Провадження № 2/161/4238/24
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Шестерніна В.Д.

за участю секретаря Мельник А.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовом комунального підприємства «Луцькводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за надані послуги з водопостачання та водовідведення,-

встановив:

І.Короткий зміст позовних вимог

15.08.2024 КП «Луцькводоканал» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за надані послуги з водопостачання та водовідведення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що КП «Луцькводоканал» надає послуги з водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 .

До 01.07.2022 відповідач отримувала такі послуги без письмового договору, а з 01.07.2022 - на підставі публічного договору про надання послуг, який є договором приєднання.

Надані їй послуги відповідачка не оплатила. Станом на 01.08.2024 у неї виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 4 526,44 грн.

В зв`язку з цим позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в розмірі 4 526,44 грн.

ІІ.Стислий виклад позиції відповідача

Відповідачка правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася.

ІІІ.Процесуальні дії суду, клопотання та заяви учасників судового процесу

Ухвалою суду від 20.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін.

Позовні матеріали направлялися відповідачці за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання.

Оскільки розгляд справи здійснювався судом за відсутності учасників справи, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 247 ЦПК України).

ІV.Фактичні обставини справи

Місце проживання відповідачки зареєстроване у встановленому законом порядку за адресою - АДРЕСА_1 (Інформація вих. №72/2 від 06.08.2024, а.с. 4, відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру №743787 від 16.08.2024, а.с. 21).

З 27.05.2020 багатоквартирний будинок АДРЕСА_2 обладнано загальнобудинковим приладом обліку.

З 01.11.2017 житло відповідачки оснащене розподільними вузлами обліку води.

КП «Луцькводоканал» надавало послуги з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення за адресою реєстрації місця проживання відповідача.

З 01.01.2018 по 01.08.2024 плата за послугу з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення (холодна вода) розраховувалася виходячи з розміру тарифу на послугу та обсягу спожитої послуги, визначеного згідно показів розподільного (квартирного) вузла обліку води (а.с. 7-19).

Постановою НКРЕЕП №2867 від 22.07.2021 для КП «Луцькводоканал» затверджені тарифи на централізоване водопостачання - 10,17 грн. за куб. м. (без пдв) та централізоване водовідведення - 13,51 грн. за 1 куб. м. (без пдв).

На офіційному сайті КП «Луцькводоканал» розміщені діючі та попередні тарифи на послуги з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення.

Відповідачка отримувала послуги з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення: до 01.07.2022 - без укладеного письмового договору, а з 01.07.2022 - на підставі індивідуального договору про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Відповідачка не оплатила отримані (спожиті) послуги. Станом на 01.08.2024 її заборгованість перед позивачем становить 4 526,44 грн. (картка нарахувань і оплати, а.с. 7-19).

Контррозрахунку заборгованості чи доказів її відсутності відповідачка не подала.

V.Мотиви суду та застосоване законодавство

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі по тексту - Закон) житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Перелік житлово-комунальних послуг визначений ст. 5 Закону, відповідно до якої комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

Згідно з ст. ст. 7, 8 Закону визначені права та обов`язки споживачів і виконавців житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, а обов`язком - укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором; Обов`язком виконавця, зокрема, є забезпечення своєчасності надання, безперервності і відповідної якості комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 у справі № 751/3840/15.

Відповідно до ст. ст. 23, 24 Закону послуга з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ст. ст. 13, 14 Закону, ст. ст. 633, 634 Цивільного кодексу України надання послуг з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення здійснюється на підставі індивідуального договору про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» комерційний облік здійснюється вузлом (вузлами) комерційного обліку відповідної комунальної послуги, що забезпечує (забезпечують) загальний облік її споживання, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки.

До встановлення вузла (вузлів) комерційного обліку відповідно до вимог частини другої статті 3 цього Закону обсяги споживання гарячої чи питної води визначаються за показаннями вузлів розподільного обліку, а у разі їх відсутності - за нормами споживання, встановленими органом місцевого самоврядування. Загальний обсяг споживання гарячої або питної води у такій будівлі визначається як сума обсягу, визначеного за допомогою вузлів розподільного обліку та розрахункового обсягу, визначеного за нормою споживання для споживачів, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 9 Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг.

Згідно з п. 37 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою КМУ від 05.07.2019 №690, розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитих послуг є календарний місяць . Оплата послуг здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиті послуги), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів.

Згідно з ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтями 67, 68 Житлового кодексу України визначено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інше) за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Статтею 156 ЖК України передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири).

Відповідно до ч. 3 ст. 162 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Надавши правову оцінку встановленим фактичним обставинам справи та застосувавши релевантні джерела права, суд дійшов висновку про те, що між сторонами виникли правовідносини щодо надання (споживання) комунальних послуг, а саме, - послуг з централізованого водопостачання та послуг з централізованого водовідведення.

В межах цих правовідносин позивач надав відповідачці відповідні комунальні послуги вартістю 4 526,44 грн., а відповідачка прийняла (спожила) їх, однак у встановлений законом та договором строк не оплатила, чим не виконала взяті на себе зобов`язання.

Суд висновує, що права позивача є порушеними, а відповідачка є відповідальною за це. Відтак, заявлений позов слід задовольнити, з відповідачки - стягнути на користь позивача заборгованість в розмірі 4 526,44 грн. за надані комунальні послуги.

VI.Судові витрати

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів в користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3 028 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 259, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов комунального підприємства «Луцькводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за надані послуги з водопостачання та водовідведення - задовольнити.

Стягнути ОСОБА_1 на користь комунального підприємства «Луцькводоканал» заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення в розмірі 4 526,44 грн. (чотири тисячі п`ятсот двадцять шість гривень, сорок чотири копійки ).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь комунального підприємства «Луцькводоканал» судовий збір в розмірі 3 028 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про сторін та інших учасників справи:

Позивач: комунальне підприємство «Луцькводоканал», (місцезнаходження: 43010, м. Луцьк, вул. Дубнівська, 26; код в .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Дата складення повного тексту рішення суду - 21.10.2024.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.Д. Шестернін