Житомирський апеляційний суд
Справа №285/2689/23 Головуючий у 1-й інст. Сусловець М.Г.
Категорія 61 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,

за участі секретаря судового засідання Бузган А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №285/2689/23 за позовом ОСОБА_1 до Звягельської міської територіальної громади, треті особи: Приватний нотаріус Звягельського районного нотаріального округу Плюйко Володимир Павлович, ОСОБА_2 ; про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 24 листопада 2023 року, яке ухвалене під головуванням судді Сусловця М.Г. у м. Звягелі,

в с т а н о в и в:

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Звягельської міської територіальної громади. Просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю у три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Позов обґрунтувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько, після смерті якого залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 0,0892 га з кадастровим номером :04:002:0195 по АДРЕСА_1 та автомобіль моделі (марки) Opel Zafira, 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 . З приводу оформлення права на спадщину, вона, як спадкоємець першої черги за законом, 27 квітня 2023 року звернулася до приватного нотаріуса Звягельського районного нотаріального округу Плюйка Володимира Павловича, але постановою від 27 квітня 2023 року №222/02-31 їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом відмовлено у зв`язку із пропуском установленого законом строку для прийняття спадщини, що спонукало на звернення до суду із позовом про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Строк пропустила через збройну агресію і військові дії на території України, а також те, що з 07 серпня 2020 року по 21 квітня 2023 року перебувала у Республіці Польща, де завагітніла та народила дитину. Так, ІНФОРМАЦІЯ_1 в Україні введений воєнний стан, який триває. У свою чергу, постановою КМУ від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» перебачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці.

Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 11 серпня 2023 року до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, залучено ОСОБА_2 (а.с.37-38).

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 24 листопада 2023 року ОСОБА_1 визначений додатковий строк у три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахуючи з дня набрання рішенням суду законної сили.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Доводи апеляційної скарги аргументує тим, що, по-перше, факт проживання позивача за кордоном не є поважною причиною пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Так, у постанові Верховного Суду від 15 лютого 2021 року в справі №569/12599/18 міститься висновок про те, що саме по собі проживання за кордоном не свідчить про наявність поважних причин пропуску строку прийняття спадщини. При розгляді справи суд першої інстанції не врахував, що відповідно до п.3.23 Розділу ІІ Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, спадкоємці можуть подати заяву про прийняття спадщини поштою, якщо вони проживають за межами України. Крім того, відповідно до частини шостої ст.1 Закону України «Про нотаріат», вчинення нотаріальних дій за кордоном покладається на консульські установи України, а у випадках, передбачених чинним законодавством на дипломатичні представництва України. Статтею 29 Консульської конвенції між Україною і Республікою Польща від 08 вересня 1991 року визначено, що консульська посадова особа має право проводити у тому числі такі дій, як приймати, складати, реєструвати і засвідчувати заяви громадян акредитуючої держави. За таких обставин, чинне законодавство України передбачає можливість подання заяви для прийняття спадщини, перебуваючи на території Республіки Польща. По-друге, не доводить поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини посилання позивача на збройну агресію та військові дії на території України, оскільки постановою КМУ від 28 лютого 2022 року №164 встановлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється не більше ніж на чотири місяці. Державою були змінені строки подання заяви для прийняття заяви шляхом їх продовження, а тому така обставина, як введення воєнного стану, була врахована державою. Крім того, відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих, що затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 22 грудня 2022 року №309, до зон, на яких ведуться (велися) бойові дії віднесено лише окремі території виключно Коростенського району Житомирської області. Натомість у інших районах Житомирської області, зокрема у Звягельському, активні бойові дії не велися, а тому сам по собі факт збройної агресії і військових дій також не є поважною причиною пропуску строку звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. У розрізі питання збройної агресії суд першої інстанції також не звернув уваги на те, що вона (скаржник) на момент повномаштабного вторгнення та наразі проживає у Звягелі Житомирської області, що не завадило їй звернутися до нотаріуса у визначений строк та подати заяву про прийняття спадщини. По-третє, висновки суду про те, що необізнаність спадкоємця щодо порядку та строків прийняття спадщини є поважною причиною пропуску строку на її прийняття суперечать правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 28 червня 2023 року в справі №205/7626/21, приймаючи до уваги, що у справі, на яку послався суд першої інстанції, мова йде про необізнаність спадкоємця про наявність заповіту, а не про необізнаність із порядком та строком прийняття спадщини. По-четверте, суд першої інстанції не врахував правову позицію, висловлену Верховним Судом у постанові від 15 липня 2020 року в справі №759/3515/19, відповідно до якої, належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину у встановлений законом строк, а не органи місцевого самоврядування. Суду першої інстанції було відомо, що вона є спадкоємцем, яка прийняла спадщину. Водночас, будучи обізнаним про такі фактичні обставини, суд на це уваги не звернув, а також не врахував правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 03 жовтня 2018 року в справі №2516/1356/12-ц та від 17 квітня 2018 року в справі №523/9076/16-ц згідно з якою, належним відповідачем у справі про визначення додаткового строку для прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, а при відсутності інших спадкоємців за заповітом чи за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Оскільки вона прийняла спадщину після ОСОБА_3 , то є належним відповідачем у справі, а не Звягельська міська територіальна громада, а тому суд першої інстанції повинен був відмовити у задоволенні позову до Звягельської міської ради, яка не є належним відповідачем за спірними правовідносинами.

Від учасників справи відзиву на апеляційну скаргу не надходило. За змістом частини третьої ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с.125-128). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 спрямувала до суду заяву про розгляд апеляційної скарги за її відсутності (а.с.129). Одночасно в заяві зазначила, що апеляційну скаргу підтримує повністю. Інші учасники справи про причини неявки в судове засідання не повідомили та клопотань про відкладення розгляду не направили. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до частини другої ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга ст.1220 ЦК України).

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша ст.1270 ЦК України).

За положеннями частини третьої ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною першою та другою ст.1269 ЦК України також передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Наслідки пропуску строку для прийняття спадщини визначені ст.1272 ЦК України. Відповідно до частини першої ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Суд за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя ст.1272 ЦК України).

Із матеріалів справи вбачається та апеляційним судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 17 січня 2023 року серії НОМЕР_2 (а.с.13).

Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені в заповіті, а у разі відсутності заповіту - особи, визначені в ст.1261-1265 цього Кодексу. Матеріали справи не містять доказів, що за життя спадкодавець залишив заповіт, а тому спадкування відбувається за законом.

За положеннями частини першої ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивач ОСОБА_1 є донькою померлого ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 18 вересня 2018 року серії НОМЕР_3 (а.с.9).

Листом приватного нотаріуса Звягельського районного нотаріального округу Плюйка В.П., який досліджений судом першої інстанції, підтверджено, що 21 липня 2022 року заведена спадкова справа за №95/2022 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (а.с.36). Із заявою про прийняття спадщини звернулася мати померлого ОСОБА_2 . Відповідно до Інформаційної довідки за №1678, виданої 21 липня 2022 року Новоград-Волинською міською радою, на день смерті ОСОБА_3 разом з ним була зареєстрована ОСОБА_2 (а.с.36).

Отже, мати спадкодавця ОСОБА_3 - ОСОБА_2 (спадкоємець першої черги за законом) у продовж шести місяців (21 липня 2022 року) після смерті свого сина (22 лютого 2022 року + 6 місяців = 22 серпня 2022 року) подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Також мати на день смерті свого сина була разом із ним зареєстрована, а тому мати спадкодавця ОСОБА_3 - ОСОБА_2 прийняла спадщину, що відкрилася після смерті її сина, як в порядку частини третьої ст.1268 ЦК України, так і в порядку частини першої ст.1269 ЦК України, оскільки не заявила про відмову від спадщини протягом шести місяців після її відкриття, а навпаки, підтвердила прийняття спадщини, що відкрилася після смерті сина. Прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Проте, як зазначалося вище, процесуальне становище у цій справі матері спадкодавця - спадкоємця першої черги за законом, яка спадщину після смерті сина прийняла третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, а не відповідач. Натомість відповідачем у цій справі є Звягелька міська територіальна громада.

Також у вказаній вище довідці приватного нотаріуса зазначено, що ОСОБА_1 звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, тобто про оформлення спадщини.

Постановою приватного нотаріуса Звягельського районного нотаріального округу Плюйка В.П. від 27 квітня 2023 року №222/02-31 відмовлено позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , яке складається із земельної ділянки з кадастровим номером :04:002:0195 та автомобіля моделі (марки) Opel Zafira, 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини та відсутністю встановлення факту проживання однією сім`єю разом із померлим на день відкриття спадщини (а.с.14).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта ст.263 ЦПК України).

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 03 листопада 2021 року в справі №161/6126/15-ц, позов спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини порушує права іншого (інших) спадкоємця, який спадщину прийняв, а тому належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Вказаний висновок викладений зокрема у постановах Верховного Суду від 22 травня 2020 року в справі №638/17618/17, від 25 березня 2020 року в справі №140/871/16-ц, від 15 січня 2020 року в справі №200/9984/16-ц та від 03 жовтня 2018 року в справі №2516/1356/12-ц, від 30 квітня 2020 року в справі №352/382/18, від 29 квітня 2020 року в справі №641/2646/17, від 15 січня 2020 року в справі №2-112/2008.

Відповідно до положень ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач, якими можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (ст.48 ЦПК України).

Системний аналіз ст.ст.51,175 ЦПК України свідчить про те, що саме на позивача покладений обов`язок визначити належний склад відповідачів у справі. Натомість, встановлення належності відповідачів є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом. Тобто, відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

У постанові Верховного Суду від 14 квітня 2021 року в справі №303/6418/19 зазначено, що неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року в справі №523/9076/16-ц виснувано, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Отже, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Верховний Суд у постанові від 28 жовтня 2020 року в справі №761/23904/19 зауважив, що визначення у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору в спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.

Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Ураховуючи предмет спору та заявлені позовні вимоги, залучення належного відповідача до участі у справі має принципове значення, оскільки це пов`язано також і з обранням належних та ефективних способів захисту прав, на захист яких заявлено позовні вимоги. Обраний спосіб захисту прав особи, яка наполягає на застосуванні судового захисту її цивільного права та інтересу, має відповідати характеру та природі спірних правовідносин.

Отже, відповідачем до участі у справі залучено Звягельську міську територіальну громаду, при тому, що наявний спадкоємець за законом першої черги мати спадкодавця, яка спадщину після смерті сина прийняла - ОСОБА_2 , яка всупереч правових позицій Верховного Суду та сталої судової практики залучена до участі у справі не як відповідач, а як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті батька позивача.

Належним відповідачем у справі має бути мати спадкодавця, тобто бабуся позивача ОСОБА_2 , яка спадщину після смерті сина прийняла.

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд першої інстанції до закінчення підготовчого провадження за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі (частина друга ст.51 ЦПК України).

Матеріали справи не містять клопотання позивача, поданого до закінчення 26 жовтня 2023 року підготовчого провадження, про заміну Звягельської міської територіальної громади належним відповідачем - ОСОБА_2 .

Незалучення належного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. За відсутності у справі належного відповідача обговорювати питання підставності або безпідставності позову, тобто надавати оцінку причинам пропуску строку для прийняття спадщини є передчасним.

Відповідно до положень ст.376 ЦПК України апеляційний суд скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове про відмову ОСОБА_1 у задоволенні позову до Звягельської міської територіальної громади про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374,376,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 24 листопада 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до Звягельської міської територіальної громади про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: