Справа № 559/2834/24
Провадження № 2/559/815/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року місто Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі головуючої судді Жуковської О.Ю., з участю секретаря судового засідання Рижко С.В., розглянувши в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача.

1.1 Представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , де просить стягнути заборгованість за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 20.04.2016 між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_2 укладено Кредитний договір №200510231, відповідно до умов якого позичальник надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 16 348 грн. з встановленим строком користування з 20.04.2016 по 20.04.2017 та сплатою відсотків за користування кредитом. 20.07.2020 ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги за кредитними договорами, укладеними ПАТ «Банк Михайлівський» на підставі договору №7_БМ від 20.07.2020, укладеного за результатами публічних торгів. Після відступлення позивачу права грошової вимоги, відповідач не здійснив жодного платежу для погашення кредитної. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ «Діджи Фінанс», у зв`язку з чим позивач просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь суму заборгованості в розмірі 44 642, 38 грн., з яких 14768 - заборгованість за кредитом та 29 874,38 грн. - заборгованість за відсотками. Крім того, просить стягнути з ОСОБА_2 розмір інфляційних нарахувань в сумі 18031,88 грн., 3% річних в сумі 4023,44 грн., а також судові витрати у справі.

1.2 Відповідачка подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими, а обставини, викладені у позовній заяві такими, що не відповідають дійсності. Зазначає, що 20.04.2016 дійсно укладено кредитний договір між нею та ПАТ «Банк Михайлівський», згідно якого вона отримала кредит у розмірі 16 348,00 грн. Однак, цей кредит нею було погашено в повному обсязі згідно графіку платежів у травні 2017 року. Кошти сплачувалися спершу на реквізити ПАТ «Банк Михайлівський», а потім на реквізити ТОВ «ФК «Фагор», оскільки згідно повідомлення, яке надійшло їй 20.05.2016, до вказаного товариства перейшло право вимоги за Договором факторингу. Відтак, жодного її боргу перед позивачем не існує. Крім того, вважає незаконними вимоги позивача щодо стягнення з неї інфляційних втрат та 3% річних. Проосить у позові відмовити у повному обсязі.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою головуючого судді Ральця Р.В. від 13.08.2024 відкрито провадження в справі і призначено судове засідання на 22.10.2024, сторони повідомлені про час і місце розгляду справи.

07.10.2024 ухвалою суду справу прийнято в провадження головуючої судді Жуковської О.Ю та ухвалено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на узгоджену попередньо дату 22.10.2024.

Відповідачка ухвалу про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками отримала 17.08.2024, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Згідно поданої заяви, яка по суті є відзивом, позовні вимоги не визнає.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що 20.04.2016 між Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» та ОСОБА_2 укладено угоду № 200510231 щодо кредитування - кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав відповідачу у користування кредитні кошти в розмірі 16 348 грн. Строк кредиту - 365 днів, з 20.04.2016 до 20.04.2017. На підтвердження факту укладення кредитного договору між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_2 представником позивача надано підписані відповідачем копії письмових доказів, зокрема: заяву № 200510231 від 20.04.2016, анкету №2702732 від 20.04.2016, довідку про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту від 20.04.2016, договір добровільного страхування життя від 20.04.2016, згоду суб`єкта на обробку персональних даних від 20.04.2016 (а.с.90-99).

20.07.2020 між ПАТ "Банк Михайлівський" та ТОВ "Діджи Фінанс" було укладено договір №7_БМ про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого банк ПАТ "Банк Михайлівський" відступає новому кредитору ТОВ "Діджи Фінанс" належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб, зазначених у Додатку №1 до цього договору, надалі за текстом - боржники, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами (іпотечними договорами) та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору. Новий кредитор сплачує банку за права вимоги грошові кошти у сумі 5307308,39 грн. та у порядку визначених цим Договором (а.с.35-37). Факт переходу до позивача права вимоги підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 у справі №910/11298/16 , за якою позивача визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами укладеними з позичальником ПАТ «Банк Михайлівський» (а.с.12-24).

Згідно витягу Реєстру боржників ПАТ "Банк Михайлівський" до Договору №7_БМ про відступленням прав вимоги від 20.07.2020 до нового кредитора ТОВ "Діджи Фінанс" перейшло право вимоги за кредитним договором №, укладеним 20.04.2016 з ОСОБА_2 на строк до 20.04.2017 на суму 44 642,38 грн., з яких: 14 768,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 29 874,38 грн. - заборгованість за доходами (а.с.28).

Згідно з наданим позивачем розрахунком, сума заборгованості за кредитним договором № від 20.04.2016, за період з 19.06.2021 до 16.06.2024 становить 44 642,38 грн., сума інфляційних втрат 18031,88 грн., 3% річних 4023,44 грн., а всього загальна заборгованість 66 697,70 грн. (а.с.9). На підтвердження наявності заборгованості позивачем надана виписка по особовим рахункам, яка сформована 21.05.2024 (а.с.38-89).

Разом з тим, судом встановлено, що майже за чотири роки до переходу права вимоги за кредитом теперішньому позивачу, листом від 20.05.2016 теперішню відповідачку ОСОБА_2 повідомлено про те, що між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «ФК «Плеяда» відповідно чинного законодавства України був укладений Договір факторингу №1905 від 19.05.2016, згідно з яким відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором №200510231 від 20.04.2016, що укладений між ПАТ «Банк Михайлівський» і позичальником ОСОБА_2 разом з усіма додатками та додатковими угодами/договорами про внесення змін. В подальшому, ТОВ «ФК «Плеяда» отримані від ПАТ «Банк Михайлівський» права вимоговим за кредитним договором було відступлено на користь ТОВ «ФК «Фагор», відповідно до договору факторингу №1 від 20 травня 2016 року. Враховуючи викладене, для виконання зобов`язань за кредитним договором, просило перераховувати кошти в рахунок виконання зобов`язань за Кредитним договором згідно графіку платежів за реквізитами ТОВ «ФК «Фагор» (а.с.119). Отже, відповідачку було офіційно повідомлено про нового кредитора реквізитами ТОВ «ФК «Фагор».

Згідно квитанції №0.0.552810289.1 від 17.05.2016, ОСОБА_2 сплачено на рахунок ПАТ «Банк Михайлівський» (первісний кредитор) грошові кошти в сумі 1600 грн. в погашення заборгованості за кредитним договором №200510231 від 20.04.2016.

Згідно квитанцій, що додані відповідачкою, які вже вицвіли від старості, однак суду вдалось встановити їх зміст за допомогою збільшуваного скла: №102 від 17.06.2016 (1600 грн.), №0.0.59385492 від 04.08.2016 (1600 грн.), №0.0.601200443.1 від 16.08.2016 (1700 грн.), №10017/90 від 19.09.2016 (2000 грн.), №0.0.634473026.1 від 17.10.2016 (2000 грн.), №0.0.651797129.1 від 15.11.2016 (2000 грн.), №0.0.674840407 від 21.12.2016 (2000 грн.), 0.0.687115156.1 від 16.01.2017 (1700 грн.), 0.0.703523804.1 від 10.02.2017 (1700 грн.), №0.0.720063018.1 від 06.03.2017 (480 грн.) та №0..1 від 18.05.2017 (550 грн.) ОСОБА_2 , на виконання зобов`язань за кредитним договором №200510231 від 20.04.2016, перерахувала на рахунок ТОВ «ФК «Фагор» (правонаступник первісного кредитора, про якого повідомили відповідачці), грошові кошти у загальній сумі 18 930,00 грн.

Таким чином, судом встановлено, що ще станом на 18.05.2017 ОСОБА_2 було повністю погашено заборгованість за кредитним договором № 200510231 від 20.04.2016.

Однак, незважаючи на це, ТОВ «Діджи Фінанс» за спливом 3,5 років за вихідним №822 від 12.11.2020 направило на адресу ОСОБА_2 повідомлення про відступлення права вимоги заборгованості по кредитному договору №200510231 від 20.04.2016, вказавши, що 20.07.2020 ТОВ «Діджи Фінанс» та ПАТ «Банк Михайлівський», був укладений Договір відступлення прав вимоги №7_БМ. Згідно даного договору 20.07.2020 відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №200510231 і станом на 12.11.2020 розмір її заборгованості за кредитним договором становить 44 642,38 грн. (а.с.120).

Також, судом встановлено, що ОСОБА_2 змінила прізвище на « ОСОБА_3 », що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії НОМЕР_1 (а.с.118).

IV. Норми права, які застосував суд.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Згідно з п. 2 ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва.

За змістом ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ст.527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

За загальним правилом зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частини 1 та 1 ст. 598 ЦК України).

Відповідно до ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Юридичним наслідком належного виконання зобов`язання відповідно до статей 598, 599 ЦК України є припинення зобов`язання.

Таким чином, з моменту виконання боржником зобов`язань й прийняття їх кредитором, припиняється існування прав і обов`язків сторін, що складають зміст конкретного зобов`язального правовідношення.

Статтею 545 ЦК України передбачено, що прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.

Відповідно до ст.516 ЦК України, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно ч.2 ст.517 ЦК України, боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Відповідно ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно ч.1 ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

V. Мотивована оцінка і висновки суду.

Суд робить висновок, що між первісним кредитором ПАТ «Банк Михайлівський» та відповідачем виникли правовідносини у зв`язку з укладенням 20.04.2016 Кредитного договору №200510231. Згідно вказаного договору відповідачу було надано кредит у розмірі 16 348,00 грн. Факт отримання вказаної суми коштів відповідачкою не оспорюється. Разом з тим, обставини, викладені позивачем у позовній заяві повністю спростовуються дослідженими під час розгляду справи доказами. Бо судом встановлено, що 17.05.2016 ОСОБА_1 здійснено платіж на погашення заборгованості за кредитним договором на суму 1600 грн. на рахунок первісного кредитора. В подальшому, після отримання повідомлення про відступлення ПАТ «Банк Михайлівський» права вимоги ТОВ «ФК «Плеяда», яке в свою чергу відступило право вимоги ТОВ «ФК «Фагор», відповідачкою на виконання зобов`язання зі сплати кредиту, було здійснено 11 проплат на рахунок фактора «ТОВ «ФК «Фагор» на загальну суму 17 330 грн., що підтверджується наданими суду квитанціями. Таким чином, відповідачка діяла добросовісно і погашала кредитну заборгованість на рахунки того кредитора, про якого їй повідомили. Станом на 19.05.2017 кредитні зобов`язання були виконані.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, відповідачкою сплачено заборгованість за кредитним договором у повному обсязі на рахунок ТОВ «ФК «Фагор» до відступлення 20.07.2020 ПАТ «Банк Михайлівський» прав вимоги за даним кредитним договором ТОВ «Діджи Фінанс» та отримання нею від ТОВ «Діджи Фінас» відповідного повідомлення, яке направлено на її адресу лише 12.11.2020.

Будь-яких доказів направлення ПАТ «Банк Михайлівський» повідомлення на адресу ОСОБА_1 про визнання договорів факторингу недійсними, а також роз`яснення наслідків недійсності правочинів, зокрема, щодо необхідності сплати заборгованості за кредитним договором саме на рахунок ПАТ «Банк Михайлівський», а не на рахунки ТОВ «ФК «Плеяда» або ТОВ «ФК «Фагор», матеріали справи не містять та позивачем не надано.

З врахуванням викладеного, суд висновує, що виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань перед ТОВ «ФК «Фагор» за кредитним договором №200510231 від 20.04.2016, укладеним між нею та ПАТ «Банк Михайлівський» є належним виконанням зобов`язань, внаслідок чого вимога ТОВ «Діджи Фінанс» про необхідність сплати заборгованості у розмірі 44642,38 грн. необґрунтована, оскільки договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг, в зв`язку з чим є безпідставним покладення на позичальника, як споживача банківських послуг, ризику настання наслідків нікчемності правочину між його кредиторами, обов`язку повторного погашення заборгованості по одному й тому ж кредиту, при цьому вже у збільшеному розмірі. Якщо позивач ТОВ «Діджи Фінанс» як єдиний правонаступник первісного кредитора ПАТ "Банк Михайлівський" має претензії по кредитному договору №200510231 від 20.04.2016, то висловлювати їх він повинен тому, хто отримав кошти на погашення заборгованості за цим договором: ТОВ «ФК «Фагор».

В підсумку суд відмовляє у задоволені позовних вимог і відповідно підстав для розподілу судових витрат, понесених позивачем у зв`язку з розглядом справи, немає.

Керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 141, 158, 259, 263-265, 354 ЦПК України, 525, 526, 626,629, 63, 633, 1054 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволені позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його підписання до Рівненського апеляційного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», 07405, Київська область, м. Бровари, вул. Київська, 243-А, а/с 897, , IBAN НОМЕР_2 в АТ «Сенс Банк», МФО 300346.

Представник позивача: Міньковська Анастасія Володимирівна, РНОКПП НОМЕР_3 , електронна адреса ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя О.Ю. Жуковська