази направлення акта рекомендованим поштовим відправленням споживачу, а доводи відповідачки та її представника суперечать встановленим обставинам справи та не доводять неправомірності дій АТ «Миколаївгаз». Невідповідність акта про припинення газопостачання, який складено 04 лютого 2021 року, нормам Кодексу газорозподільних систем (далі Кодекс ГРМ) в даному випадку не може бути підставою для нереагування з боку оператора ГРМ на виявлені порушення вимог Правил безпеки системи газопостачання споживачем. Так, факт втручання в систему газопостачання ОСОБА_1 шляхом самовільного відновлення газопостачання підтверджений, про що також свідчить відсутність номерної пломби С52463501, блокуючого пристрою та відкритий кран на вводі, який був опломбований працівниками АТ «Миколаївгаз» 04 лютого 2021 року. Згідно з приписами абзацу 4 пункту 5 глави 4 розділу X Кодексу газорозподільних систем складові вузла обліку (зокрема лічильник газу) мають бути встановлені таким чином, щоб забезпечити технічну можливість безперешкодного до них доступу для контрольного огляду та/або технічної перевірки і контролю за обсягами надходження/розподілу/ споживання природного газу. Як вбачається з обставин справи, працівники АТ «Миколаївгаз» несанкціонований доступ до житла, іншого об`єкта нерухомого майна відповідачки не здійснювали, об`єктом огляду був газовий стояк будинковолодіння відповідачки за адресою АДРЕСА_1 , на якому працівниками АТ «Миколаївгазгаз» було виявлено витік газу. Вказаний газовий стояк знаходиться на вулиці та перебуває у вільному доступі, а тому відсутні порушення закону при виконанні представниками АТ «Миколаївгаз» огляду та ліквідації аварійної ситуації 04 лютого 2021 року. Зазначеним обставинам, на думку позивача, суд першої інстанції належної правової оцінки не дав, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про неправомірність заявлених позовних вимог. 23 грудня 2021 року працівниками АТ «Миколаївгаз» було складено акт про порушення № 000096, відповідно до якого у житловому будинку за адресою споживача ОСОБА_1 відбулося несанкціоноване відновлення газопостачання. Того ж дня працівниками АТ «Миколаївгаз» повторно припинено подачу газу до об`єкту газоспоживання за адресою: АДРЕСА_1 шляхом встановлення інвентарної заглушки та її опломбування, причиною такого відключення зазначено самовільне відновлення газопостачання, що підтверджується актом про відключення від газопостачання та пломбування від 23 грудня 2021 р. Другий примірник акту про порушення та акту про припинення газопостачання 29 грудня 2021 р. направлено споживачу рекомендованим поштовим відправлення, про що маються докази в матеріалах справи. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості та зазначається в окремому платіжному рахунку Оператора ГРМ, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається. Як встановлено судом першої інстанції, припинення газопостачання споживачу було проведено працівниками позивача двічі: 04 лютого 2021 року та 23 грудня 2021 року. Однак суд, визнавши недоведеність факту наявності підстав для припинення газопостачання відповідача, не вказав, яке саме припинення газопостачання не доведено. Виходячи з наведеного, неправомірне припинення газопостачання з боку працівників АТ «Миколаївгаз», на думку відповідача ОСОБА_1 , не надавало їй право без санкціонованого дозволу оператора ГРМ відновлювати газопостачання, що в свою чергу свідчить, що акт від 23 грудня 2021 року про порушення, а саме несанкціоноване відновлення відповідачем газопостачання, складено правомірно з дотриманням вимог Кодексу ГРМ. Газопостачання відповідачу необхідно було відновлювати в порядку, визначеному пунктом 4 глави 7 розділу VІ Кодексу, а не самовільно, а у разі наявного спору - звертатися до суду. АТ «Миколаївгаз» зазначає, що посилання суду на відсутність доказів самовільного несанкціонованого відновлення газоспоживання відповідачем спростовуються матеріалами справи, зокрема, актами від 23 грудня 2021 року про порушення, а саме - несанкціоноване відновлення газопостачання та від 23 грудня 2021 року про припинення газопостачання, які відповідачкою та поясненнями свідків, допитаних у судовому засіданні, не спростовані. У разі незгоди споживача з об`ємом та/або вартістю необлікованого природного газу він може оскаржити їх у судовому порядку, тоді до винесення остаточного рішення у судовій справі заборгованість за необлікований об`єм природного газу не вважається простроченою. Отже, предметом розгляду судової справи було не питання правомірності чи неправомірності припинення газопостачання, а стягнення заборгованості за необлікований об`ємів природного газу.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Справа з урахуванням ціни позову та положень частини 1 статті 369 ЦПК України розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити із таких підстав.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 статті 2 ЦПК України).

Відповідно до положень частин 1, 2, 3, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із вимогами частини 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Рішення суду першої інстанції вказаним положенням закону не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено і таке вбачається з матеріалів справи, що AT «Миколаївгаз» відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , який зареєстровано на ім`я ОСОБА_1 , яка є побутовим споживачем природного газу.

Протягом 2018-2021 років ОСОБА_1 споживала природній газ, підписала та повернула заявуприєднання до умов договору розподілу природного газу, що підтверджує факт приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептуванням договору розподілу природного газу) на умовах, зокрема документального підтвердження споживання природного газу.

Такі обставини підтверджуються копією витягу з особового рахунку № НОМЕР_2 (том 1, а.с. 13).

04 лютого 2021 року аварійнодиспетчерська служба АТ «Миколаївгаз» зафіксувала повідомлення про витік газу за адресою АДРЕСА_1 , у зв`язку із чим працівники АТ «Миколаївгаз» припинили подачу природного газу до будинку по АДРЕСА_1 споживачу ОСОБА_1 , про що склали акт про припинення газопостачання природного газу № 51 від 04 лютого 2021 року без присутності споживача газу ОСОБА_1 , в якому зафіксовано, що в буд. по АДРЕСА_1 проведено відключення від газопостачання об`єкту споживача; причина відключення - порушення Правил безпеки систем газопостачання, що створює загрозу виникнення аварійної ситуації. Вид відключення опломбовано та встановлення блокуючого пристрою на ввідному газопроводі, проведена фотофіксація відключення (том 1, а.с. 4, 5).

23 грудня 2021 року за адресою відповідачки представниками АТ «Миколаївгаз» було здійснено перевірку газових приладів та пристроїв, в результаті якої було виявлено несанкціоноване відновлення газоспоживання шляхом порушення проволоки та блокуючого пристрою, включення ввідного крану, що свідчило про те, що відповідачка самовільно відновила газоспоживання до свого помешкання. У зв`язку з виявленим порушенням 23 грудня 2021 року газоспоживання до помешкання відповідачки було припинено повторно: зроблено видимий розрив встановленням заглушки, пломбування пломбою №с67675984, про що було складено акт №1912 на припинення газопостачання природного газу (том 1, а.с. 9). Представником Оператора ГРМ також було складено акт про порушення №000096 від 23 грудня 2021 року без участі споживача ОСОБА_1 , але за участю начальника відділу ЖКГ Новобузької міської ради Вакар Р.В. (том 1, а.с. 6-7). Під час огляду мереж газопостачання до будинку позивачки та припинення газопостачання працівники позивача проводили фотофіксацію (том 1, а.с. 10-12).

Другий примірник акту про порушення було відправлено споживачу ОСОБА_1 23 грудня 2021 року рекомендованим поштовим відправленням (том 1, а.с. 8).

14 січня 2022 року на засіданні комісії з розгляду вказаного акту було прийнято рішення про складення актурозрахунку необлікованого (донарахованого) природнього газу (том 1, а.с. 13). Того ж дня АТ «Миколаївгаз» складено рахунок на оплату необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу та його вартості, у якому зазначено, що розрахована вартість облікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу за період з 23 червня 2021 року по 23 грудня 2021 року в розмірі 66084 грн. 36 коп. повинна бути сплачена протягом 10 днів з дати отримання рахунку. 27 жовтня 2022 року акт-розрахунок рекомендованим листом поштою направлено на адресу відповідачки, який отримано нею 07 грудня 2022 року (том 1, а.с. 14).

Суму збитків, нанесених позивачу, відповідачка не сплатила, договір про реструктуризацію також з нею не укладався, що стало підставою для звернення до суду про стягнення нарахованої позивачем суми необлікованого обсягу газу.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив з того, що, припиняючи газопостачання відповідачці, позивач діяв з порушенням норм законодавства, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження факту наявності витоків газу; несправної автоматики безпеки; несправностей оголовків димових і вентиляційних каналів; відсутності тяги в димових і вентиляційних каналах тощо у будинку відповідачки, встановлення пломби №С лютого 2021 року; копія акту №51 від 04 року 2021 року та оригінал акту №960 від 04 лютого 2021 року про припинення газопостачання не містить зазначення конкретної причини припинення газопостачання; суд також вважав, що відсутні докази несанкціонованого відновлення газоспоживання.

Колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції хибними з огляду на наступне.

За приписами частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно з пунктом 3 частини 2 статті 13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний не допускати несанкціонованого відбору природного газу.

Суб`єкти ринку природного газу, які порушили законодавство, що регулює функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом (частина перша статті 59 Закону України «Про ринок природного газу»).

За приписами пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРС (тут і далі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) несанкціонований відбір природного газу - відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема цього Кодексу; несанкціоноване відновлення газоспоживання виявлений після складання акта про припинення розподілу природного газу (газопостачання) та/або пломбування запірних пристроїв чи встановлення інвентарної заглушки факт несанкціонованого втручання в роботу газорозподільної системи, в тому числі шляхом зривання або пошкодження пломб на запірних пристроях, засувках на вводі на об`єкт споживача, пошкодження або зняття інвентарних заглушок тощо, внаслідок чого здійснюється чи є можливість несанкціонованого відбору природного газу на об`єкті споживача (окремих його газових приладах чи пристроях), у тому числі поза обліком.

Згідно із пунктом 1 глави 7 розділу VI Кодексу ГРС (підрункти6-8) оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, зокрема, у випадках несанкціонованого відбору природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ; несанкціонованого відновлення газоспоживання; визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт.

Положення пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРС визначають види порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, до яких, зокрема, належить несанкціоноване відновлення газоспоживання.

Пунктом 2 глави 3 Розділу ХІ Кодексу ГРС передбачено, що у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого відновлення газоспоживання або використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу спожитий об`єм природного газу визначається за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача за період з дня припинення газопостачання (або у разі здійснення попередньої перевірки відключеного стану з дня такої перевірки, що має підтверджуватися відповідним актом перевірки), а при використанні газу без договору з дня його закінчення (розірвання) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Також Кодексом ГРМ визначений наступний порядок оформлення акта про порушення (пункти 1-5 глави 5 розділу XI):

У разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 21 до цього Кодексу.

Акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. У разі якщо комерційний вузол обліку, на якому сталося порушення, знаходиться на території (в приміщенні) Оператора ГРМ, останній повинен завчасно попередити споживача про час і місце складання акта про порушення.

Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення.

Представник Оператора ГРМ перед складанням акта про порушення зобов`язаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень.

У разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення він вважається дійсним, якщо його підписали:

або більше одного представника Оператора ГРМ, а відмова споживача (несанкціонованого споживача) від підпису акта про порушення підтверджується відеозйомкою;

або представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення цієї особи.

Акт про порушення щодо відмови побутового споживача (фізичної особи) в доступі до власного об`єкта вважається дійсним, якщо його підписали представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувач або управитель будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення їх осіб.

У разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення про це робиться відмітка в обох примірниках акта про порушення, один з яких надсилається споживачу (несанкціонованому споживачу) рекомендованим поштовим відправленням протягом п`яти робочих днів з дня складання такого акта.

Споживач (несанкціонований споживач) та представники Оператора ГРМ під час виявлення порушення та складання акта про порушення мають право здійснювати фото- та відеозйомку для фіксації виявленого порушення чи інших дій та фактів, про що зазначається в акті про порушення.

До акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження, заперечення та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в акті про порушення.

У справі, яка переглядається, оператор ГРМ - АТ «Миколаївгаз» нарахував та просив стягнути з ОСОБА_1 необлікований (донарахований) об`єм природного газу на підставі акту про порушення №000096 від 23 грудня 2021 року у зв`язку із фактом несанкціонованого, самовільного відновлення споживачем газоспоживання, яке було припинено позивачем 04 лютого 2021 року.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції дійшов висновку про неправомірність дій працівників позивача при складанні акту 04 лютого 2021 року та відсутність доказів припинення газопостачання до будинку відповідачки.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками, оскільки суд першої інстанції залишив поза увагою, що ОСОБА_1 дії працівників позивача щодо виявлення факту витоку газу, припинення постачання газу до її будинку у АДРЕСА_1 04 лютого 2021 року та складання про це акту не оскаржувала, відповідного позову до суду не подавала. Отже факт припинення газоспоживання з 04 лютого 2021 року та законність припинення газопостачання до її помешкання 04 лютого 2021 року не є предметом спору у цій справі, а отже є встановленими.

Так, згідно із пунктом 5 глави 7 розділу VІ Кодексу припинення (обмеження) газопостачання (розподілу природного газу) споживачу здійснюється, зокрема, шляхом перекриття запірних пристроїв або встановлення інвентарної заглушки та їх опломбування.

При несанкціонованому відновленні газоспоживання (розподілу природного газу), відмові представникам Оператора ГРМ в доступі до об`єкта споживача для припинення газопостачання (розподілу природного газу), у тому числі для локалізації чи ліквідації аварійної ситуації, а також після закінчення (розірвання) договору розподілу природного газу Оператор ГРМ може здійснити припинення газопостачання (розподілу природного газу) шляхом механічного від`єднання газових мереж споживача від газорозподільної системи.

Відповідно до пункту 6 пунктом 4 глави 7 розділу VІ Кодексу відновлення газопостачання (розподілу природного газу) здійснюється Оператором ГРМ протягом двох робочих днів у містах та п`яти календарних днів у сільській місцевості за письмовим зверненням споживача (його постачальника) про відновлення газопостачання (розподілу природного газу) та після усунення порушень (за їх наявності) і відшкодування Оператору ГРМ витрат на припинення та відновлення газопостачання (розподілу природного газу).

Тобто в будь-якому випадку, навіть у разі незгоди споживача із порядком та підставою припинення газопостачання АТ «Миколаївгаз» до будинку 04 лютого 2021 року, це не надавало право ОСОБА_1 без санкціонованого дозволу оператора ГРМ відновлювати газопостачання, що в свою чергу свідчить, що акт від 23 грудня 2021 року про порушення, а саме несанкціоноване відновлення відповідачкою газопостачання, та акт від 23 грудня 2021 року про відключення від газопостачання та пломбування складені правомірно з дотриманням вимог Кодексу ГРМ.

Газопостачання відповідачці необхідно було відновлювати в порядку, визначеному пунктом 4 глави 7 розділу VІ Кодексу, а не самовільно, а у разі наявного спору - звертатися до суду.

Схожі висновки викладені у постанові Верховного Суду від 04 серпня 2021 року у справі № 661/3512/17.

До того ж факт відключення від газопостачання та його несанкціоноване відновлення відповідачкою станом на 23 грудня 2021 року підтверджується окрім акту про порушення іншими наявними у справі доказами.

Так, допитані судом першої інстанції працівники ТОВ «Миколаївгаз» свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні суду пояснили, що у зв`язку із витоком газу за адерсою по АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_1 відключали газопостачання та складали про це акт у лютому 2021 року. ОСОБА_3 також пояснив, що за адресою по АДРЕСА_1 при плановій перевірці відключених споживачів встановлено самовільне відновлення газоспоживання, у зв`язку із чим у присутності представника Новобузької міської ради був складений акт про порушення та проведено відключення від газопостачання.

Свідок ОСОБА_4 , який працює начальником ЖКГ Новобузької міської ради, в суді пояснив, що 23 грудня 2021 року йому зателефонував начальник газового господарства і попросив прибути на АДРЕСА_1 з метою фіксації самовільного відновлення газоспоживання. На місце події працівники позивача показали йому, в якому місці було відновлено газоспоживання, та за його участі був складений акт про порушення, господарів будинку вдома не було. Кран на трубі, по якій здійснювалось газопостачання до будинку споживача, в момент його прибуття до будинку був відчинений, після чого працівники газового господарства показали фото, на якому кран у зачиненому стані, після чого він поставив свій підпис в акті про порушення.

Також колегія суддів зауважує, що акт про порушення від 23 грудня 2021 року, який став підставою для нарахування відповідачці необлікованого обсягу газу, за змістом та формою відповідає пунктам 1-5 глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ, зокрема складений у присутності сторонньої особи представника ЖКГ, оскільки власниця будинку була відсутня.

З урахуванням викладеного, встановивши, що після припинення газопостачання 04 лютого 2021 року шляхом опломбування мережі подачу газу відповідачка несанкціоновано відновила газоспоживання, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги та приходить до висновку про відповідність положенням закону дій ТОВ «Миколаївгаз» щодо припинення 23 грудня 2021 року газопостачання до будинку відповідачки та про доведеність позивачем наявності підстав для стягнення з ОСОБА_1 вартості необлікованого обсягу газу, що є підставою для задоволення позову.

Отже апеляційну скаргу належить задовольнити, а рішення суду першої інстанції, висновки якого не відповідають обставинам справи, та яке постановлено внаслідок неправильного застосування положень матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, слід скасувати в силу положень пунктів 3, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Відповідно до частин 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки рішення суду першої інстанції скасовується та ухвалюється нове, наявні передбачені статтею 141 ЦПК України підстави для розподілу судових витрат, які у зв`язку із задоволенням позову покладаються на відповідачку.

Тому з ОСОБА_1 на користь позивача необхідно стягнути 6710 грн. судового збору грн. судового збору, сплаченого останнім за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

Керуючись статтями 367-369, 374, 376, 381, 382 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» задовольнити.

Рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 18 вересня 2024 року скасувати, ухвалити нове судове рішення.

Позов Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за необлікований (донарахований) об`єм природного газу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз», , місто Миколаїв, вул. Погранична, 159, 66084 грн. 36 коп. вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу та 6710 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених статтею 389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Головуючий Т.М. Базовкіна

Судді: Т.В. Крамаренко

Л.М. Царюк

________________________________________

Повний текст постанови складений 10 грудня 2024 року