Справа № 739/1374/24
Провадження № 2/739/303/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді Кочура О.О.,

за участі: секретаря Головня І.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новгород-Сіверський Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на неповнолітню дитину, -

ВСТАНОВИВ:

12.05.2024 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину. 03.07.2024 року позивачка ОСОБА_1 подала до суду заяву в якій уточнила підставу позову, а саме зазначила, що в первинній позовній заяві, нею було зазначено назву позову: «Позов про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину», натомість змінила назву позову на : «Позов про стягнення додаткових витрат на утримання дитини», визначивши вартість додаткових витрат в розмірі 15 850 грн. за 2023-2024 рік навчання. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідача ОСОБА_2 на підставі виконавчого листа №739/449/17, виданого 18.07.2017 року Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області стягуються на її користь на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 14.03.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Станом на 24.05.2024 року ОСОБА_2 має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 99171,85 грн. за період 06.05.2018 - 24.05.2024 р.р.. З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів, витрати на утримання дочки значно зросли. Донька навчається в Національному юридичному університеті імені Ярослава Мудрого, що підтверджується Договором №242б/1ф від 17.08.2023 року та довідкою про навчання. Відповідно до Договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців загальна вартість платної освітньої послуги становить 126 800 грн. Весь строк навчання становить 4 роки. Вартість освітньої послуги на рік навчання становить 31700 грн. В зв`язку з наведеним, та тим, що відповідач добровільно не бажає нести витрати на навчання дитини, позивачка просить суд стягнути з відповідача вартість додаткових витрат в розмірі 15850 грн. за 2023-2024 р.р. навчання. 05.09.2024 року представником відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 в електронному суді був поданий відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги пред`явлені відповідачу ОСОБА_2 вони не визнають у повному обсязі, проти доводів позивачки заперечують, оскільки вважають, що позивачкою жодними належними та допустимими доказами не обґрунтовано необхідність стягнення додаткових витрат за минулий час та не додано жодного доказу про існування цієї потреби у позивачки. Також зазначає, що розмір отримуваних доходів відповідача ОСОБА_2 не залишає йому можливості для існування у разі стягнення з нього додаткових витрат, що підтверджується довідкою ГО «МДЦВЕ» від 27.05.2024 року. Крім цього зауважують, що 28.09.2024 року ОСОБА_3 виповнилось 18 років. Відповідачем було погашено в повному обсязі заборгованість зі сплати аліментів та нарахований на користь дитини штраф у розмірі 29010,56 грн., що підтверджується довідкою ВДВС (а.с.30-31). До відзиву на позовну заяву від 05.09.2024 року представник відповідача долучив документи, а саме: копію інформаційного листа Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі №100943 від 31.07.2024 року; копію довідки Громадської організації «Міжнародний дослідний центр вихрової енергетики» №1-ДД від 27.05.2024 року (а.с.32-33). Позивачка ОСОБА_1 16.09.2024 року надала до суду відповідь на відзив на позовну заяву в якій посилаючись на положення ст. 185 СК України, зазначила що вважає викладені у відзиві твердження необґрунтованими, оскільки те, що донька навчається в Національному юридичному університеті імені Ярослава Мудрого, підтверджується Договором №242б/1ф від 17.08.2023 року та довідкою про навчання, згідно яких, загальна вартість платної освітньої послуги становить 126800 грн.. Весь строк навчання становить 4 роки. Вартість освітньої послуги за рік навчання становить 31700 грн. Сплату за навчання підтверджено платіжними інструкціями від 21.08.2023 року та від 02.02.2024 року за кожен семестр навчання відповідно (а.с.36-37). До відповіді на відзив позивачка додала копії договорів №242б/1ф про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців та про навчання у Національному юридичному університеті імені Ярослава Мудрого, а також копії платіжних інструкцій про оплату за навчання на суму 15850,00 грн. від 21.08.2023 року та на суму 15850,00 грн. від 02.02.2024 року (а.с.38,39,40,41). У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилась, попередньо подала до суду клопотання про проведення судового засідання без її участі, в якому зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача ОСОБА_4 у судове засідання також не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату та час судового засідання повідомлялись у встановленому законом порядку. На підставі п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу без участі сторін. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, судом встановлене наступне. Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 03.10.2006 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , являються ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , актовий запис №429 (а.с.9). Рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 29.05.2017 року з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , були стягнуті аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з 14 березня 2017 року і до досягнення нею повноліття (а.с.44). На час звернення до суду з позовною заявою, у відповідача ОСОБА_2 існувала заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно розрахунку від 24.05.2024 року за період з 06.05.2018 року по 24.05.2024 р.р. становить 99171,85 грн. (а.с.11-12,13-15), проте 28.05.2024 року та 29.05.2024 року відповідачем було перераховано грошові кошти в розмірі 144840, 89 грн., на депозитний рахунок Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі, достатні для задоволення вимог стягувача, погашення штрафу, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження в повному обсязі (а.с.32). Згідно довідки голови будинкового комітету по вул. Інститутській 20 Відділу ЦНАП виконавчого комітету Глухівської міської ради №353 від 30.05.2024 року, ОСОБА_1 , 1986 року народження, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 з вересня 2022 року, разом з нею за даною адресою проживає без реєстрації донька: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.10). Згідно довідки №924 від 30.05.2024 року, ОСОБА_3 дійсно є студенткою 01-23-17 групи 1 курсу першого (бакалаврського) рівня вищої освіти факультету прокуратури Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого. Спеціальність - 081 «Право». Зарахована наказом ректора №513-С від 17.08.2023 року. Нормативний термін навчання становить 01.09.2023 30.06.2027 р.р.. Форма фінансування: за рахунок коштів фізичних та юридичних осіб. Форма навчання: денна (а.с.18). Як вбачається з копій договорів №242б/1ф про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців, та про навчання у Національному юридичному університеті імені Ярослава Мудрого, фінансування навчання ОСОБА_3 здійснюється за рахунок коштів фізичної особи ОСОБА_1 . Загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 126 800 грн., а за роками навчання становить: 1) 2023-2024 навчальний рік - 31 700 грн.; 2) 2024-2025 навчальний рік - 31 700 грн.; 3) 2025-2026 навчальний рік - 31 700 грн.; 4) 2026-2027 навчальний рік - 31 700 грн. (а.с.16,17). 21.08.2023 року позивачка ОСОБА_1 перерахувала Національному юридичному університету ім. Я.Мудрого оплату на навчання дочки ОСОБА_3 в сумі 15 850 грн., що підтверджується копією платіжної інструкції 0.0..1 (а.с.41). Також, 02.02.2024 року позивачкою ОСОБА_1 був здійснений другий платіж на користь Національного юридичного університету ім. Я.Мудрого за навчання дочки ОСОБА_3 в сумі 15 850 грн., що підтверджується копією платіжної інструкції 0.0..1 (а.с.40). Вирішуючи спір по суті суд враховує наступне. Положеннями ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, визначено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 10 ст. 7 СК України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Так, поряд із аліментами на утримання дитини батьки повинні сплачувати кошти на покриття додаткових витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Відповідно до даної норми обов`язок брати участь у додаткових витратах на дитину поширюється не лише на тих батьків, хто сплачує аліменти, а й на того з батьків, до якого позов про стягнення аліментів не пред`являвся. У такому випадку такий із батьків зобов`язаний нести додаткові витрати на дитину. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Частина 2 статті 185 СК України передбачає, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. У позовній заяві позивачка зазначає, що вона несе додаткові витрати на дитину щодо навчання неповнолітньої дитини у Вищому навчальному закладі, на підтвердження чого було надано відповідні документи та платіжні інструкції. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Така ж позиція висловлена у рішенні Верховного Суду України, яка висловлена 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296 цс15. Позивачкою на підтвердження понесення додаткових витрат на навчання дитини надано наступні документи: копію договору №242б/1ф про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців; копію договору №242б/1ф про навчання у Національному юридичному університеті імені Ярослава Мудрого; довідку №924 від 30.05.2024 року Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого; копію платіжної інструкції 0.0..1 від 21.08.2023 року; копію платіжної інструкції 0.0..1 від 02.02.2024 року. У той же час, суд, виходячи з принципу рівності прав та обов`язків батьків, та враховуючи те, що стороною позивачки доведено фактично понесені додаткові витрати на дитину, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки понесені додаткові витрати на дитину у розмірі 15 850, 00 грн. Що стосується тверджень відповідача ОСОБА_2 , що розмір отримуваних ним доходів не залишає йому можливості для існування у разі стягнення з нього додаткових витрат, оскільки згідно копії довідки ГО «Міжнародний дослідний центр вихрової енергетики» щомісячна оплата ОСОБА_2 становить 4236 грн. 00 коп., то суд відноситься до них критично, так як згідно інформації Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі, 28.05.2024 року та 29.05.2024 року відповідачем було перераховано грошові кошти в розмірі 144840, 89 грн., що свідчить про наявність у нього грошових коштів, отриманих з інших джерел доходів. Крім того, відповідач не надав суду жодних доказів про існування у нього обставин, які можуть вплинути на розмір додаткових витрат, тобто про свій стан здоров`я, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатної дружини, батьків, повнолітніх дітей тощо. Таким чином, надані сторонами докази, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням положень ст.ст.182, 185 СК України, враховуючи фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. На підставі викладеного відповідно до ст.ст. 180-182, 185 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 4, 12, 76-81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на неповнолітню дитину задовольнити. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , додаткових витрат на навчання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 15 850 (п`ятнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. за 2023-2024 рік навчання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 ,на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача:UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу «Судовий збір»). Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.О.Кочура