ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-ц/807/266/24
Головуючий в 1-й інстанції Геєць Ю.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С.В.
суддів:Крилової О.В., Полякова О.З.
секретарСмокотіна В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Лелікова Сергія Олеговича на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31 жовтня 2023 року, постановлену у м. Запоріжжі (повний текст ухвали складено 31 жовтня 2023 року) у справі за заявою ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 ,стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», новий кредитор Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанси» про зміну стягувача у виконавчому провадженні,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , звернулася до суду з заявою про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні. В обґрунтування заяви зазначено, що 05.02.2015 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя винесено заочне рішення, яким було стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором № 0704/0608/46-020 від 20.06.2008 року в розмірі 2 471 568 грн. 55 коп., яка складається з заборгованості за кредитом - 1 384 739,09 грн., за відсотками - 673 663,88 грн., пеня за останній рік - 413 165,58 грн., також стягнуто судовий збір у розмірі 3 654 грн., а всього стягнуто суму у розмірі 2 475 222 грн. 55 коп. 02.04.2015 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя було видано виконавчий лист на виконання вказаного судового рішення за № 335/14606/14-ц. Наразі, вказаний виконавчий лист перебуває на виконанні у приватного виконавця Безмагаричного М.А., виконавче провадження 63862930. 26.08.2022 року TOB «Кредитні ініціативи» відступили права вимоги за кредитним договором №0704/0608/46-020 від 20.06.2008 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанси», про що повідомило ОСОБА_1 листом б/н від 26.08.2022 року. Представник заявниці посилаючись на вимоги ст. 512, ЦК України, ст.ст. 55, 442 ЦПК України замінити Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» в якості стягувача за виконавчим листом виданим 02.04.2015 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за №335/14606/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 боргу у загальному розмірі 2 475 222 грн. 55 коп., на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс».

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31 жовтня 2023 року, заяву ОСОБА_2 , стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», новий кредитор Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанси» про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні залишено без задоволення.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 в особі представника адвоката Лелікова Сергія Олеговича подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нове рішення про задоволення заяви.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що вимоги статті 442 ЦПК України, не виключають можливість звернення боржника із заявою про заміну сторони виконавчого провадження у справі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у цивільній справі № 335/14606/14-ц від 05.03.2015, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задоволені.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором № 0704/0608/46-020 від 20.06.2008 року в розмірі 2 471 568 грн. 55 коп., яка складається з заборгованості за кредитом - 1 384 739,09 грн., за відсотками - 673 663,88 грн., пеня за останній рік - 413 165,58 грн., також стягнуто судовий збір у розмірі 3 654 грн., а всього стягнуто суму у розмірі 2 475 222 грн. 55 коп.

На виконання вказаного рішення суду, Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя видано виконавчий лист № 335/14606/14-ц, де боржником є ОСОБА_1 , а стягувачем ТОВ «Кредитні ініціативи», який перебуває на виконанні у приватного виконавця Безмагаричного М.А., виконавче провадження 63862930.

Згідно договору факторингу від 26.08.2022 року, який укладено між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «Діджи Фінанс», ТОВ «Кредитні ініціативи» відступив Новому кредитору ТОВ «Діджи Фінанс» право вимоги за кредитним договором № 0704/0608/46-020 від 20.06.2008 року, укладеним між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 .

При цьому, у виконавчому провадженні, де боржником є ОСОБА_1 , заміна сторони стягувача не відбувалась. Стягувачем за виданим Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя виконавчим листом № 335/14606/14-ц залишається ТОВ «Кредитні ініціативи».

Відмовляючи у задоволенні вимог заяви, суд першої інстанції виходив з того, що ініціатором подання заяви про процесуальне правонаступництво, зокрема про заміну стягувача у виконавчому провадженні, може бути або сторона виконавчого провадження, яка відступила право вимоги іншій особі, або її правонаступник, оскільки метою подання такої заяви є подальша реалізація новим кредитором її права на виконання судового рішення у виконавчому провадженні. З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про заміну стягувача, слід відмовити, оскільки така заява подана не стягувачем чи його правонаступником, а самим боржником, що не узгоджується із метою подання такої заяви.

З вказаними висновками суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду погоджується, виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до ч.5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Виходячи із зазначених норм законодавства, можна констатувати, що кредитор, який змінений у зобов`язанні на підставі правочину (відступлення права вимоги), не стає автоматично стороною стягувача у виконавчому провадженні, для цього передбачений певний порядок звернення до суду і вирішення вказаного питання в судовому порядку.

Враховуючи подачу заяви про залучення правонаступника саме боржником у виконавчому провадженні, відсутність у матеріалах справи доказів волевиявлення заявленого у заяві про залучення стягувача у виконавчому провадженні ТОВ «Діджи Фінанс», як нового кредитора, на вступ у виконавче провадження, а також відсутність доказів, які підтверджують актуальність інформації щодо нового кредитора у зобов`язанні, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків, про залишення заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні без задоволення.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що ухвалу суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника адвоката Лелікова Сергія Олеговича залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31 жовтня 2023 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 1 лютого 2024 року.

Головуючий, суддя-доповідач С. В. Кухар

судді: О. В. Крилова

О. З. Поляков