Справа № 211/1856/24
Провадження № 2/211/1470/24
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

25 жовтня 2024 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Ткаченко С.В.,

за участю секретаря судового засідання Бірж Д.В.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , за відсутності відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Восток-34» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ЖБК «Восток-34» звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за житлово-комунальні послуги станом на 29.02.2024 у сумі 18 350,89 грн., посилаючись на неналежне виконання відповідачами зобов`язань по сплаті за вказані послуги. В обґрунтування вимог зазначено,що відповідач ОСОБА_2 є власником зазначеної квартири, в якій зареєстрований і відповідач ОСОБА_3 . Відповідачі не являються членами ЖБК, однак між сторонами встановились зобов`язальні правовідносини з приводу надання житлово-комунальних послуг. До 2016 року позивач надавав боржникам житлово-комунальні послуги, а з 01.01.2016 відповідно до діючого законодавства України і згідно Протоколу № 1/22 від 26.01.2016 надає мешканцям будинку тільки житлову послугу з управління багатоквартирним будинком з розрахунку на 1 кв.м. загальної площі квартири. Внаслідок неналежного виконання зобов`язань відповідачів з приводу оплати отриманих житлово-комунальних послуг, станом на 29.02.2024 утворилась заборгованість в сумі 18 350,89 грн. Зазначено, що 19.12.2017 та 26.12.2018 між відповідачем ОСОБА_2 та ЖБК «Восток-34» було укладено договори про реструктуризацію заборгованості, однак їх умови так і не були нею виконані. У 2013 році відповідач ОСОБА_4 погоджувала і підписувала акти звіряння заборгованості перед ЖБК, а отже нею було визнано борг перед позивачем. Тому вказану суму заборгованості, судовий збір та інші судові витрати позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь.

Ухвалою суду від 28 березня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 10 червня 2024 року за клопотанням відповідача ОСОБА_2 витребувано у Житлово-будівельного кооперативу «ВОСТОК-34» наступні докази: кошториси тарифів та складові на надання житлово-комунальних послуг, на підставі яких позивач нараховує борг, затверджені у відповідності до законодавства; акти виконання житлово-комунальних послуг Житлово-будівельного кооперативу «ВОСТОК-34».

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві. Також наголосила, що жодних неприязнених відносин у неї з відповідачем не має, однак пропонувала їй сплачувати борг, оскільки такі заборгованості спричиняють негативні наслідки для функціювання ЖБК.

ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, яку суму боргу вона визнає не зазначила. Вважає, що платити тим працівникам, які працюють, наприклад прибиральниці, необхідно, а оплачувати кошти на зарплату керівнику та бухгалтеру вона не зобов"язана. Вона намагалася сплачувати комунальні платежі, однак через скрутне матеріальне становище не могла сплачувати вчасно та у повній мірі. Не згода з сумами, нарахованими та вважає , що необхідні роботи ЖБК виконуються не у повному обсязі . Також наголосила на неприязнені стосунки з керівником ЖБК.

ОСОБА_3 до суду не з"явився, повістка направлена на його адресу реєстрації повернута із зазначеням про його відсутність за вказаною адресою.

Враховуючи, що справа неодноразово відкладалося та суд сприяв тому, щоб відповідачі мали можливість прийняти участь в судовому засіданні, однак своїм правом ОСОБА_3 не скористався, відзиву на позов не надав. Суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність.

Вислухавши сторони, розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, та заперечення , оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами, відповідач ОСОБА_3 з 17.05.2012 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідач ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 18 січня 2002 року є власником вказаного житлового приміщення, а отже відповідачі єспоживачами житлово-комунальних послуг, які надаються ЖБК «Восток-34» за вказаною адресою.

Згідно статті 162 Житлового кодексу України, плата за користування житловим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строк внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату ї плату за комунальні послуги.

Частиною першою статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII (далі Закон № 2189-VIII), встановлено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Послуга з управління багатоквартирним будинком результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону № 2189-VIII, до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку;

Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 2189-VIII).

Пунктами 1, 5 частини другої статті 7 Закону № 2189-VIIIвстановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до вимог статей 11, 526 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з пунктом 2 частини 3 статті 4 Закону № 2189-VIII до повноважень органів місцевого самоврядування належать: встановлення цін, тарифів на комунальні послуги відповідно до закону.

Отже, у спорі, пов`язаному із стягнення заборгованості по оплаті за спожиті житлово-комунальні послуги підлягають встановленню обставини щодо підстав, кількості, якості надання комунальних послуг, а також щодо розміру фактичної заборгованості споживача.

Оскільки між позивачем та відповідачами виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, та до 01.01.2016 водопостачання та водовідведення і опалення, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги», тощо, відповідачі мають зобов`язання перед позивачем по оплаті комунальних платежів.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.01.2013 і 23.11.2013 ОСОБА_2 особисто звірила з бухгалтером, погодила і власноручно підписала Акт звіряння з ЖБК та розрахунок заборгованості перед ЖБК за житлово-комунальні послуги на 1185,40 грн. ( за 2011 і 2012 рр.) та на 4458,44 грн. ( за 1998 р. жовтень 2013 включно) відповідно, власноручно уклала з ЖБК два договори реструктуризації заборгованості від 19.12.2017 на суму 2685,15 грн. та 26.12.2018 на суму 4300,31 грн.

Підписавши договір про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги від 26.12.2018 року, ЖБК «ВОСТОК-34» надає ОСОБА_2 розстрочку у погашенні заборгованості за житлово-комунальні послуги, що утворилась станом на 25.12.2018 року на суму 4300,31 грн., визнавши вказаний розмір заборгованості.

На підставі викладеного, враховуючи те, що позивач ЖБК «Восток-34» є балансоутримувачем житлового будинку АДРЕСА_2 та надає житлово-комунальні послуги його мешканцям, в тому числі й відповідачам у справі, суд дійшов висновку, що позивачем доведено надання комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 , на 29.02.2024 в сумі 18 350,89 грн.

Доказів на спростування зазначеного, контррозрахунку, відповідачами до суду не надано.

Ухвалою суду від 10 червня 2024 року за клопотанням відповідача ОСОБА_2 витребувано у Житлово-будівельного кооперативу «ВОСТОК-34» наступні докази: кошториси тарифів та складові на надання житлово-комунальних послуг, на підставі яких позивач нараховує борг, затверджені у відповідності до законодавства; акти виконання житлово-комунальних послуг Житлово-будівельного кооперативу «ВОСТОК-34».

На виконання ухвали суду представником позивача були надані докази щодо нарахування квартплати за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_2 ознайомлювалась з наданими доказами частково, в судовому засіданні повідомила, що далі з документами знайомитися не бажає, та бажає продовжити розгляд справи з винесенням рішення по справі.

Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, необхідним є доведення факту надання та споживання таких послуг (постанова Верховного Суду від 21 квітня 2020 року у справі № 910/7968/19), оскільки у випадку ж виникнення, наявності договірних стосунків між сторонами обов`язок доведення неотримання послуг, отримання послуг неналежної якості чи кількості, не у відповідності із умовами договору покладається на споживача, який наділений для цього відповідними засобами, а саме вправі повідомляти про це виконавця, у різних формах, складати відповідні акти-претензії, тощо (постанови Верховного Суду України у справах №6-110цс12 від 10.10.2012 року та 6-2951цс15 від 20.04.2016 року).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (часина перша сттаті 2 ЦПК України).

Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положеннями частини першої статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Враховуючи, що цивільне судочинство згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, беручи до уваги, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження , суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 3 028,00грн., сплачений ним при подачі позову до суду, тому оскільки позов в частині стягнення заборгованості за житлово- комунальні послуги підлягає задоволенню в повному обсязі, суд з врахуванням положень статті 141 ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати, стягнувши їх з відповідачів на користь позивача з врахуванням роз`яснень, викладених в пункті 35 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 17.10.2014 р. № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

Крім того, пунктом 5 частини 3 статті 133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Згідно частини 1 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частина 8 статті 141 ЦПК України встановлює, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

До суду надано докази понесених витрат на правову допомогу в сумі 300,00 грн. (копія квитанції) на консультацію адвоката, які підлягають відшкодуванню позивачу.

Щодо вимоги ЖБК «Восток-34» в частині стягнення з відповідачів 113,00 грн. витрат, пов`язаних із поштовими відправленнями попереджень відповідачам та 174,00 грн. плати за ксерокопіювання документів для надання послуг, суд дійшов до наступного висновку.

Пунктом 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

На підтвердження понесених витрат позивачем надано суду копію фіскального чеку оплати поштових відправлень попереджень відповідачам, як заходи досудового врегулювання спору, тому ці витрати, пов`язані із розглядом справи в розмірі 113,00 грн. підтверджені доказами і підлягають відшкодуванню позивачу.

Підтверджень того, що витрати у розмірі 174 грн. ( виготовлення ксерокопій ) стосуються даної справи суду не надано, тому у стягнення цієї суми суд відмовляє.

Керуючись ст. 162 ЖК України, ст.ст. 509, 625 ЦК України, ст..ст. 10, 12, 13, 81, 141, 263, 265 ЦПК України,суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити позов Житлово-будівельного кооперативу «Восток-34» частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 ), та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь Житлово-будівельного кооперативу «Восток-34» (2, юридична адреса: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Лісового, буд. 23), заборгованість за житлово-комунальні послуги станом на 29.02.2024 у сумі 18 350 (вісімнадцять тисяч триста п`ятдесят) гривень 89 коп.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Житлово-будівельного кооперативу «Восток-34» у рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 коп., тобто по 1 514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень 00 коп., у рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу суму 300 (триста) гривень 00 коп., тобто по 150 (сто п`ятдесят) гривень 00 коп. з кожного, у рахунок відшкодування витрат, пов`язаних з розглядом справи в сумі 113 (сто тринадцять) гривень 00 коп., тобто по 56 (п`ятдесят шість) гривень 50 коп. з кожного.

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: С. В. Ткаченко

Повний текст рішення складено 28 10 2024