Провадження № 2/522/7554/24
У Х В А Л А

24 жовтня 2024 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Чорнуха Ю.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Споживчого товариства «Сузір`я будова», Споживчого товариства «Сузір`я Плюс», Товариства з обмеженою відповідальністю «УВГП-Система», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Південне управління капітального будівництва Міністерства оборони України про визнання майнових прав,-

ВСТАНОВИВ:

На адресу Приморського районного суду м. Одеси надійшли матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Споживчого товариства «Сузір`я будова», Споживчого товариства «Сузір`я Плюс», Товариства з обмеженою відповідальністю «УВГП-Система», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Південне управління капітального будівництва Міністерства оборони України про визнання майнових прав.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали справи передані для розгляду судді Чорнусі Ю.В.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободвід 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці дійшов висновку, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави (п. 53 рішення від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі", заява № 28249/95).

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Під час вирішення питання про відкриття провадження у справі, встановлено, що подана позовна заява не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України, у зв`язку з чим підлягає залишенню без руху з огляду на наступне.

Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі. Частиною 2 статті 133 ЦПК України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про судовий збір» (далі - Закону № 3674-VI), судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону № 3674-VI судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. При цьому, прожитковий мінімум для працездатних осіб у відповідності до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 01 січня 2024 року становить 3028, 00 гривень.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону № 3674-VI за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка поданафізичною особою або фізичною особою підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна позову, визначена позивачем, становить 1663926,00 гривень. Тобто ставка судового збору за подання позовної заяви становить 15 140,00 гривень (5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки 1% від ціни позову перевищує визначене законом обмеження максимального розміру судового збору).

Позивачем додано до позовної заяви заяву про звільнення від оплати судового збору за подачу позовної заяви, у якій позивач посилається, що перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною та сума судового збору перевищує 5 відсотків розміру її річного доходу. На підтвердження суми отриманого річного доходу до заяви додано довідку форми ОК-7, видану Пенсійним фондом України.

Суд вважає, що заява про звільнення позивача від сплати судового збору не підлягає задоволенню, оскільки до заяви не додано доказів перебування позивача у відпустці по догляду за дитиною, а навпаки з наданої довідко форми ОК-7 вбачається факт отримання позивачем заробітної плати до травня 2024 року; з наданого позивачем свідоцтва про народження вбачається, що дитини виповнилось 4 роки, при тому, що загальний строк перебування у відпустці по догляду за дитиною встановлюється до досягнення нею трирічного віку.

Надана позивачем довідка форми ОК-7, видана Пенсійним фондом України, містить відомості про суми заробітної плати, з якої сплачується єдиний соціальний внесок (у межах максимальної величини), однак вказана довідка не може бути доказом загальної суми всіх отриманих особою доходів за попередній рік.

За таких обставин, суд вважає заяву про звільнення від сплати судового збору за подачу позовної заяви необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Таким чином, позовна заява не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують оплату судового збору, тому не може бути прийнята до провадження судом допоки недоліки позовної заяви не будуть усунуті позивачем.

Позивачу слід усунути недоліки позовної заяви наступним способом:

- сплатити судовий збір у розмірі 15 140,00 гривень;

- на виконання вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України надати суду документи про сплату судового збору.

Сплату судового збору необхідно здійснити за наступними реквізитами:

Отримувач коштів ГУК в Од.обл./Приморський р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37607526

Банк отримувача Казначейство України(ел. адм. подат.)

Рахунок отримувача UA0015758

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу 101 __________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Приморський районний суд м. Одеси (назва суду, де розглядається справа)

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Інститут залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання до відкриття провадження по справі.

Враховуючи викладене, залишення даної позовної заяви без руху з підстав, передбачених законом, не є порушенням права на справедливий судовий захист, оскільки після усунення недоліків позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 175, 177, 185, 258, 260, 261, 353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подачу позовної заяви відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Споживчого товариства «Сузір`я будова», Споживчого товариства «Сузір`я Плюс», Товариства з обмеженою відповідальністю «УВГП-Система», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Південне управління капітального будівництва Міністерства оборони України про визнання майнових прав - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків десять днів з дня отримання копії ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення зазначених недоліків у встановлений строк, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя Юлія ЧОРНУХА