Провадження №: 2/752/5172/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

24 жовтня 2024 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі головуючої судді Митрофанової А.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРЯД.ОК. УПРАВЛІННЯ НЕРУХОМІСТЮ»

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості з оплати житлово - комунальних послуг

ВСТАНОВИВ:

До Голосіївського районного суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРЯД.ОК. УПРАВЛІННЯ НЕРУХОМІСТЮ» (далі - позивач), адреса: 01133, місто Київ, вулиця Жилянська, будинок 59, а/с № 25 відділення «Укрпошта» до ОСОБА_1 (далі - відповідач), адреса: АДРЕСА_1 , в якій позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість з оплати за житлово-комунальні послуги, послуги управління по утриманню квартири АДРЕСА_2 за період з 01 жовтня 2021 року по 30 квітня 2024 року, у загальній сумі 24 148,95 грн, з яких: 23 451,72 грн - заборгованість з оплати за житлово-комунальні послуги, послуги з управління по утриманню квартири АДРЕСА_2 , а також інфляційне збільшення - 432,48 грн, та 3% річних - 264,75 грн.

В обгрунтування позовних вимог позивач послався на те, що товариство є виконавцем комплексного обслуговування об`єктів та працює в галузі житлово-комунального господарства з надання послуг управління.

Протоколом зборів співвласників ОСББ «Дипломат Хол» №9/19.03 від 03 квітня 2019 року позивача визначено виконавцем послуг управління та житлово-комунальних послуг будинку АДРЕСА_3 та укладено договір від 10 квітня 2019 року, відповідно до умов якого позивач зобов`язується надати співвласникам послуги управління вказаним багатоквартирним будинком, а співвласники зобов`язуються оплачувати замовнику послуги з управління згідно з вимогами законодавства та умовами договору.

Відповідно до пункту 10 Договору, кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території з управління багатоквартирним будинком, встановлено розміри тарифу на послуги з управління будинку (договірна ціна послуги).

Позивач вказує, що з 01 травня 2019 року ціна послуги з управління будинку становить: квартири (житлові приміщення) - 9,75 грн/1 кв.м, машино-місце (паркомісце підземного паркінгу) - 9,87 грн/1 кв.м.

Протоколом №20/17.12 загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку від 02 січня 2021 року та відповідно до пункту 10 Договору від 10 квітня 2019 року, Додаткової угоди №1 від 04 січня 2021 року до Договору, кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території з управління багатоквартирним будинком, встановлено розміри тарифу на послуги з управління будинку.

Так, з 04 січня 2021 року ціна послуги з управління будинку становить: квартири (житлові приміщення) - 11,71 грн/l кв.м, машино-місце (паркомісце підземного паркінгу) - 11,71 грн/l кв.м.

Крім того, у позовній заяві зазначено, що зазначені рішення зборів щодо встановлення тарифів за надані послуги з управління багатоквартирним будинком, комунальної послуги з постачання теплової енергії, послуги з постачання гарячої води та вивезення сміття на момент розгляду справи є чинними і не скасовані у визначений законом спосіб.

Також, рішенням Господарського суду міста Києва від 05 листопада 2021 року та постановою Північного апеляційного господарського суду від 26 жовтня 2022 року у справі № 910/7780/21 доведено правомірність та законність проведених загальних зборів та результатів голосування співвласників від 03 квітня 2019 року та 02 січня 2021 року, оформлених Договорів щодо надання житлово-комунальних та послуг управління ТОВ «ПОРЯД.ОК. УПРАВЛІННЯ НЕРУХОМІСТЮ» в багатоквартирному будинку за адресою: АДРЕСА_3 .

Вказані рішення не оскаржені в касаційному порядку та є такими, що набрали законної сили.

У позовній заяві також зазначено, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_4 .

Відповідач рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку та умов договору не виконує належним чином, внаслідок чого за період з 01 жовтня 2021 року по 30 квітня 2024 року у неї виникла заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг та послуг з управління будинком по квартирі у розмірі 23 451,72 грн.

Вказане, як стверджує позивач, свідчить про неналежне виконання відповідачем зобов`язань, а тому порушує право товариства на одержання плати за надані послуги у встановлений строк й відповідно до частини другої статті 625 ЦК України на суму боргу нараховані інфляційне збільшення у сумі 432,48 грн та 3% річних у сумі 264,75 грн.

Враховуючи, що відповідачем в добровільному порядку наявна сума заборгованості не погашена, позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 23 травня 2024 року відкрито провадження у справи, вирішено здійснити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, а також встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення копії ухвали суду подати відзив на позовну заяву у відповідності до статті 274 ЦПК України.

Копія ухвали суду про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами направлені на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача: АДРЕСА_1 , рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням, який повернувся на адресу суду з відміткою відділення поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання».

Так, відповідно до пункту 3 частини сьомої статті 128 Цивільного процесуального кодексу України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Згідно частини восьмої статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням пункту 3, пункту 4 частини першої статті 280 ЦПК України.

Дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з такого.

Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 06 травня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ПОРЯД.ОК. УПРАВЛІННЯ НЕРУХОМІСТЮ» є юридичною особою приватного права, , вид економічної діяльності: код КВЕД 81.10 Комплексне обслуговування об`єктів (основний).

Протоколом загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку ОСББ «ДИПЛОМАТ ХОЛ» № 9/19.03 від 03 квітня 2019 року позивача визначено виконавцем послуг управління та житлово - комунальних послуг багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 , що також підтверджується наявною в матеріалах справи копією Договором, укладеного з ОСББ «ДИПЛОМАТ ХОЛ» від 10 квітня 2019 року про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (далі - Договір), згідно умов якого управитель (позивач) зобов`язується надати співвласникам послуги управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послуги з управління згідно з вимогами законодавства та умовами Договору.

Так, згідно пункту 10 Договору, відповідно до кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території з управління багатоквартирним будинком, встановлено розміри тарифу на послуги з управління будинку.

З 01 травня 2019 року ціна послуги з управління будинку становить: квартири (житлові приміщення) - 9,75 грн/кв.м, машино-місце (паркомісце підземного паркінгу) - 9,87 грн/l кв.м.

Протоколом № 20/17.12 загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 від 02 січня 2021 року та відповідно до пункту 10 Договору від 10 квітня 2019 року, Додаткової угоди № 1 від 04 січня 2021 року до Договору, відповідно до кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території з управління багатоквартирним будинком, встановлено розміри тарифу на послуги з управління будинку.

З 04 січня 2021 року ціна послуги з управління будинку: квартири (житлові приміщення) - 11,71 грн/l кв.м, машиномісце (паркомісце підземного паркінгу) - 11,71 грн/l кв.м.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо нечинності або скасування вказаних вище рішень зборів в частині встановлення тарифів за надані послуги з управління багатоквартирним будинком, комунальної послуги з постачання теплової енергії, послуги з постачання гарячої води та вивезення сміття, відтак у суду немає сумнівів, що станом на момент розгляду даної справи по суті вони є чинними.

Крім того, суд наголошує, що рішенням Господарського суду міста Києва від 05 листопада 2021 року та постановою Північного апеляційного господарського суду від 26 жовтня 2022 року у справі № 910/7780/21 встановлено правомірність та законність проведених загальних зборів та результатів голосування співвласників від 03 квітня 2019 року та 02 січня 2021 року, оформлених Договорів щодо надання житлово-комунальних та послуг управління ТОВ «ПОРЯД.ОК.УПРАВЛІННЯ НЕРУХОМІСТЮ» в багатоквартирному будинку АДРЕСА_3 . Рішення не оскаржені в касаційному порядку та є такими, що набрали законної сили (https://reyestr.court.gov.ua/Review/101400876; https://reyestr.court.gov.ua/Review/107550241).

Як вбачається з наданої суду Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 369838409 від 14 березня 2024 року відповідачу на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_5 .

Відповідно до розрахунку позивача заборгованість відповідача по сплаті послуг з управління будинком за період з 01 жовтня 2021 року по 30 квітня 2024 року становить 23 451,72 грн.

Позивачем наданий розрахунок 3% річних та інфляційних втрат на суму заборгованості по квартирі АДРЕСА_5 за загальний період наявності заборгованості на загальну суму: 3% річних - 264,75 грн та інфляційних втрат - 432,48 грн.

Враховуючи, що відповідачем наявна сума заборгованості по сплаті додаткових житлових послуг в добровільному порядку не погашена, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до частини третьої статті 13 Конституції України та частини четвертої статті 319 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) при здійсненні права власності визначається, що власність зобов`язує.

Згідно із статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

За правилами частини четвертої статті 319, статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Наведене в сукупності дозволяє дійти висновку, що власник житлового приміщення несе також обов`язок з витрат на утримання будинку та прибудинкової території.

Оплата наданих житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, є обов`язком споживача таких послуг, згідно пункту 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до пункту 10 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно статті 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Статтею 179 ЖК України визначено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюються з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572 зі змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, власники квартир зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги.

Згідно статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Враховуючи, що судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_5 , у період з 01 жовтня 2021 року по 30 квітня 2024 року отримала послуги з управління будинком від позивача, проте, своїх зобов`язань з їх оплати не виконувала, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості за такі послуги.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих на суму заборгованості, суд виходить з такого.

Згідно статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до вимог статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Наведене в сукупності свідчить, що оскільки відповідач допустив прострочення виконання грошового зобов`язання, позивач правомірно нарахував на суму заборгованості 3% річних та інфляційні втрати.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума 3% річних, нарахованих на суму заборгованості у розмірі 264,75 грн та інфляційних втрат - 432,48 грн.

Аналізуючи вищевикладене та надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн, суд виходить з такого.

За змістом статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, і витрати на професійну правничу допомогу.

Так, судом встановлено, що 02 травня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПОРЯД.ОК. УПРАВЛІННЯ НЕРУХОМІСТЮ» (клієнт) та адвокатом Верхоглядом Михайлом Леонідовичем (адвокат) укладено договір № 020524 про надання професійної правничої (правової) допомоги (далі - Договір), предметом якого є надання адвокатом правничої допомоги клієнту на умовах і в порядку, що визначені договором.

Відповідно до пункту 3.1 Договору за надання послуг за цим договором клієнт сплачує адвокату гонорар, виходячи з кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката, кількості годин, витрачених адвокатом на надання послуг, складності справи/завдання, обсягу наданих послуг/виконаних робіт, фінансового стану клієнта та іншої сторони (сторін) судового процесу, ціни позову, (якщо підлягає грошовій оцінці), значимості справи для клієнта та впливу рішення суду на його репутацію та інші істотні обставини. Оплата послуг здійснюється клієнтом на підставі погодженого/підписаного сторонами Акту приймання- передачі послуг у спосіб та строки, визначені у відповідному акті.

Розмір гонорару адвоката за послуги, пов`язані із розглядом справи в суді, складає від 10 (десяти) до 20 (двадцяти) відсотків ціни позову. Ставка гонорару адвоката за 1 (одну) годину роботи складає 2 500,00 грн (пункт 3.2. договору).

Згідно з наданою суду копією акта № 8/05 прийому-передачі послуг від 20 травня 2024 року за договором № 020524 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 02 травня 2024 року, адвокатом позивачу надані такі послуги:

- проведення зустрічі з клієнтом, ознайомлення з наданими клієнтом документами, надання консультації в рамках зустрічі щодо вирішення даної справи, узгодження правової позиції, відшкодування витрат на виїзну консультацію до ТОВ «ПОРЯД.ОК. УН» (в тому числі транспортні витрати), витрати на телекомунікаційний зв`язок, тощо, витрачений час - 1 година, вартість - 2 500,00 грн;

- складання позовної заяви про стягнення заборгованості, формування пакету документів та подача до суду позовної заяви з додатками (у кількості 2 прим для суду та відповідача), відправлення рекомендованим листом через відділення АТ «Укрпошта» позовної заяви на ім1я суду 2 прим (в т.ч. оформлення конверту), копіювання та/або друк копій документів формату А4 (у тому числі двосторонній друк) необхідних документів для позовної заяви, включаючи гонорар успіху адвоката (в тому числі за характер складності справи), витрачений час - 3 години, вартість 7 500,00 грн.

Суд вважає за необхідне зазначити, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 дійшла висновку про можливість існування «гонорару успіху» як форми оплати винагороди адвокату; визнала законність визначення між адвокатом та клієнтом у договорі про надання правової допомоги такого виду винагороди як «гонорар успіху», що відповідає принципу свободи договору та численній практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

При цьому Велика Палата Верховного Суду зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ЄСПЛ застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

З урахуванням наведеного, Велика Палата Верховного Суду зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Суд, дослідивши докази, надані заявником на підтвердження понесених судових витрат, доходить висновку, що про відсутність підстав для покладення на відповідача відшкодування гонорару у розмірі 10 000,00 грн, який сплатив позивач на користь адвоката в межах їх домовленості за умовами договору.

При цьому, суд наголошує, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з відповідача не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 24 січня 2022 року у справі № 911/2737/17).

За таких підстав, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача 2 500,00 грн, як відшкодування витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, керуючись частиною першою статті 141 ЦПК України, суд дійшов висновку про доцільність стягнення з відповідача на користь позивача сплаченого ним судового збору у розмірі 3 028,00 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 4, 12, 13, 76-81, 235, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-284 354, 355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимогиТовариства з обмеженою відповідальністю «ПОРЯД.ОК. УПРАВЛІННЯ НЕРУХОМІСТЮ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті житлово-комунальних послуг - задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРЯД.ОК. УПРАВЛІННЯ НЕРУХОМІСТЮ» суму заборгованості по сплаті житлово-комунальних послуг по квартирі АДРЕСА_5 за період з 01 жовтня 2021 року по 30 квітня 2024 року з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих на суму заборгованості у розмірі 24 148,95 грн (двадцять чотири тисячі сто сорок вісім гривень 95 копійок).

3. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРЯД.ОК. УПРАВЛІННЯ НЕРУХОМІСТЮ» понесені ним витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги у розмірі 2 500,00 грн (дві тисячі п`ятсот гривень 00 копійок).

4. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРЯД.ОК. УПРАВЛІННЯ НЕРУХОМІСТЮ» понесені ним судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 3 028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом двадцяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.О. Митрофанова