Провадження номер 2/741/458/24
Єдиний унікальний номер 741/1359/24
РІШЕННЯ

іменем України

23 жовтня 2024 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Крупини А.О.,

з участю секретаря судового засідання Багмута О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мринської об`єднаної територіальної громади в особі Мринської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

УСТАНОВИВ:

У липні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Носівського районного суду Чернігівської області з цією позовною заявою. Позовні вимоги позивач мотивувала тим, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 має статус колгоспного двору. На момент ліквідації колгоспних дворів у житловому будинку був зареєстрований ОСОБА_2 . Після ліквідації колгоспних дворів власник будинку не зареєстрував права власності на житловий будинок у встановленому законом порядку та не отримав свідоцтва про право власності.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 . Позивач є спадкоємцем за заповітом після його смерті. Спадщину позивач прийняла, спадкова справа відкрита у приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Чуєнко Л.А. Позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, оскільки у матеріалах спадкової справи відсутні документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

А тому позивач просила судовим рішенням визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_2 .

Ухвалою судді від 05 липня 2024 року відкрито провадження в цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 30 вересня 2024 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 23 жовтня 2024 року.

У підготовче судове засідання позивач не з`явилася, але до початку підготовчого судового засідання подала до суду заяву, у якій указала, що вона підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу за її відсутності.

Представник відповідача Мринської об`єднаної територіальної громади в особі Мринської сільської ради в підготовче судове засідання не з`явився, але до початку підготовчого судового засідання подав до суду заяву, у якій указав, що Мринська сільська рада просить розглянути цивільну справу без участі свого представника за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Суд проводить судове засідання за відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши й дослідивши матеріали справи, суд робить нижченаведений висновок.

Судом установлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до типу колгоспного двору. Станом на 15 квітня 1991 року в ньому був зареєстрований ОСОБА_2 , що підтверджується довідками Мринської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області № 144/03-08 від 07 червня 2024 року (а. с. 6), № 141/03-08 від 05 червня 2024 року (а. с. 13).

У п. 6 Постанови № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» Пленум ВСУ роз`яснює, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

З матеріалів справи вбачається, що станом на 15 квітня 1991 року ОСОБА_2 не втратив право на вказане домоволодіння.

Отже, ОСОБА_2 як члену ліквідованого колгоспного двору належав житловий будинок по АДРЕСА_1 , але після ліквідації колгоспних дворів він не отримав свідоцтв та у встановленому законом порядку не зареєстрував своє право власності на цей будинок (а. с. 14).

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Мрин Носівського району Чернігівської області помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а. с. 5).

Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

На день своєї смерті ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживав один, що підтверджується довідкою Мринської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області № 31/03-08 від 9 лютого 2024 року (а. с. 8).

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

За життя ОСОБА_2 склав заповіт, посвідчений 19 липня 1993 року ОСОБА_3 , секретарем Мринської сільської Ради народних депутатів Носівського району Чернігівської області, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право, заповідав дочці ОСОБА_1 . Даний заповіт є чинним, його не змінено й не відмінено, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 35-39) та копією заповіту (а. с. 13). Тобто спадкоємство після смерті ОСОБА_2 здійснюється за заповітом. Позивач є дочкою померлого ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 9) та копією свідоцтва про укладення шлюбу (а. с. 10), та спадкоємцем за заповітом після його смерті.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Судом встановлено, що приватним нотаріусом Ніжинського районного нотаріального округу Чуєнко Л.А. до майна померлого ОСОБА_2 заведено спадкову справу за № 34/2024, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а. с. 34).

Згідно з копією спадкової справи № 34/2024 спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла ОСОБА_1 на підставі ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, фактично вступивши в управління та користування спадковим майном, що підтверджується довідкою Мринської сільської ради № 143/03-08 від 07 червня 2024 року. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 , немає (а. с. 40-58).

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Судом установлено, що позивач зверталася до приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Чуєнко Л.А. з метою оформлення спадкових прав на житловий будинок АДРЕСА_1 . Нотаріус відмовила позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказане майно у зв`язку з тим, що в матеріалах спадкової справи відсутні документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, тобто правовстановлюючий документ на спадкове майно, що підтверджується копією постанови приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Чуєнко Л.А. № 154/02-31 від 14 червня 2024 року (а. с. 19).

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Матеріали справи підтверджують, що на будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами виготовлена технічна документація, відповідно до якої загальна площа будинку становить 66,5 кв. м, житлова площа 27,8 кв. м (а. с. 15-17).

Згідно з ч. 2 ст. 318 ЦК України усі суб`єкти права власності є рівними перед законом.

Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК України встановив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом, зокрема, шляхом визнання права.

Ураховуючи встановлені обставини та вищенаведені правові норми, суд робить висновок, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР, ст. ст. 15, 328, 392, 1216, 1218, 1269, 1273, 1274 ЦК України, ст. ст. 211, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 259, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Мринської об`єднаної територіальної громади в особі Мринської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 66,5 кв. м, житловою площею 27,8 кв. м з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

відповідач: Мринська об`єднана територіальна громада в особі Мринської сільської ради, , місцезнаходження: вул. Броварця, буд. 1, с. Мрин Ніжинського району Чернігівської області.

Повний текст судового рішення складено 23 жовтня 2024 року.

Суддя Анатолій КРУПИНА