Провадження №2-с/369/92/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.10.2024 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

Головуючого судді Пінкевич Н.С.,

при секретарі Липченко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу,

встановив:

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із заявою про скасування судового наказу №369/10114/24 (провадження №2-н/369/1512/24), виданого 21.06.2024 року Києво-Святошинським районним судом Київської області, яким стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» суму заборгованості з оплати електричної енергії в розмірі 41979 (сорок одна тисяча дев`ятсот сімдесят дев`ять) грн. 85 коп. та просить стягнути з ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» судовий збір за подання заяви про скасування судового наказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

ОСОБА_1 у поданій заяві просить скасувати виданий судовий наказ, вказуючи на наявність спору щодо заборгованості.

Положеннями ч. 3 ст. 171 ЦПК України передбачено, що в разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя постановляє ухвалу про скасування судового наказу.

Підстав для повернення заяви про скасування судового наказу судом не виявлено.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що судовий наказ підлягає скасуванню.

Щодо вимоги про стягнення на користь заявника із Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» сплаченого судового збору за подання заяви про скасування судового наказу, то слід зазначити, що положеннями ст.141 ЦПК України передбачено розподіл судових витрат між сторонами при розгляді справ позовного провадження. Натомість, положення розділу ІІ ЦПК України, який регулює розгляд справ у порядку наказного провадження, не містять у собі норми щодо розподілу витрат за подання заяви про скасування судового наказу. Крім того, ст.7 Закону України «Про судовийзбір» не передбачено повернення судового збору у випадку скасування судового наказу. За вказаних обставин, враховуючи те, що подання заяви про скасування судового наказу є правом заявника у разі його не згоди з судовим наказом, приходжу до висновку, що судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання заяви про скасування судового наказу залишаються за заявником, отже в цій частині вимог заяви слід відмовити.

Керуючись ст. 170, 171 ЦПК України,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу задовольнити частково.

Скасувати судовий наказ Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.06.2024 року унікальний №369/10114/24 (провадження №2-н/369/1512/24) про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» заборгованості за оплату електричної енергії.

В іншій частині заяви про скасування судового наказу щодо стягнення витрат на оплату судового збору - відмовити.

Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» їх право на звернення із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ