Справа № 399/536/24
Провадження № 2/399/289/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

22 жовтня 2024 року смт Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Лях М.М., за участю секретаря судових засідань Гриценко Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Онуфріївка в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, третя особа приватний нотаріус Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Нижник Олександра Павлівна, про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

встановив:

До Онуфріївського районного суду Кіровоградської області надійшла цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, третя особа приватний нотаріус Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Нижник Олександра Павлівна, що має юридичне значення та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, відповідно до якої просить встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , постійно проживали разом із спадкодавцем їхнім батьком ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини.

В обґрунтування позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 зазначили, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що в книзі реєстрації актів цивільного стану 26.10.2022 року зроблено відповідний запис за № 614, з яким позивачі проживали спільно до дня смерті спадкодавця за адресою: АДРЕСА_1 . Весь цей час вони доглядали за батьком. За життя ОСОБА_3 склав заповіт, який був посвідчений 20.02.2020 року приватним нотаріусом Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Нижник О.П. за реєстром № 104, відповідно до якого, ОСОБА_3 заповідав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельні ділянки площею 0, 0485 га (кадастровий № :51:000:0060) та площею 0, 2474 га (кадастровий № :51:000:0061) цільове призначення яких для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в АДРЕСА_1 . На день смерті ОСОБА_3 даний заповіт не відмінявся та не скасовувався.

Про існування вищевказаного заповіту, позивачі дізналися лише після спливу шести місяців від дня смерті батька.

Як тільки вони дізнались про заповіт батька, в липні 2024 року вони не зволікаючи звернулися до приватного нотаріуса Нижник Олександри Павлівни з заявами про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 .

Постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 08.07.2024 року № 68/02-31 та від 08.07.2024 року за № 69/02-31 їм, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 на земельні ділянки площею 0, 0485 га (кадастровий № :51:000:0060) та площею 0, 2474 га (кадастровий № :51:000:0061) цільове призначення яких для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в АДРЕСА_1 .

Підставою такої відмови стало те, що протягом шести місяців з дня відкриття спадщини ними, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не подано заяв про її прийняття, в результаті чого пропущений строк для прийняття спадщини.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 29.07.2024 року № 388595792 вбачається, що власниками житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 являються ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у рівних частинах на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Нижник О.П. 03.03.2020 року з реєстраційним № 136.

Власником земельних ділянок площею 0,0485 га (кадастровий № :51:000:0060) та площею 0, 2474 га (кадастровий № :51:000:0061) цільове призначення яких для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в АДРЕСА_1 , являвся їхній батько ОСОБА_3 .

За життя батька ОСОБА_3 у зв`язку з погіршенням стану здоров`я та похилим віком, не міг сам себе обслуговувати в повній мірі, а тому вони вирішили переїхати до батька та проживати з ним в 2017 році. Крім того, батько у зв`язку з захворюванням суглобів пересувався за допомогою милиць, а в 2019 році була проведена операція на серці. Починаючи з жовтня 2017 року та по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 позивачі проживали разом з батьком ОСОБА_3 . Оскільки позивачі протягом шести місячного строку не заявили про свою відмову від спадщини, тому вважаються такими, що прийняли спадщину шляхом проживання зі спадкодавцем на день його смерті. У зв`язку з цим вони змушені звертатись до суду, з метою встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Ухвалою суду від 09 серпня 2024 року відкрито провадження у справі за загальними правилами позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 04 вересня 2024 року підготовче судове засідання закрито та призначено розгляд справи по суті.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх представник адвокат Єрмоленко О.В. в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином. Від представника заявника на електронну адресу суду надійшла заява, де він просить розглянути справу без їх участі, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі.

Відповідач Онуфріївська селищна рада Олександрійського району Кіровоградської області належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання представник не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, при вирішені даного спору покладаються на думку суду.

Третя особа приватний нотаріус Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Нижник О.П. в судове засідання не з`явилася. Про день, час та місце проведення судового засідання повідомлялася належним чином, подала клопотання про розгляд страви без її участі за наявними в справі матеріалами.

Враховуючи, що суд під час судового розгляду справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, відповідно до ч. 1 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу здійснювалось в порядку передбаченому законодавством.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України здійснення права власності полягає у володінні, користуванні, розпорядженні своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як вбачається з положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, що померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Крім того, главою 86 ЦК України та Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику в справах про спадкування" визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Пункт 23 даної Постанови вказує, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

Згідно ст. ст. 1220-1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності встановив наступні факти та відповідні правовідносини.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 , виданого Кременчуцьким відділом реєстрації акта цивільного стану у Кременчуцькому районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального Міністерства юстиції м. Суми від 26.10.2022 року з відповідним актовим записом № 614 /а.с. 22/

08.07.2024 року приватним нотаріусом Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області, постановами № 68/02-31 позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, а саме було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини /а.с. 16-21/.

Згідно копії заповіту від 20.02.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Онуфріївського районного нотаріального округу Кіровоградської області Нижник Олександрою Павлівною, зареєстрованого в реєстрі за № 104, ОСОБА_3 , заповів на випадок своєї смерті синам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0, 0485 га, з кадастровим номером :51:000:0060, яка розташована по АДРЕСА_1 , цільове призначення (використання) земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельну ділянку площею 0, 2474 га, кадастровий номер :51:000:0061, яка розташована по АДРЕСА_1 , цільове призначення (використання) земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва /а.с. 23-26, 28-29/.

Довідкою № 322 від 15.07.2024 року, виданої виконавчим комітетом Онуфріївської селищної ради (с. Дереївки) встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день смерті ОСОБА_3 , дійсно проживали без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 /а.с. 30/.

Актом про фактичне проживання від 15.07.2024 року підтверджується факт проживання ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 в період з жовтня 2017 року по 25 жовтня 2022 року (по день смерті ОСОБА_3 ) /а.с. 31/.

Державними актами на право власності на земельні ділянки ЯЗ № 425136, ЯЗ № 425137 від 10.04.2009 року, Листами ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області від 16.12.2019 № 460/103-19, № 461/103-19 повідомлено, що власником земельних ділянок є ОСОБА_3 , Витягами з Державного земельного кадастру підтверджується, що земельні ділянки площею 0, 0485 га з кадастровим № :51:000:0060, яка розташована по АДРЕСА_1 та площею 0, 2474 га, кадастровий № :51:000:0061, яка розташована по АДРЕСА_1 знаходяться у власності ОСОБА_3 /а.с. 32-51/.

Відповідно медичного заключення від 13.06.2019 року пацієнта ОСОБА_3 спостерігається склероз початкового відділу аорти, склероз з кальцинозом мітрального кільця та стулок МК з ознаками вираженої регургітації, ознаки перевантаження та гіпертрофії і збільшення порожнини правого шлуночка та пр. передсердя /а.с. 52-56/.

Відповідно до звітів про незалежну оцінку майна від 24.07.2024 року на земельну ділянку площею 0,2474 га з кадастровим № :51:000:0061 оціночна вартість об`єкту оцінки 25000,00 грн. та земельну ділянку площею 0,0485 га з кадастровим № :51:000:0060 оціночна вартість об`єкту оцінки 18000, 00 грн. /а.с. 66-79/.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п. 2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року). Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Як випливає із п. 3. 22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Факт постійного проживання позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 разом із батьком, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , підтверджується сукупністю зібраних та досліджених під час розгляду справи доказів.

Отже, в силу ст. 1268 ЦК України ОСОБА_1 та ОСОБА_2 фактично прийняли спадщину, оскільки постійно проживали разом зі спадкодавцем на момент її відкриття, проте нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із пропуском строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Враховуючи вищевикладене, а також, що встановлення факту постійного проживання позивачів зі спадкодавцем породжує юридичні наслідки, а саме його підтвердження необхідне ОСОБА_1 та ОСОБА_2 для реалізації права на спадщину, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, суд вважає за необхідне позовну заяву в цій частині задовольнити та встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зі спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 .

Щодо визнання права власності в порядку спадкування за заповітом суд зазначає наступне.

Підставою звернення позивачів до суду стало те, що 08.07.2024 року приватним нотаріусом Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області, постановами № 68/02-31 позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, а саме було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Згідно зі ст. 68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна.

При цьому, відповідно до ст.ст. 4,46 Закону України «Про нотаріат» нотаріус має право, серед іншого, витребовувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій.

Згідно ст. 46 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, має право витребовувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій, повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні. Аналогічне право нотаріуса передбачене в п. 1 глави 7 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженогоНаказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5.

Крім того, п. 3, 4 глави 7 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 передбачено, що документи, на підставі яких вчинено нотаріальну дію, та документи або копії (витяги) з них, необхідні для вчинення нотаріальної дії, обов`язково долучаються до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса. Оригінали документів (наприклад, відповідні свідоцтва про факт державної реєстрації актів цивільного стану - про народження, шлюб, смерть, установчі документи (статути, положення, засновницькі договори тощо)) повертаються особам, що їх подали, а у нотаріуса залишаються їх копії (фотокопії) або витяги з таких документів.

З системно - правового аналізу вищевказаних нормативних актів вбачається, що нотаріус для вчинення нотаріальних дій має право витребовувати від фізичних та юридичних осіб необхідні відомості та документи, виготовити копії цих документів, залишивши їх у нотаріальних справах та повернути оригінал документа відповідній особі після його перевірки. Вищевказані нормативні акти також не містять вичерпного переліку документів, що можуть бути витребувані нотаріусом для таких цілей.

Державними актами на право власності на земельні ділянки ЯЗ № 425136, ЯЗ № 425137 від 10.04.2009 року, Листами ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області від 16.12.2019 № 460/103-19, № 461/103-19 повідомлено, що власником земельних ділянок є ОСОБА_3 , Витягами з Державного земельного кадастру підтверджується, що земельні ділянки площею 0, 0485 га з кадастровим № :51:000:0060, яка розташована по АДРЕСА_1 та площею 0, 2474 га, кадастровий № :51:000:0061, яка розташована по АДРЕСА_1 знаходяться у власності ОСОБА_3 .

Позивачами не надано суду підтвердження звернення до нотаріальної контори та мотивованої письмової постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії - відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину, як це також передбачено Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. №296/5, наявності чи відсутності спадкової справи, інших спадкоємців.

У силу ч. 4 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що при розгляді справ про спадкування суди мають звертати увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Позивачами до матеріалів справи не долучено постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Таким чином, матеріали позовної заяви не містять відповідних доказів того, що позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину із зазначенням причин відмови (обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії).

Відсутність у матеріалах позову обґрунтованої постанови нотаріуса про відмову позивачам у вчиненні нотаріальної дії, свідчить про відсутність спору та передчасне звернення останніх до суду з вказаним позовом, належних та допустимих доказів, які б свідчили про неможливість отримати в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину суду не надано.

Таким чином, звернення позивачів з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування є передчасним та необґрунтованим з врахуванням описаних вище висновків суду, оскільки позивачі не позбавлені можливості оформити через нотаріуса свої права на земельну ділянку, що входить до спадщини.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку щодо відсутності достатніх підстав для визнання за позивачами права власності в порядку спадкування за заповітом вищевказаних спірних земельних ділянок в судовому порядку, оскільки при розгляді справи судом не встановлено обставин, які б об`єктивно унеможливлювали оформлення позивачами спадкових прав після смерті батька через нотаріуса, тому в цій частині в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 268, 315, 319, 354 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, третя особа приватний нотаріус Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Нижник Олександра Павлівна, про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування задовольнити частково.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , постійно проживали однією сім`єю разом із спадкодавцем їх батьком ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судові витрати по справі залишити за позивачами.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя М.М. Лях