УХВАЛА

23 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 367/3618/21

провадження № 61-13513ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Коляди Анатолія Миколайовича, на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 14 лютого 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Ірпінська міська державна нотаріальна контора Київської області, Київський обласний державний нотаріальний архів, Ірпінський відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним, визнання права власності на 1/2 частку спадкового майна, зняття з нього арешту,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що видано Ірпінською державною нотаріальною конторою 21 серпня 1983 року нотаріусом Плеско А. Ф на ім`я ОСОБА_2 ;

визнати за позивачем, як за спадкоємцем першої черги, право власності на 1/2 частку спірного житлового будинку в порядку спадкування;

зняти арешт зі спірного будинку.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 14 лютого 2024 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 04 вересня 2024 року, в задоволенні позову відмовлено.

У жовтні 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Коляди А. М., на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 14 лютого 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 вересня 2024 року.

Ухвалою Верховного Суду від 09 жовтня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху, заявнику надано строк для усунення недоліків касаційної скарги для сплати судового збору та подання копій касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи.

У жовтні 2024 року до суду касаційної інстанції надійшли матеріали на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 09 жовтня 2024 року.

У касаційній скарзі заявник, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження заявник зазначає неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року в справі № 405/2960/15-ц, від 14 травня 2018 року в справі № 296/10637/15-ц, від 14 листопада 2018 року в справі № 2-1316/2227/11, від 11 березня 2019 року в справі № 619/2559/17, від 13 листопада 2019 року в справі № 204/1972/18, від 21 січня 2020 року в справі № 396/2046/18, від 23 вересня 2020 року в справі № 742/740/17 від 30 вересня 2020 року в справі № 584/639/19 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Посилання заявника на пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України, як підставу касаційного оскарження судових рішень, Верховний Суд не приймає до уваги, оскільки зміст касаційної скарги не містить жодних доводів та обґрунтованої необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні. Так само, скарга не містить посилань на конкретний висновок Верховного Суду із зазначенням номеру справи, від якого заявник просить відступити.

Також, суд касаційної скарги не враховує як підставу касаційного оскарження посилання на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, оскільки ОСОБА_1 не зазначає щодо якої норми права у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду.

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Керуючись статтями 390, 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати з Ірпінського міського суду Київської області цивільну справу № 367/3618/21за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Ірпінська міська державна нотаріальна контора Київської області, Київський обласний державний нотаріальний архів, Ірпінський відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним, визнання права власності на 1/2 частку спадкового майна, зняття з нього арешту.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 22 листопада 2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Н. Ю. Сакара

О. В. Білоконь

О. М. Осіян