ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 599/1984/20Головуючий у 1-й інстанції Снігурський В.В.
Провадження № 22-ц/817/981/24 Доповідач - Храпак Н.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2024 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Гірський Б. О., Костів О. З.,

за участі секретаря Сович Н.А.

учасників справи: позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 599/1984/20 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Жеребецької Ірини Орестівни на ухвалу Зборівського районного суду Тернопільської області від 18 травня 2022 року, постановлену суддею Снігурським В.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

у вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя.

Ухвалою Зборівського районного суду Тернопільської області від 18 травня 2022 року провадження у справі зупинено до припинення перебування відповідача ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Жеребецька І.О. просить скасувати ухвалу Зборівського районного суду Тернопільської області від 18 травня 2022 року та постановити нове рішення, яким справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги представник заявника зазначає, що строки зупинення провадження перейшли межі розумного строку розгляду справи, чим порушує майнові права заявника.

Окрім того, оскаржувана ухвала винесена із процесуальними порушенням, оскільки на день її ухвалення клопотання про зупинення провадження від відповідача не надходило, що свідчить про відсутність підстав для зупинення. Електронна форма звернення відповідача на адресу суду зареєстрована на день пізніше 19 травня 2022 року за вх. № 1667/122, тобто після винесення судом Ухвали про зупинення провадження.

Суд першої інстанції мотивував свою відмову у відновлені провадження по даній справі тим, що є повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_1 від 29 серпня 2024 року, згідно якого ОСОБА_2 призначений на військову службу по мобілізації 23 березня 2022 року.

Відзив на апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Жеребецької І.О. до суду апеляційної інстанції не поступав.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала з мотивів, викладених в ній.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, проаналізувавши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, виходив із того, що відповідач ОСОБА_2 перебуває у складі Збройних Сил України, а тому, враховуючи положення статті 251 ЦПК України наявні підстави для зупинення провадження у цій справі до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Однак з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів в повному обсязі не може погодитися із огляду на таке.

Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За частиною 1 статті 16 ЦК України, частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись з урахуванням обставин справи та таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливості спору для заявника (FRYDLENDER v. FRANCE, № 30979/96, § 43, ЄСПЛ, від 20 червня 2000 року).

При виборі і застосуванні норми до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта ст. 263 ЦПК України).

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення (постанова Верховного Суду від 13 квітня 2023 року у справі № 914/2150/18).

За положеннями пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Верховний Суд у постановах від 9 листопада 2022 року у справі № 753/19628/17 і від 29 березня 2023 року у справі № 756/3462/20 зазначив, що для зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України необхідно надати докази перебування заявника у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан, і виконання бойових завдань у зоні бойових дій.

Як вбачається із матеріалів справи, оскаржувана ухвала суду була винесена 18 травня 2022 року, а електронну форму звернення про зупинення провадження у справі ОСОБА_2 направив до суду 19 травня 2022 року (т. 2 а.с. 47).

До матеріалів справи також долучено Довідку Міністерства оборони України військової частини НОМЕР_1 № 240/3 від 03.04.2022 року, що ОСОБА_2 дійсно призваний 23 березня 2022 року та проходить військову службу по мобілізації відповідно до Указу Президента України № 69/2022 (т. 2 а.с. 44).

Представник позивача адвокат Жеребецька І.О. неодноразово направляла до суду клопотання про відновлення провадження (т. 2 а.с. 48, 52), однак ухвалами суду від 03 жовтня 2022 року та 02 вересня 2024 року було відмовлено у задоволені даного клопотання (т. 2 а.с. 51, 60).

Підставами для відмови слугували довідки Міністерства оборони України ІНФОРМАЦІЯ_1 : № 3768 від 25.09.2022 про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призваний на військову службу по мобілізації 23.03.2022 року на підставі Указу Президента України № 65/2022 від 24 лютого 2022 другим відділом ІНФОРМАЦІЯ_3 (т. 2 а.с. 50) та довідка № 8651 від 29.08.2024 року про те, що ОСОБА_2 був направлений в команду НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ). З питань постановки на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_4 в період з 23.03.2022 року по теперішній час ОСОБА_2 не звертався (т. 2 а.с. 59).

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Судом першої інстанції не було взято до уваги те, що надані довідки не містить відомостей про те, що військова частина НОМЕР_1 переведена на воєнний стан, а ОСОБА_2 виконує бойові завдання у зоні бойових дій, не перебуває у зоні постійної дислокації, а знаходиться у зоні бойових дій. Дані довідки не є доказами, які підтверджують наявність підстав для зупинення провадження у справі, що передбачені пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України.

Вказана справа знаходиться в суді з вересня 2020 року, тому необґрунтоване зупинення провадження у справі, призведе до порушення конституційних прав сторін, зволікання і затягування строків розгляду справи.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (див. постанова Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 645/331/17, провадження № 61-3429зпв18).

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що необґрунтоване зупинення провадження у справі може призвести до затягування строків її розгляду й перебування учасників справи в стані невизначеності, що призведе до порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), що покладає на національні суди обов`язок здійснювати швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на її складність, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Смірнова проти України» та «Фрідлендер проти Франції»). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ у справі «Красношапка проти України»).

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що в даному випадку відсутні підстави для зупинення провадження у справі.

Згідно зі ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, яке призвело до постановлення помилкової ухвали.

З урахуванням наведеного, апеляційну скаргу необхідно задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 257, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Жеребецької Ірини Орестівни задовольнити.

Ухвалу Зборівського районного суду Тернопільської області від 18 травня 2022 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 24 жовтня 2024 року.

Головуюча Н.М. Храпак

Судді: Б.О. Гірський

О.З. Костів