Провадження № 2-о/521/534/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Ганошенка С.А.,

за участю секретаря судового засідання Довгань Ж.А.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи Комунального підприємства «Міське агентство з приватизації житла», про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,

ВСТАНОВИВ:

Малиновським районним судом м. Одеси під головуванням судді Ганошенка С.А. слухається цивільна справа за заявою ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи Комунального підприємства «Міське агентство з приватизації житла», про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

В обґрунтування вимог зазначено, що ОСОБА_1 володіє правовстановлюючими документами, а саме: Розпорядженням органу приватизації № 151315 від 18.07.2000 року, видане КП «Міське агентство з приватизації житла»; Свідоцтвом про право власності на житло № НОМЕР_1 від 18.07.2000 року, видане Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради, а саме на квартиру АДРЕСА_1 . При видачі вищезазначених документів, як зазначає заявник, була допущена помилка, яка перешкоджає володіти, користуватися та розпоряджатися їй своєю власністю на власний розсуд. Помилка в написанні імені виникла через помилку органів, які внесли неправильний переклад у вищевказані документи, тому її ім`я у паспорті та у правовстановлюючих документах різняться. Так, у розпорядженні органу приватизації № 151315 від 18.07.2000 року, виданому КП «Міське агентство з приватизації житла», її ім`я записано, як « ОСОБА_2 », у свідоцтві про право власності на житло № НОМЕР_1 від 18.07.2000 року, виданому Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради, її ім`я записано, як « ОСОБА_2 », що не збігається із записом імені в паспорті громадянина України серії НОМЕР_2 , що був виданий 05.05.1996 року Малиновським РВ УМВС України в Одеській області, де її ім`я зазначене, як « ОСОБА_3 », у зв`язку з чим вона звернулася з даною заявою до суду.

Ухвалою суду від 19.09.2024 року відкрито провадження по справі за правилами окремого провадження та призначено її розгляд на 09.10.2024 року.

У судові засідання 09.10.2024р. та 24.10.2024 р. заявниця не з`явилася, надала суду заяву від 09.10.2024 року про розгляд справи за її відсутності. КП «Міське агентство з приватизації житла» - представник не з`явився , про день та час слухання справи повідомлений належним чином та своєчасно, про що свідчать отримані поштові повідомлення 30.09.2024 року та 09.10.2024 року (а.с. 17, 21) про причини своєї неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 268 ЦПК України, датою складення цього судового рішення є 24.10.2024 року.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту належності правовстановлюючих документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Із матеріалів справи судом встановлено, що згідно розпорядження органу приватизації від 18 липня 2000 року № 151315 вбачається , що від наймача ОСОБА_4 надійшла заява про приватизацію квартири АДРЕСА_1 та в подальшому передано вказану квартиру в приватну спільну часткову власність: ОСОБА_1 , ОСОБА_5 в рівних частках, про що згодом було видано свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 від 18.07.2000 року (а.с. 5, 6).

До заяви надана копія паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Малиновським РВ УМВС України в Одеській області від 05.05.1996 року на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 4).

У зв`язку з вказаними розбіжностями в написанні ім`я заявниці в паспорті та в правовстановлюючих документах, а саме: розпорядженні органу приватизації № 151315 від 18.07.2000 року, виданому КП «Міське агентство з приватизації житла»; Свідоцтвом про право власності на житло № НОМЕР_1 від 18.07.2000 року, виданому Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , заявниця не має можливості належним чином реалізувати правомочності власника майна та розпоряджатися своїм майном, у зв`язку з чим ОСОБА_1 була змушена звернутися до суду з зазначеною заявою.

На даний час існують невідповідності написання ім`я заявниці. Так, у розпорядженні органу приватизації № 151315 від 18.07.2000 року, виданому КП «Міське агентство з приватизації житла», її ім`я записано, як « ОСОБА_2 », у свідоцтві про право власності на житло № НОМЕР_1 від 18.07.2000 року, виданому Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради, її ім`я записано, як « ОСОБА_2 », що не збігається із записом імені в паспорті громадянина України серії НОМЕР_2 , що був виданий 05.05.1996 року Малиновським РВ УМВС України в Одеській області, де її ім`я зазначене, як « ОСОБА_3 », у зв`язку з чим у заявника виникли перешкоди у здійсненні свого права власності по причині написання російською та неправильним перекладом українською мовою, діалектами, які виправити на даний час не вбачається можливим.

Коли установи, які видали правовстановлюючі документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

Листом Комунального підприємства «Міське агентство із приватизації житла» від 13.08.2024 року, № 175-Р/01-07 заявницю повідомлено, що внести зміни у правовстановлюючі документи не представляється за можливе, рекомендовано вирішувати питання у судовому порядку (а.с. 7).

Згідно з положеннями п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку наслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з подальшими змінами) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України, при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 256 ЦПК (у новій редакції ЦПК України відповідно норма міститься у ст. 315) факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Зміст ст. 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючих документів, які необхідні заявниці для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. Оскільки даний факт підтверджується письмовими доказами по справі, суд вважає, що зібраних доказів достатньо, є їх взаємний зв`язок у їх сукупності, тому є підстави для задоволення заяви і встановлення факту належності ОСОБА_1 розпорядження органу приватизації № 151315 від 18.07.2000 року, видане КП «Міське агентство з приватизації житла» та свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 18.07.2000 року, видане Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради на квартиру АДРЕСА_1 . Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами.

Керуючись ст.ст. 13, 15, 16 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 5, 10, 11-13, 19, 43, 49, 76-82, 89, 223, 247, 258-259, 263-264, 265, 268, 293, 315, 319, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи Комунального підприємства «Міське агентство з приватизації житла», про встановлення факту належності правовстановлюючого документа - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 18.07.2000 року, видане згідно розпорядження органу приватизації № 151315 від 18.07.2000 року, яке посвідчує, що квартира за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 та члену її сім`ї ОСОБА_5 в рівних частках.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч. 1 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 24.10.2024 року.

Суддя Сергій ГАНОШЕНКО