Справа № 168/910/24
Провадження № 2-о/168/41/24
У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

10 грудня 2024 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Сухоручко Ю.О.,

за участі: секретаря с/з - Таксюк О.С.,

заявника - ОСОБА_1 ,

заінтересованої особи - ОСОБА_2 ,

представника заінтересованої особи - Шиманського Р.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою представника заявника - адвоката Ткачука Олександра Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , орган опіки та піклування Сереховичівської сільської ради Ковельського району Волинської області, про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт перебування на його утриманні неповнолітніх дітей. Заява обґрунтувана тим, що з 22.11.2022 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , мають спільну доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також заявник є вітчимом, утримує і виховує, троє дітей дружини від попередніх шлюбів - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Батьки неповнолітніх дітей - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 надали письмову згоду ОСОБА_1 на усиновлення їх дітей. Встановлення факту утримання чотрирьох дітей має для заявника юридичне значення, оскілки відповідно до пункту 3 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» є підставою для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. У Додатку 5 (пункт 3) Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затв. постановою КМУ №560 від 16.05.2024, у переліку документів, що можуть бути подані військовозобов`язаним для отримання відстрочки, вказано рішення суду про встановлення факту утримання трьох дітей, тому заявник вважає, що його заява повинна бути вирішена в порядку окремого провадження.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримав вимоги заяви про встановлення факту перебування неповнолітніх дітей на утриманні з підстав, наведених у ній. Просив вимоги заяви задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 та представник органу опіки й піклування Сереховичівської сільської ради Шиманський Р.Т. в судовому засіданні підтримали вимоги заяви, вважають, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частинами першою, другою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо:

-згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав;

-чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення;

-заявник не має іншої можливості підтвердити даний факт,

-встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Відповідні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018 у справі № 761/16799/15-ц, у постанові від 10.04.2019 у справі №320/948/18.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах (частина шоста статті 294 ЦПК України). Тобто мають право на вирішення спору за належною позовною вимогою у відповідному виді судочинства (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 320/948/18, від 30.01.2020 у справі № 287/167/18-ц (пункт 31).

З таких самих критеріїв виходила Велика Палата Верховного Суду в постановах від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18), від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21 (провадження № 11-150 апп 23).

У справі, яка є предметом розгляду, ОСОБА_1 , звертаючись до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту перебування неповнолітніх дітей його дружини на його утриманні, обґрунтовував це тим, що це не дає можливості йому реалізувати йому право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, у зв`язку з наявністю на утриманні чотирьох дітей віком до 18 років.

У пункті 3 Додатку 5 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затв. постановою КМУ №560 від 16.05.2024, зазначено, що документами, які підтверджують право на відстрочку для жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, є:

свідоцтво про народження дітей (трьох і більше) із зазначенням батьківства військовозобов`язаного та один із документів: свідоцтво про реєстрацію шлюбу з матір`ю (батьком) дітей (трьох і більше) або рішення суду про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей з батьком (матір`ю), або рішення органу опіки і піклування про визначення місця проживання з тим із батьків, який є військовозобов`язаним, або письмовий договір між батьками про те, з ким будуть проживати діти та участь другого з батьків у їх вихованні, або рішення суду про встановлення факту перебування дитини на утриманні військовозобов`язаного відповідно до положень статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, а також договір про сплату аліментів на дитину.

Отже, законодавець передбачає право на відстрочку від військової служби лише для військовослужбовців, які зазначені у свідоцтвах про народження дітей батьком.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.11.2022 року. Від шлюбу мають одну малолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

З довідки про склад сім`ї вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , разом із заявником проживають: ОСОБА_2 - дружина, ОСОБА_3 - дочка, та троє дітей дружини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Отже, судом встановлено, що заявник є батьком однієї неповнолітньої дитини та вітчимом ще трьох дітей.

Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Регулювання сімейних відносин з метою забезпечення кожної дитини сімейним вихованням здійснюється Сімейним кодексом України (стаття 1 СК України).

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Сімейний Кодексу України по різному регулює правовідносини щодо виховання та утримання дітей особами, які мають статус батьків та особами, які є вітчимом чи мачухою.

Так, в силу статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них.

Загальні обов`язки батьків щодо виховання дитини перелічені у статті 150 СК України.

Відповідно до статті 180 СК батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з вимогами статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Натомість якщо мачуха, вітчим проживають однією сім`єю з малолітніми, неповнолітніми пасинком, падчеркою, вони мають право брати участь у їхньому вихованні (стаття 260 СК України).

Мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу (стаття 268 СК України).

Встановлення факту утримання вітчимом дітей впливає на права та законні інтереси інших суб`єктів сімейних відносин (матері, діда, баби), оскільки у такий спосіб буде засвідчено невиконання чи неналежне виконання ними своїх обов`язків, що є підставою для негативних наслідків, таких як стягнення аліментів, позбавлення батьківських прав та інше.

За таких умов питання утримання заявником пасинка і падчерки не може вирішуватися безвідносно від дій інших осіб, зобов`язаних їх утримувати, тому подібний факт підлягає встановленню під час розгляду спору в порядку позовного провадження.

Подібні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 02.10.2024 справа №333/7023/23 і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2024 справа №201/5972/22.

Аналіз заяви ОСОБА_1 дає підстави для висновку про те, що він фактично просить встановить факт знаходження дітей на його утриманні.

Суд зазначає, що доводи ОСОБА_1 про утримання дітей його дружини підлягає перевірці в межах позовного провадження.

Частиною шостою статті 294 ЦПК України встановлено, що якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до частини четвертої статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Факт, про встановлення якого просить ОСОБА_1 , не підлягає з`ясуванню в порядку окремого провадження, оскільки з поданої заяви вбачається спір про право, який не може розглядатися в судовому порядку безвідносно до дій заінтересованих осіб щодо конкретних прав, свобод та інтересів заявника.

Крім того суд вважає, що у такий спосіб заявник, який є військовозобов`язаним, має намір встановити преюдиційний факт для майбутнього спору з органами РТЦК та СП щодо наявності чи відсутності підстав для отримання відстрочки від проходження військової служби під час мобілізації.

Окреме провадження не може використовуватися для створення преюдиційних фактів, які в наступному будуть використані у спорі про право.

Керуючись статтями 4, 7, 13, 247, 258-259, 268, 293-294, 315, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника заявника - адвоката Ткачука Олександра Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , орган опіки та піклування Сереховичівської сільської ради Ковельського району Волинської області, про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні- залишити без розгляду.

Роз`яснити право подати позов на загальних підставах.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасники справи мають можливість отримати інформацію щодо справи, що розглядається, на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки: http://st.vl.court.gov.ua.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ю. О. Сухоручко