Провадження № 2/686/5672/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого судді Палінчака О.М.,

при секретарі Цибульській Г.В.,

за участю представника позивача

ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Трубай Ірина Сергіївна, до Хмельницької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору гаражний кооператив «РАКОВО-2» про визнання права власності в порядку спадкування, -

встановив:

ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Трубай І.С., звернулася до суд із позовом до Хмельницької міської ради про визнання права власності на гараж в порядку спадкування, зазначивши третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, гаражний кооператив «РАКОВО-2». Позовні вимоги мотивувала тим, що 23.10.1977 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік ОСОБА_3 помер. До спадкового майна входить гараж № НОМЕР_1 , що знаходиться в блоці № НОМЕР_2 в гаражному кооперативі «Раково-2» в м. Хмельницькому. В реєстрі відсутні відомості щодо реєстрації вказаного гаража. ОСОБА_3 був членом гаражного кооперативу та мав в особистому користуванні зазначений гараж, заборгованості по членських внесках в гаражному кооперативі не мав. Проте, приватний нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно.

А тому, позивач просить визнати за нею право власності на гараж № НОМЕР_1 , що знаходиться в блоці № НОМЕР_2 в гаражному кооперативі «Раково-2» в м. Хмельницькому.

Ухвалою суду від 30 липня 2024 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання по справі.

27 серпня 2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від Хмельницької міської ради.

Ухвалою суду від 18.09.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач в судове засідання не з`явилася. Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги позову підтримала та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача та представник третьої особи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку.

Суд, дослідивши і перевіривши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За приписами ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Так, судом встановлено, що 23.10.1977 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено шлюб (копія свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_3 ).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер (копія свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4 ).

Із повідомлення від 26.07.2024 року вих. № 132/02-14 вбачається, що позивач ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем майна померлого ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 був членом гаражного кооперативу і гараж № НОМЕР_1 , що знаходиться в блоці № НОМЕР_2 в гаражному кооперативі «Раково-2» в м. Хмельницькому, заборгованості по членських внесках немає (копія довідки від 25.07.2024 року №67).

Відповідно до копії технічного паспорту на гараж по АДРЕСА_1 , виготовлений Хмельницьким БТІ 06.08.2024 року, замовником технічної інвентаризації є ОСОБА_2 .

Відповідно до копії довідки від 25.07.2024 року оціночна вартість вказаного гаража 263694,26 грн.

Так, в оформленні спадкових прав на нерухоме майно, а саме: на гараж № НОМЕР_1 , що знаходиться в блоці № НОМЕР_2 в гаражному кооперативі «Раково-2» в м. Хмельницькому, приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Лучковська Т.М. відмовила, оскільки документи не відповідають вимогам чинного законодавства відсутній правовстановлюючий документ на вказане нерухоме майно та рекомендовано звернутись до суду (копія повідомлення від 25.07.2024 року № 129/01-16).

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, в тому числі шляхом визнання права.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Главою 86 ЦК, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування».

Як зазначено в пункті 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Відповідно до ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець, також, не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у ст. 16 ЦК України. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обов`язків.

Відповідно до роз`яснень, наданих у пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», при вирішенні спорів про право власності на жилий будинок, на квартиру в житлово-будівельному або житловому кооперативі, на інші будівлі судам слід виходити з роз`яснень, які дані Пленумом Верховного Суду України у прийнятих ним постановах з цих питань.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 8 Постанови пленуму Верховного Суду України від 28 червня 1991 року №5 «Про практику розгляду судами цивільних справ, пов`язаних із діяльністю гаражно-будівельних кооперативів», у справах про право на пай і на гараж судам належить виходити з того, що член гаражно-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пай за гараж, наданий йому в користування, набуває право власності на це майно і вправі розпоряджатись ним на свій розсуд - продавати, заповідати, здавати в оренду, обміняти, вчиняти відносно нього інші угоди, що не заборонені законом.

Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах спадкування» передбачено, що у разі смерті члена гаражно-будівельного кооперативу, яким до дня смерті були внесені повністю пайові внески, то до складу спадщини включається відповідний гараж.

Згідно з пункту 81 Постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127 для державної реєстрації права власності на окремо розташоване індивідуально визначене нерухоме майно (дача, гараж тощо), будівництво яких здійснювалося у результаті діяльності дачного, гаражного чи іншого кооперативу, крім документів, передбачених пунктами 41 і 42 цього Порядку, також подається довідка відповідного кооперативу про членство особи в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі.

Із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та повідомлення Хмельницького БТІ №747971 від 05.08.2024 року вбачається, що відомості про реєстрацію гаража № НОМЕР_1 , що знаходиться в блоці № НОМЕР_2 в гаражному кооперативі «Раково-2» в м. Хмельницькому, відсутні.

Отже, відсутність правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця є перешкодою в оформленні позивачем своїх спадкових прав у нотаріальному порядку, зокрема шляхом отримання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину.

Натомість, відповідно до документів, які надані позивачем, ОСОБА_3 був членом гаражного кооперативу та в нього заборгованості по членських внесках немає.

при цьому, установивши, що позивач не надала належних та допустимих доказів, які б підтвердили право власності на спірний гараж у спадкодавця, а надані суду документи підтверджують лише право на членство в кооперативі (тобто право на користування), а це право не може передаватися у спадок, оскільки не є правом власності і об`єкт не введено в експлуатацію згідно з вимогами законодавства, як новостворене майно тощо, суд дійшов висновку, що це майно не увійшло до спадкової маси та підстави для визнання за позивачем права власності на нього в порядку спадкування відсутні.

Крім того, реєстрація права власності з видачею свідоцтва про право власності членам гаражного чи іншого кооперативу, товариства або об`єднання, здійснюється лише за тими особами, які повністю внесли свої пайові внески. Жодних відомостей про пайові внески та їх внесення матеріали справи не містять.

На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає позовні вимоги позивача про визнання права власності на гараж в порядку спадкування, не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 15, 319, 321, 328, 387, 1212 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 18, 19, 76-82, 89, 95, 133, 141, 245, 259, 263-265, 267, 268, 354 ЦПК України, суд -

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Трубай Ірина Сергіївна, до Хмельницької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору гаражний кооператив «РАКОВО-2» про визнання права власності в порядку спадкування - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 25 жовтня 2024 року.

Суддя О.М. Палінчак