Справа № 182/2567/24
Провадження № 2/0182/2219/2024
03.10.2024 м. Нікополь
Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Кобеляцька-Шаховал І.О., розглянувши у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Нікопольський відділ державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса), про припинення стягнення аліментів та звільнення від сплати аліментів, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Нікопольський відділ державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса), про припинення стягнення аліментів та звільнення від сплати аліментів.
Свої вимоги мотивує тим, що 28 серпня 2013 року між ним та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідачка у липні 2016 року звернулась до суду із позовною заявою про стягнення аліментів на свою користь на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 . Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2016 року у справі № 182/3737/16-ц (2/0182/3056/2016) вирішено стягувати на користь відповідачки аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 400 (чотириста) гривень 00 копійок, щомісяця, починаючи з 13 липня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто, до ІНФОРМАЦІЯ_2 . 30 липня 2018 року шлюб між ними було розірвано і з січня 2020 року дитина переїхала жити до нього та перебуває на його повному утриманні. Однак, відповідачка продовжує отримувати аліменти. Станом на 22 березня 2024 року у нього утворилась заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 23 561 грн. 96 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, наданим Нікопольським ВДВС у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) за виконавчим провадженням № 67681106, згідно виконавчого листа 06 жовтня 2016 року, виданого Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області. Тому, враховуючи наведені вище обставини, а саме те, що з січня 2020 року дитина ОСОБА_3 перестав проживати з матір`ю ОСОБА_2 та став проживати з батьком, тобто, змінився сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, та особи, яка їх одержує, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, змушений звернутись до суду та просить припинити стягнення аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , у твердій грошовій сумі у розмірі 400 (чотириста) грн. 00 коп., щомісяця, починаючи з 13 липня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто, до ІНФОРМАЦІЯ_2 , які стягуються на підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2016 року у справі № 182/3737/16-ц (2/0182/3056/2016). Звільнити його від сплати заборгованості по аліментах на утримання дитини ОСОБА_3 , стягнутих за виконавчим листом Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2016 року (справа № 182/3737/16-ц , провадження № 2/0182/3056/2016), яка утворилась за період з 01 січня 2020 року по дату подання позову у виконавчому провадженні № 68035328 у сумі 23 561 грн. 96 коп.
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 липня 2024 року дану справу було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Учасникам справи було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та одночасно надіслано копії позовної заяви та доданих до неї документів. Відповідачу було встановлено строк для надіслання (надання) до суду відзиву, у відповідності до ст.178 ЦПК України, на позовну заяву і всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову (а.с.24-25).
Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження у справі. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка про розгляд справи була повідомлена належним чином, однак, своїм правом, визначеним цивільно-процесуальним законодавством, не скористалася, будь-які заяви чи клопотання на адресу суду не надала. Конверт, який був направлений за останньою відомою адресою її місця проживання та перебування, повернувся до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.27).
Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Зважаючи на ці обставини, суд керується ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка, згідно з частиною першою статті 9 Конституції України, є частиною національного законодавства України та визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.
Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.
У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України», національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.
Як встановлено судом, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в період з 28 серпня 2013 року по 30 липня 2018 року перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с.12,16). Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.17). Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2016 року у справі № 182/3737/16-ц (провадження № 2/0182/3056/2016), з позивача на користь відповідачки були стягнуті аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 400 (чотириста) гривень 00 копійок, щомісяця, починаючи з 13 липня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто, до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8-9). Як вбачається з матеріалів справи, починаючи з 01 січня 2020 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з батьком - позивачем по справі, про що свідчать докази довідки та акти, які були долучені до позовної заяви, як на підставу звернення до суду з даним позовом (а.с.10-11). Однак, всупереч вищевикладеному, позивачу нараховують аліменти на утримання дитини та здійснюється примусове стягнення грошових коштів.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Згідно ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Як вбачається з акту, складеного головою ОСББ «Глорія -33», неповнолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з січня 2020 року і по теперішній час проживає разом зі своїм батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11), що також підтверджується підписами членів комісії.
Відповідно до вимог ч.2 ст.166 та ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.
Згідно ч.2 ст.197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.
Відповідно до положень ст.273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.
Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.5 статті 81 ЦПК України).
Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Враховуючи надані суду письмові докази, які мають істотне значення для даної справи, суддя вважає, що позивачем доведено належними та допустимими доказами обставини, що можуть бути підставою для звільнення його від сплати аліментів на утримання дитини, оскільки неповнолітня дитина проживає разом з ним та перебуває на його утриманні, а тому суддя приходить до висновку, що у відповідача припинив існувати обов`язок зі сплати аліментів на користь відповідачки, що, в даному випадку, дає суду підстави вважати, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.180-182, 183 СК України, ст.2-5, 9-10, 12, 28, 131, 223, 258-259, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Нікопольський відділ державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса), про припинення стягнення аліментів та звільнення від сплати аліментів - задовольнити.
Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 400 (чотириста) грн. 00 коп., щомісяця, починаючи з 13 липня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто, до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стягуються на підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2016 року у справі № 182/3737/16-ц (провадження № 2/0182/3056/2016).
Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від сплати заборгованості по аліментах на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнутих за виконавчим листом Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2016 року (справа № 182/3737/16-ц, провадження № 2/0182/3056/2016), яка утворилась за період з 01 січня 2020 року по дату подання позову у виконавчому провадженні № 68035328 в сумі 23 561 грн. 96 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал