КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А[1]

22 жовтня 2024 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Немировської О.В.

суддів Желепи О.В., Мазурик О.Ф.

перевіривши виконання вимог статті 356 ЦПК України по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - Храпійчука Віктора Олександровича на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 22 травня 2024 року,

встановив:

рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 22 травня 2024 року позов було задоволено. Не погоджуючись з рішенням, представник відповідача05 вересня 2024 року подав апеляційну скаргу та просив поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що 30 липня 2024 року ним вже було подано апеляційну скаргу, однак ухвалою Київського апеляційного суду від 15 серпня 2024 року її було повернуто у зв`язку із відсутністю належних доказів на підтвердження повноважень адвоката Храпійчука В.О. представляти відповідача у суді апеляційної інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено 22 травня 2024 року, а повний текст рішення виготовлено 03 червня 2024 року. Доказів на підтвердження вручення копії оскаржуваного рішення відповідачу матеріали справи не містять.

30 липня 2024 року представником ОСОБА_2 - Храпійчуком В.О. було подано апеляційну скаргу та поставлено перед судом питання про поновлення строку з тих підстав, що копія рішення відповідачу не вручалась, а про ухвалене рішення ОСОБА_2 дізналась 19 липня 2024 року після отримання копії постанови про арешт коштів.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 серпня 2024 року апеляційну скаргу було повернуто особі, яка її подала. Вирішуючи питання про повернення апеляційної скарги скаржнику, Київський апеляційний суд виходив з того, що її було подано особою, докази щодо повноважень якої відсутні.

Доказів на підтвердження вручення ухвали апеляційного суду про повернення апеляційної скарги ОСОБА_2 або Храпійчуку В.О. матеріали справи не містять.

05 вересня 2024 представником ОСОБА_2 - Храпійчуком В.О. було повторно подано апеляційну скаргу.

Враховуючи викладене, строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції апелянт пропустив з поважних причин, а тому йому слід поновити строк на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч. 7 ст. 185 та ч. 2 ст. 357 ЦПК України повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

При повторному зверненні до суду з апеляційною скаргою адвокатом Храпійчуком В.О. на підтвердження повноважень представляти інтереси відповідача ОСОБА_2 було надано ордер на надання правничої допомоги відповідачу, виданий на підставі договору про надання правничої допомоги від 04 вересня 2024 року. Також представником скаржника було надано Договір про надання правової допомоги № 04-09/2024 від 04 вересня 2024 року, укладений адвокатом Храпійчуком В.О. з ОСОБА_2 .

Ухвалою Київського апеляційного суду від 24 вересня 2024 року апеляційну скаргу було залишено без руху. Судом встановлено, що з наданого договору про надання правової допомоги неможливо встановити, яким чином його було укладено, зокрема у письмовій чи електронній формі.

На виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху представником відповідача було надано до суду копію Договору №04-09/2024 про надання правової допомоги від 16 жовтня 2024 року, укладеного в електронному вигляді та підписаного ОСОБА_2 та Храпійчуком В.О. електронними підписами, про що свідчить наданий Протокол створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 16 жовтня 2024 року.

Відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмежене, особливо щодо умов прийнятності скарги. Проте право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та гарантувати пропорційність між їх використанням і такою метою (рішення у справі «Мельник проти України» («Melnyk v. Ukraine») від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03, § 22).

Крім того, Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (§ 59 рішення ЄСПЛ у справі «DeGeouffredelaPradelle v. France» від 16 грудня 1992 року, заява № 12964/87).

Верховний Суд в постанові від 05 серпня 2020 року у справі №177/1163/16-ц вказав на те, що при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом.

Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

В даному випадку хоча наданий до апеляційного суду договір про надання правничої допомоги і укладено 16 жовтня 2024 року, тобто після подачі апеляційної скарги, з урахування всіх обставин справи колегія суддів вважає, що повернення апеляційної скарги з цих підстав було б проявом надмірного формалізму та створило б перешкоди ОСОБА_2 у доступі до правосуддя.

Апеляційним судом встановлено, що апеляційна скарга подана адвокатом Храпійчуком В.О., повноваження якого підтверджені ордером на надання правничої допомоги від 17 жовтня 2024 року, виданим на підставі договору №04-09/24 від 16 жовтня 2024 року. Копія вказаного договору також долучена до матеріалів справи.

Подана апеляційна скарга відповідає вимогам щодо форми та змісту, встановленим статтею 356 ЦПК України.

Перешкод для відкриття апеляційного провадження у справі судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст. 354, 355, 356, 359, 360, 361 ЦПК України

ухвалив:

поновити представнику ОСОБА_2 - Храпійчуку Віктору Олександровичу строк на апеляційне оскарження рішення Деснянського районного суду міста Києва від 22 травня 2024 року.

Відкрити апеляційне провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - Храпійчука Віктора Олександровича на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 22 травня 2024 року.

Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження разом з копією апеляційної скарги та доданими до неї матеріалами надіслати учасникам справи і встановити їм строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу тривалістю п`ять днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити учасникам справи, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Суддя-доповідач

Судді

№ справи: 754/7872/23

№ апеляційного провадження: 22-ц/824/16381/2024

Головуючий у суді першої інстанції: Гринчак О.І.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.