Справа № 487/5855/23
Провадження № 6/487/504/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2024 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Бобрової І.В., за участю секретаря Мосензової О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Миколаєва цивільну справу № 487/4855/23 за заявою ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого документа

ВСТАНОВИВ

19.08.2024 ОСОБА_1 звернулася до Заводського районного суду міста Миколаєва із даною заявою, в якій просить видати дублікат виконавчого документа у справі № 487/5855/23 за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів у зв`язку із його втратою.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 19.08.2024 головуючим суддею у справі визначено Боброву І.В.

Cуд своєю ухвалою від 30.09.2024 прийняв до провадження та призначив заяву до судового розгляду.

Заявниця в призначене судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Боржник в призначене судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши надані письмові матеріали заяви, матеріали цивільної справи № 487/5855/23, дійшов до такого висновку.

У судовому засіданні встановлено, що Заводський районний суд м. Миколаєва 11.09.2023 видав судовий наказ у справі № 487/5855/23, яким стягнув з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП не відомий (довідка від 05.09.2023) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати з 01.09.2023 та до досягнення дитиною повноліття.

У своїй заяві ОСОБА_1 зазначає, що вказаний вище судовий наказ вона отримала в 2023 році, проте втратила його та до виконання у Заводський відділ ДВС не пред`являла.

Відповідно до повідомлення начальника Заводського відділу ДВС у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Щербатюка А. від 16.08.2024 № М-7/20.11-24 встановлено, що виконавчий документ про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на виконання до відділу не надходив та на виконанні не перебуває.

Згідно із ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

У п. 9 ч. 1 ст. 129 Конституції України зазначено, що до основних засад судочинства віднесено обов`язковість судового рішення.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

У справі «Шмалько проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку врегульовані Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з пунктом 1-1 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню судові накази.

Відповідно до частини першої статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом (частина третя статті 161 ЦПК України).

Частиною 1 ст. 431 ЦПК України встановлено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 431 ЦПК України виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Підпунктом 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України установлено, що до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 263/4331/18 провадження № 61-8286св20 від 18 листопада 2020 року зазначено, що дублікатом називається документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта. Від останнього його відрізняє спеціальна позначка «Дублікат».

Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Таким чином дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу за наявності достатніх доказів на підтвердження того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11, у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання, відсутні перешкоди для задоволення заяви такого стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа за умови, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа для виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах строку, встановленого для пред`явлення його до виконання. Натомість, коли строк пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа, суд відмовляє у її задоволенні.

Судовий порядок видачі дубліката та апеляційне оскарження ухвали суду про видачу або відмову в його видачі є гарантією права кожного на судовий захист, стабільності та законності у виконанні судових рішень.

Враховуючи, що виконавчий документ втрачено, на теперішній час рішення суду не виконано, строк, встановлений для пред`явлення виконавчого документу до виконання не пропущений, суд вважає за необхідне задовольнити заяву та видати дублікат судового наказу.

Керуючись п. 17.4 перехідних положень ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого документа задовольнити.

Видати дублікат судового наказу у справі № 487/5855/23, провадження № 2-н/487/1227/23, виданого Заводським районним судом м. Миколаєва 11.09.2023 про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП не відомий (довідка від 05.09.2023) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати з 01.09.2023 та до досягнення дитиною повноліття.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І. В. Боброва