З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 грудня 2024 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Фазикош О.В., за участю секретаря судового засідання Цмур В.Р., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, в м. Ужгород, цивільну справу за позовом ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ», поданої представником - Сакун Анною до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Відповідно до ч. 6 ст. 268 ЦПК України 05.12.2024 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 10.12.2024 року.
Представник ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ», - Сакун Анною подано до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області позов до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 22.07.2021 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 146/21-Т/ЗК згідно якого ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» взяло на себе зобов`язання відшкодувати шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди внаслідок експлуатації транспортного засобу «Volvo ХС90», д/н. НОМЕР_1 .
У зв`язку з названою подією, згідно Звіту № 2173 від 26.10.2021р., наданого ФОП ОСОБА_3 , вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volvo ХС90», д/н, НОМЕР_1 складає 112728,50 грн.
У зв`язку з викладеним і відповідно до умов договору страхування Позивач відшкодував витрати на ремонт автомобіля суму в розмірі 111061,00 грн., на рахунок СТО: ТОВ «Автоцентр-Ужгород» кошти в сумі 111061,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №62566924 від 29.10.2021р.
Позивач зазначає, що відповідно до витягу з ЦБД МТСБУ про перевірку чинності поліса внутрішнього ОСЦПВВТЗ на момент ДТП (24.09.2021 року) пошук не дав результатів.
Оскільки, цивільно-правова відповідальність власника «AUDI А6», державний номер НОМЕР_6 була застрахована на момент ДТП (підтверджується витягом з бази МТСБУ), позивач має суброгаційне право до Відповідача в розмірі фактично завданих збитків, тобто в розмірі - 111061,00 грн.
Позивач зазначає, що 02.11.2021 року ним надіслано на адресу « АДРЕСА_1 » (дана адреса зазначена в довідці НПУ) Відповідача Претензію про відшкодування збитку з додатком копій необхідних документів. 10.01.2022 року.
Однак, відповідач залишив дані претензії без уваги.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.09.2024 року вказаний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній цивільній справі, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності, просить справу розглянути на підставі наявних у ній доказів, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов суду не подав, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від останнього не надходило.
Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі наведеного, враховуючи відсутність заперечень позивача про вирішення справи в такому порядку, суд керуючись ч.4 ст.223, 280-281ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Згідно із ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Судом встановлено, що 22.07.2021 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_2 було договір добровільного страхування наземного транспорту № 146/21-Т/ЗК згідно якого ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» взяло на себе зобов`язання відшкодувати шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди внаслідок експлуатації транспортного засобу «Volvo ХС90», д/н. НОМЕР_1 . Копія договору наявна у матеріалах справи.
Того ж дня ОСОБА_2 повідомив страхувальника про настання події, що має ознаки страхового випадку за вказаним вище договором.
Так, дана ДТП сталася в результаті порушення водієм автомобіля «AUDI А6», державний номер НОМЕР_4 ОСОБА_1 .
У зв`язку з названою подією, згідно Звіту № 2173 від 26.10.2021р., наданого ФОП ОСОБА_3 , вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volvo ХС90», д/н, НОМЕР_1 складає 112728,50 грн.
У зв`язку з викладеним і відповідно до умов договору страхування Позивач відшкодував витрати на ремонт автомобіля суму в розмірі 111061,00 грн., на рахунок СТО: ТОВ «Автоцентр-Ужгород» кошти в сумі 111061,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №62566924 від 29.10.2021р.
Відповідно до витягу з ЦБД МТСБУ про перевірку чинності поліса внутрішнього ОСЦПВВТЗ на момент ДТП (24.09.2021 року), що міститься в матеріалах справи, пошук не дав результатів.
Таким чином, цивільно-правова відповідальність власника «AUDI А6», державний номер НОМЕР_8 не була застрахована на момент ДТП (підтверджується витягом з бази МТСБУ).
Відповідно ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.
Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
За таких обставин, суд вважає доведеним наявність вини відповідача у виникненні вказаної вище ДТП.
Майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).
У статті 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України "Про страхування").
За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України).
Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України "Про страхування"). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (пункт 6 частини четвертої статті 6 Закону України "Про страхування"). Втім, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником, зокрема, відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (частина перша статті 999 ЦК України).
Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України "Про страхування". До них згідно з пунктом 9 частини першої вказаної статті належить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".
Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Таким законом, зокрема, є норми статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування», відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією.
Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.
Суброгація (subrogation) - це перехід до страховика на підставі відповідного акту права вимоги, яке страхувальник має щодо особи, винної у збитках. Це правило поширюється на страховика лише на суму фактично виплаченого ним страхового відшкодування (передання страхувальником страховикові права на стягнення заподіяної шкоди з третіх (винних) осіб у межах виплаченої суми).
Суброгація випливає безпосередньо із закону і не потребує підтвердження договором страхування. Доказами наявності у страховика права вимоги до особи, відповідальної за заподіяння шкоди, є договір страхування і документ, який підтверджує виплату страхового відшкодування.
Основною характерною ознакою суброгації є збереження того зобов`язання, яке виникло із заподіяння шкоди та у зв`язку з яким було виплачено страхове відшкодування і заміну в ньому кредитора.
Основна відмінність регресу від суброгації полягає в тому, що право регресу виникає з відносин із заподіяння шкоди (тобто позадоговірних, деліктних відносин), а право суброгації - із страхових відносин, які є договірними.
При суброгації заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинені збитки особа свій обов`язок щодо їх компенсації не виконала, тому заміна сторін у зобов`язанні не замінює й порядку обчислення та перебігу строку позовної давності згідно з ч. 1 ст. 262 ЦК України.
Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування». Право регресу регулюється частиною першою статті 1191 ЦК України.
Враховуючи викладене, правовідносини, які виникли між сторонами у цій справі, є суброгацією.
Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 755/9320/15-ц.
Оскільки відповідач у позасудовому порядку не відшкодовує позивачу суму виплаченого страхового відшкодування, суд доходить висновку, що між сторонами виник спір, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Оскільки в даному випадку позивач виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування і зобов`язання з приводу повернення Позичальником Страхувальнику суми кредиту та відсотків за користування кредитом у встановлені терміни зберіглось, то відбулася заміна суб`єкта в такому зобов`язанні, і до позивача перейшли суброгаційні права.
За загальним правилом в порядку суброгації страховик може стягнути із боржника лише ту суму, яку він сам виплатить страхувальнику. Тобто в даному випадку має значення саме сума страхового відшкодування виплачена позивачем потерпілій особі. Таким чином, зважаючи на всі обставини, що встановлені судом, вимоги позивача про стягнення з відповідача фактично сплаченої суми заборгованості за кредитним договором є такими, що підлягають до задоволення в частині стягнення із відповідача фактично виплаченого страхового відшкодування.
Таким чином, оскільки Приватне акціонерне товариство «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» виконала покладені на неї умовами Договору добровільного страхування обов`язки, до Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» перейшло право вимоги на стягнення з відповідача матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування у розмірі 111 061,00 (сто одинадцять тисяч шістдесят одну) гривню 00 копійок, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди обґрунтовані та підлягають задоволенню у їх повному обсязі.
Враховуючи викладене, відповідно до ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», в рахунок відшкодування матеріальної шкоди відповідач повинен сплатити на користь позивача 111061 (сто одинадцять тисяч шістдесят одну) гривню 00 копійок.
Таким чином, з урахуванням встановленої вини з боку відповідача у ДТП та здійснення виплати з боку позивача, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному розмірі.
Суд окремо зауважує, що відповідач, будучи належним чином повідомлена про розгляд даної цивільної справи по суті, в судове засідання не з`явилася, заперечень на позов та доказів на їх обґрунтування суду не надала, що дає суду право при заочному розгляді справи обмежитись доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82, 89, 141, 263, 354, 355 ЦПК України, суд
Позов ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ», поданої представником - Сакун Анною до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Позивач - ПАТ " Страхова компанія "Арсенал Страхування", адреса: вул.Борщагівська,154, м. Київ, ; .

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 .

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош