Справа № 308/8635/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді Деметрадзе Т.Р.,

за участю секретаря судового засідання Корень В.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Чопської міської ради Ужгородського району Закарпатської області, про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Чопської міської ради Ужгородського району Закарпатської області, про позбавлення батьківських прав.

Позов мотивує тим, що вона є бабусею дитини ОСОБА_3 по лінії свого померлого сина, так як ОСОБА_2 не є її біологічним батьком. Зазначає, що як тільки після смерті матері ОСОБА_3 залишилася без батьківського піклування, вона забрала дитину до себе і забезпечила її всім необхідним, на даний час вона є членом її сім`ї.

Зазначає, що 30.10.2023 року вона повідомила службу у справах дітей про те, що дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишилася без батьківського піклування, оскільки батько дитиною не займається та покинув її, а мати ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла.

Вказує, що паралельно вона повідомила начальника Служби у справі дітей про те, що відповідач дитиною не цікавиться та на зв`язок не виходить, просила залишити дитину у своїй сім`ї. Зазначене доводиться Актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 31.10.2023 де зазначено, що була виявлена дитина ОСОБА_3 , жіночої статті, знайдена за адресою позивача - АДРЕСА_1 . Дитина повідомила, що після смерті матері проживає з бабусею, а батько нею не піклується.

Відповідно до Наказу служби у справах дітей №40 від 31.10.2023 року дитина ОСОБА_3 взята на первинний облік, як така, що залишена без батьківського піклування. Відповідно до Наказу служби у справах дітей №41 «Про тимчасове влаштування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до сім`ї ОСОБА_1 » від 31.10.2023 р.». Дитина тимчасово влаштована як така, яка залишилися без батьківського піклування до сім`ї позивача за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку зі смертю матері та ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків до виявлення обставин, що призвело до цього.

Посилаючись на викладене, просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та призначити мене ОСОБА_1 опікуном малолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач не скористалася правом на участь у судовому засіданні та в матеріалах справи міститься заява її представника ОСОБА_5 , відповідно до якої він просить розглянути справу у їх відсутності та задоволити позов.

Відповідач не скористався правом на участь у судововому засіданні та подав заяву, згідно якої просить проводити розгляд справи без його участі.

Представник органу опіки та піклування Чопської міської ради у суове засідання не з`явилася та подала заяву, згідно якої просить провести засідання без її участі.

Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , та її батьками записано ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Соловківської сільської ради Закарпатської області.

Судом також встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 43 роки, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого виконавчим комітетом Соловківської сільської ради Закарпатської області.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 не цікавиться життям дитини, не бере участі в її утриманні та вихованні, жодної матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, не піклується про її фізичний і духовний розвиток та остання проживає разом із позивачем.

Відповідно до Акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту дитину та її доставку від 31.10.2023 року, було знайдено дитину ОСОБА_3 за адерсою: АДРЕСА_1 , яка після смерті матері проживає разом з бабусею ОСОБА_1 , батько про дитину не піклується.

Наказом Служби у справах дітей Чопської міської ради №40 від 31.10.2023 взято на первинний облік ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як таку, що залишена без батьківського піклування.

Також Наказом Служби у справах дітей Чопської міської ради №41 від 31.10.2023 тимчасово влаштовано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як такої, яка залишена без батьківського піклування до сім`ї ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , у зв`язку зі смертю матері та ухилення батька від виконання батьківських обов`язків.

Крім того, відповідно до Висновку №0315/780 від 20.03.2024 орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці…».

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватись з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини є підставою, передбаченою п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України для позбавлення батьківських прав.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення поновлення батьківських прав", особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення від виконання батьківських обов`язків має місце тоді, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків.

Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовими рішеннями, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Судом встановлено, що відповідач мешкає окремо від дитини, її вихованням не займається, не виявляє інтересу до її життя, не виявляє бажання до спілкування з дочкою та не бере участі у її утриманні, веде аморальний спосіб життя.

Таким чином, суд вважає, що з боку відповідача мала місце винна поведінка, яка проявилась у свідомому ухиленні ним від виконання своїх батьківських обов`язків відносно своєї малолітньої дитини, а тому з урахуванням наданого Висновку №0315/780 від 20.03.2024, суд приходить до переконання, що ОСОБА_2 слід позбавити батьківських прав відносно його дитини.

Вирішуючи позовну вимогу про призначення позивача опікуном малолітньої дитини, суд виходить з наступного.

За приписами ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Суд зауважує, що позивачем не додано до матеріалів справи подання органу опіки та піклування про доцільність призначення її опікуном малолітньої дитини, у з`вязку з чим вказана позовна вимога до задоволення не підлягає.

Керуючись ЗУ «Про охорону дитинства», ст. 60 ЦК України, ст.ст. 164, 166, 181, 182,191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 76, 81, 141, 258, 265, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , рнокпп НОМЕР_3 , батьківських прав відносно його малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Т.Р. Деметрадзе