Справа № 953/8765/24
Провадження № 2/953/3731/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Глос М. Л.,

за участю секретаря судового засідання Сороченко М. О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника 3-ої особи Фостаковського В. Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Квартирно експлуатаційного відділу м. Харків, третя особа: військова частина НОМЕР_1 , про стягнення заборгованості за договором,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить зобов`язати відповідача сплатити ПАТ «ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ» заборгованість за спожиту військовою частиною НОМЕР_1 у жовтні і листопаді 2023 року електроенергію у розмірі 123 139 грн. 18 коп., пеню (3% річних) та індекс інфляції у розмірі 5 489 грн. 14 коп. за несвоєчасну оплату послуг електропостачання військовою частиною НОМЕР_1 .

В обґрунтування позовної заяви, ОСОБА_1 посилається на такі обставини.

На підставі ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» голова Богодухівської районної військової адміністрації розпорядженням № 4 від 26.02.2022 року зобов`язав ОСОБА_1 передати у користування військовій частині на час дії воєнного стану належні їй на праві власності приміщення, розташовані у Богодухівському районі Харківської області, зі складанням акта прийманняпередавання об`єктів нерухомого майна.

На виконання цього розпорядження 05.05.2023 року ОСОБА_1 уклала з військовою частиною НОМЕР_1 та Квартирно-експлуатаційним відділом м. Харків (далі також КЕВ м. Харків) тристоронній договір № 178 спільного тимчасового безоплатного користування нерухомим майном. За умовами цього договору ОСОБА_1 надала військовій частині у тимчасове безоплатне користування комплекс будівель (нежитлових приміщень) загальною площею 6 732,10 кв. м, а КЕВ м. Харків зобов`язався відшкодовувати позивачці всі витрати на комунальні послуги, понесені військовою частиною, на підставі окремо укладених договорів відшкодування за кожним видом таких послуг (п. п. 3.3, 3.2 Договору).

Проте відповідач узятих на себе зобов`язань належним чином не виконав: відмовився підписувати договори про відшкодування витрат за спожиту військовою частиною НОМЕР_1 електричну енергію та за послуги з її розподілу за жовтень і листопад 2023 року, незважаючи на надання йому актів виконаних робіт і фіксування показників лічильників електричної енергії за відповідні періоди, і відмовився відшкодовувати вартість зазначеної комунальної послуги за жовтень і листопада 2023 року, пославшись на відсутність у нього як бюджетної організації відповідних бюджетних асигнувань. У зв`язку з такими діями КЕВ м. Харків за ним утворилася заборгованість у розмірі 123 139, 18 грн. за період з 01.10.2023 року до 31.11.2023 року. Через несвоєчасне виконання відповідачем умов Договору постачальник послуг з розподілу електричної енергії ПрАТ «ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ» нарахувало пеню та індекс інфляції на загальну суму 5 489,14 грн.

Ухвалою від 30 вересня 2024 року Київський районний суд м. Харкова відкрив провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Відповідачу в установленому законом порядку було направлено копію позовної заяви з додатками і надано достатні час і можливості для висловлення заперечень, у тому числі у формі відзиву на позовну заяву. Згідно з рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень представник Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків (Харківське квартирно-експлуатаційне управління) за довіреністю Ткачук Д. С. отримав під особистий підпис адресовану відповідачу кореспонденцію: 25.10.2024 року копію ухвали про відкриття провадження у справі, призначення її до судового розгляду, а також копію позовної заяви з додатками; 29.11.2024 року повідомлення про призначення справи до судового розгляду на 03.12.2024 року.

Однак своїми процесуальними правами подати відзив, а також обстоювати власну правову позицію усно у судовому засіданні відповідач не скористався. У призначені дату і час судового розгляду представник Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків (Харківське квартирно-експлуатаційне управління) до суду не з`явився, причин чого не повідомив.

За таких обставин неприбуття у судове засідання представника відповідача згідно з ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) не перешкоджає судовому розгляду.

Позивачка у судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримала у повному обсязі з наведених у ній доводів і міркувань, просила задовольнити позов.

Представник третьої особи Фостаковський В.Б. у судовому засіданні також підтримав позовні вимоги і просив позов задовольнити.

Суд, заслухавши пояснення позивачки та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про необхідність задоволення позовної заяви з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим Кодексом. Як унормовано ч. 4 ст. 12 цього Кодексу, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази згідно з ч. 5 ст. 81 ЦПК України подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Отже, обов`язок доказування покладається на сторони, що є проявом змагальності судового процесу як однієї з загальних засад цивільного судочинства. Суд не вправі збирати докази з власної ініціативи.

На підставі поданих позивачкою письмових доказів суд установив такі обставини.

ОСОБА_1 є власницею комплексу будівель і споруд, розташованого у Богодухівському районі Харківської області, загальною площею 6 732, 10 кв. м.: адміністративна будівля «А-2» площею 1 382,2 кв. м.; гараж «Б-1» площею 1 153,8 кв. м.; майстерня ПТО «В-1» площею 1 075,1 кв. м.; склад м/д № 1 «Г-1» площею 1 312,2 кв. м.; склад м/д № 2 «Д-1» площею 1 312,2 кв. м.; склад аміачної води «Ж-1» площею 194,4 кв. м.; операторна «Е-1» площею 70,7 кв. м.; склад РДК «З-1» площею 99,7 кв. м.; склад ПТО «К-1» площею 63,9 кв. м; будівля фільтрації «Л-1» площею 46,7 кв. м.; приймальнороздавальня «М-1» площею 12,2 кв. м. Право власності на ці об`єкти нерухомого майна позивачка набула на підставі договору купівлі-продажу від 11.07.2017 року (а. с. 1315).

05.05.2023 року ОСОБА_1 на виконання вимог ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» і розпорядження голови Богодухівської районної військової адміністрації № 4 від 26.02.2022 року уклала з військовою частиною НОМЕР_1 в особі тимчасово виконуючого обов`язки командира майора ОСОБА_2 та Квартирно - експлуатаційним відділом м. Харків в особі начальника підполковника ОСОБА_3 . Договір спільного тимчасового безоплатного користування нерухомим майном № 178 (далі Договір).

За умовами Договору ОСОБА_1 надала військовій частині НОМЕР_1 можливість спільного тимчасового безоплатного користування наведеним вище комплексом будівель і споруд загальною площею 6 732, 10 кв. м. (п. 1.1). КЕВ м. Харків зобов`язався відшкодувати позивачці всі витрати за комунальні послуги, понесені військовою частиною під час дії Договору, на підставі укладених договорів на відшкодування окремо за кожним видом наданих комунальних послуг (електричної енергії, водовідведення, водопостачання, теплової енергії або природного газу, вивіз твердих побутових відходів) (п. п. 3.2, 3.3, 8.2) (а. с. 18 21).

Об`єкти нерухомого майна ОСОБА_1 передала військовій частині НОМЕР_1 на підставі акту прийманняпередачі нерухомого майна згідно з договором спільного тимчасового безоплатного використання від 05.05.2023 року № 178 (а. с. 122).

02.06.2023 року Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харків було реорганізовано у Харківське квартино-експлуатаційне управління Міністерства оборони України (далі Харківське КЕУ).

Під час виконання Договору військовою частиною НОМЕР_1 було спожито електричну енергію: у жовтні 2023 року в обсязі 6 120 кВт*г вартістю 48 602,81 грн.; у листопаді 2023 року в обсязі 9 018 кВт*г вартістю 74 536,37 грн.

Наведені обставини підтверджено дослідженими у судовому засіданні документами:

-актом фіксації показників лічильника електричної енергії до договору про відшкодування витрат за спожиту електричну енергію та за послуги з її розподілу, підписаним ОСОБА_1 і тимчасово виконуючим обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 (а. с. 37);

-актами приймання передачі електричної енергії за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019 року № 51420 за жовтень і листопад 2023 року, підписаними керівником Богодухівського розрахунково-сервісного центру ПрАТ «ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ» ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (а. с. 38, 39);

- рахунками ПрАТ «Харківенергозбут» за електричну енергію, нараховану споживачу ОСОБА_5 , у жовтні і листопада 2023 року (а. с. 4043);

-актами про обсяги розподіленої електричної енергії за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019 року № 51420 за жовтень і листопад 2023 року, підписаними виконуючим обов`язки Богодухівського району розподілу електричної енергії ОСОБА_6 та ОСОБА_1 (а. с. 44, 45).

На виконання вимог п. 3.3 Договору Харківському КЕУ було надано для підписання договори про відшкодування витрат за спожиту електричну енергію та за послуги з її розподілу за жовтень і листопад 2023 року і долучено акти прийманняпередачі електричної енергії та фіксації показників лічильника. Проте відповідач відмовився підписувати договори і відшкодовувати ОСОБА_1 вартість спожитої комунальної послуги, посилаючись виключно на відсутність у нього як у бюджетної організації відповідних бюджетних асигнувань.

З огляду на зазначене позивачка звернулася до Харківського КЕУ з листом-проханням здійснити компенсацію витрат за спожиту електричну енергію відповідно до умов Договору (а. с. 49). Листом від 23.05.2024 року № 583/2356 відповідач повідомив ОСОБА_1 про неможливість передати до органу Державного казначейства України доручення на здійснення відповідного платежу з викладеної вище причини (а. с. 50, 51).

У зв`язку з невиконанням Харківським КЕУ своїх обов`язків щодо своєчасного відшкодування витрат на комунальні послуги ПрАТ «ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ» нарахувало ОСОБА_1 на суму заборгованості з оплати вартості спожитої електричної енергії у жовтні і листопаді 2023 року пеню у розмірі 3% річних та індекс інфляції на загальну суму 5 489,14 грн. на підставі рахунків:

-№ НОМЕР_2 за червень 2024 року (індекс інфляції 1 783,79 грн; 3 % річних 327,62 грн);

-№ 51420 за липень 2024 року (індекс інфляції 2 728,61 грн; 3% річних 327,76 грн);

-№ 51420 за серпень 2024 року (3 % річних 321,36 грн) (а. с. 4648).

Надані позивачкою документи безпосередньо стосуються предмету доказування, одержані і надані суду з дотриманням установленого законом порядку. Зафіксовані у них відомості жодних сумнівів у своїй достовірності не викликають. Доводів на заперечення даних цих документів щодо обсягів і вартості спожитої на об`єктів електричної енергії у жовтні і листопаді 2023 року не навів під час судового розгляду і відповідач. Не оспорювало Харківське КЕУ і наявності правових підстав для відшкодування ним вартості відповідної комунальної послуги за договором № 178 від 05.05.2023 року, а також факту нездійснення відповідних розрахунків.

Отже, керуючись вимогами ст. ст. 7779 ЦПК України, суд бере до уваги надані ОСОБА_1 докази як належні, допустимі і достовірні.

Надаючи правову оцінку встановленим за результатами судового розгляду обставинам і діям сторін, суд виходить із такого.

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про його предмет, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

З огляду на зазначені критерії, встановлені законодавцем, договір № 178 від 05.05.2023 року між ОСОБА_1 , військовою частиною НОМЕР_1 та КЕВ м. Харків (Харківським КЕУ) є укладеним, оскільки сторони у визначеній законом формі досягли згоди щодо всіх його істотних умов: предмета, умов передавання майна, способу відшкодування витрат на комунальні послуги, прав і обов`язків сторін, відповідальності, порядку вирішення спорів, строку дії договору, а також особливих умов, пов`язаних з його специфікою. Договір виконується сторонами з дня передавання об`єктів до цього часу. Факту і юридичних наслідків укладення відповідного договору сторони під час судового розгляду не оспорювали.

Як унормовано ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За правилами ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір згідно з вимогами ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами. У розумінні ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з недотриманням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Неможливість виконання боржником грошового зобов`язання відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України не звільняє його від відповідальності.

За результатами судового розгляду встановлено, що відповідач не виконав узятих на себе зобов`язань за п. п. 3.2, 3.3 Договору у частині сплати вчасно та у повному обсязі витрат за користування електроенергію та за послуги з її розподілу за жовтень і листопад 2023 року. Внаслідок зазначеної поведінки Харківського КЕУ перед постачальником відповідної комунальної послуги ПрАТ «ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ» виникла заборгованість у загальному розмірі 128 623,32 грн.: 123 139,18 грн. основний борг за період з 01.10.2023 року до 30.11.2023 року; 5 489,14 грн. пеня у розмірі 3% річних та індекс інфляції.

Відсутність у Харківського КЕУ бюджетних асигнувань, на що відповідач в адресованому ОСОБА_1 листі посилався як на єдину підставу нездійснення ним відшкодування вартості комунальної послуги, з огляду на вимоги ст. ст. 617, 625, 629 ЦК України не звільняє цю установу від обов`язку виконати вимоги договору та відповідальності за його порушення.

У даному контексті суд звертає увагу, що ОСОБА_1 , надавши належний їй комплекс будівель і споруд у безоплатне користування військовій частині відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», своєю правомірною поведінкою сприяла ЗСУ у відсічі збройній агресії російської федерації проти України, захисті суверенітету, територіальної цілісності, конституційного ладу нашої держави, прав і свобод її громадян.

Вчинивши такі дії за розпорядженням уповноваженої службової особи військової адміністрації, ОСОБА_1 зазнала втручання у своє право власності та мирного володіння майном, гарантоване ст. 41 Конституції України та п. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зазначене втручання переслідувало легітимну мету захист суспільного інтересу в умовах особливого періоду і було здійснено на підставах, передбачених законом. Водночас реалізація встановлених законодавцем гарантій захисту прав та інтересів людини, котра зазнала такого втручання, набуває особливого значення.

Добросовісно виконавши свій обов`язок перед державою, позивачка має правомірні очікування розраховувати на виконання уповноваженим державним органом своїх договірних зобов`язань відшкодувати їй вартість комунальних послуг, наданих за час користування майном військовою частиною. Перекладання тягаря негативних наслідків відсутності у держави фінансово-економічних, організаційних чи інших можливостей здійснити таке відшкодування на людину власника майна, наданого для потреб оборони в умовах воєнного стану, є неприпустимим.

Виходячи з наведеного позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 1 287,00 грн.

Керуючись ст. ст. 526, 527, 530, 599, 610, 629 Цивільного кодексу України,

ст. ст. 13, 81, 141, 274-279, 280-282, 263-265, 352, 354-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Квартирно експлуатаційного відділу м. Харків (Харківське квартирно-експлуатаційне управління Міністерства оборони України), третя особа: військова частина НОМЕР_1 , про стягнення заборгованості за договором задовольнити.

Зобов`язати Харківське квартирно-експлуатаційне управління сплатити

ПАТ «ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ» (код ЄРДПОУ: 42206328) заборгованість за спожиту військовою частиною НОМЕР_1 у жовтні і листопаді 2023 року електроенергію відповідно до наданих рахунків у розмірі 123 139 (сто двадцять три тисячі сто тридцять дев`ять) грн. 18 коп.

Зобов`язати Харківське квартирно-експлуатаційне управління сплатити

ПАТ «ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ» (код ЄРДПОУ: 42206328) пеню (3% річних) та індекс інфляції у загальному розмірі 5 489 (п`ять тисяч чотириста вісімдесят дев`ять) грн. 14 коп. за несвоєчасну оплату послуг електропостачання, наданих військовій частині НОМЕР_1 .

Стягнути з Харківського квартирно-експлуатаційного управління на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору у розмірі 1 287 (одна тисяча двісті вісімдесят сім) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду у 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників процесу, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття рішення судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: М. Л. Глос