Провадження №2/748/1181/24
Єдиний унікальний № 748/4516/24
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

28 жовтня 2024 рокум. Чернігів

Суддя Чернігівського районного суду Костюкова Т.В., перевіривши відповідність позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу, вимогам ст. 175, 177 ЦПК України,

В С Т А Н О В И В :

24.10.2024 року до Чернігівського районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу, в якому позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, а також залишити проживати неповнолітнього сина ОСОБА_3 з батьком.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Звертаючись до суду позивач ОСОБА_1 ставить 2 вимоги : розірвання шлюбу між нею та відповідачем ОСОБА_2 та залишити проживати неповнолітнього сина ОСОБА_3 з батьком

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За змістом статей 160-161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, а місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Таким чином, у разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом, проте при вирішенні вказаного питання, що стосується дитини, яка досягла 14 років, слід керуватися частиною третьою статті 160 СК України та положеннями статті 29 ЦК України.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 25 січня 2018 року у справі № 537/5119/15-ц та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 січня 2021 року по справі № 753/6498/15-ц

Відповідно до частини третьої статті 160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Вказана норма узгоджується з положеннями статті 29 ЦК України, зокрема, її частиною другою, відповідно до якої фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання. Отже, враховуючи ту обставину, що неповнолітній ОСОБА_3 досяг 16 віку, то останній має право вільно обирати своє місце проживання.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, а також виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги

Разом з тим , позивач звертаючись до суду просить залишити проживати неповнолітнього сина разом з батьком, однак жодним чином не аргументує, що зумовило її звернення до суду з даною позовною вимогою. З позовної заяви не вбачається наявного спору про право між сторонами, докази щодо його наявності до позову позивачем не долучені , а враховуючи те, що неповнолітній ОСОБА_3 досяг 16 років , тому він має право самостійно приймати рішення стосовно місця свого проживання, а суд позбавлений можливості визначати місце проживання особи, якій виповнилося 16 років, всупереч її волі за відсутності належних і достатніх для цього підстав. Обмежень, які б були встановлені законом і які б вказували на неможливість визначити своє місце проживання самостійно позивачем не наведено, з урахуванням чого позовна заява має бути приведена у відповідність. У разі наявності таких обмежень позивач має їх аргументувати, підкріпивши належними доказами.

Крім того, відповідно до ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До позовної заяви додана квитанція про сплату судового збору в розмірі 1211, 20 грн.

Разом з тим, як вбачається з прохальної частини позовної заяви позивач просить задовольнити 2 позовні вимоги.

Відповідно до ч.2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч.1 ст. 4 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір)

За ч.2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено з 1січня 2024року прожитковий мінімум для працездатних осіб в розрахунку на місяць-3028 гривень.

Станом на 2024 рік 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1211,20 грн.

Позивачем заявлено 2 вимоги немайнового характеру

розірвати шлюб

залишити проживати неповнолітнього сина ОСОБА_3 з батьком

Однак, позивачем, сплачено судовий збір лише за одну вимогу.

Таким чином, у разі наявності обмежень, які б були встановлені законом і які б вказували на неможливість неповнолітнім ОСОБА_3 визначити своє місце проживання самостійно, про які позивач не зазначив , однак останні наявні, позивачу необхідно сплатити 1211,0 грн судового збору, ще за одну вимогу немайнового характеру, на розрахунковий рахунок UA0025522, отримувач: ГУК у Черніг. обл /Чернігів.р-н) 22030101, , банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету 22030101, Найменування коду класифікації доходів бюджету Судовий збір (Державна судова адміністрація України.050), , призначення платежу: «Судовий збір за позовом ОСОБА_1 Чернігівський районний суд Чернігівської області».

Зазначені недоліки перешкоджають суду вирішити питання про відкриття провадження, тому позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків

Акцентую увагу позивача на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21 лютого 1975 року, «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року.

Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов`язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору, не буде поданий у строк, установлений судом, - визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві або залишення заяви без розгляду.

Суд також вважає за необхідне роз`яснити позивачу вимоги ч.3 ст.185 Цивільного процесуального кодексу України, а саме - якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст. 136, 185 ЦПК України

УХВАЛИЛА:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу - залишити без руху.

Встановити позивачу строк у 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків, вказаних в ухвалі суду заява буде вважатись неподаною та повернута позивачу. Ухвала в частині визначення розміру судових витрат може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.В.Костюкова