У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

"05" грудня 2024 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Арапіна Н.Є., розглянувши заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в інтересах якого діє ОСОБА_1 , ОСОБА_3 в інтересах якої діє ОСОБА_1 за участю заінтересованої особи ОСОБА_4 про видачу обмежувального припису,

в с т а н о в и в :

заявники звернулися до суду із заявою за участю заінтересованої особи ОСОБА_4 про видачу обмежувального припису, згідно якої просить суд:

заборонити ОСОБА_4 перебувати в місці проживання (перебування) заявників за адресою: АДРЕСА_1 ;

заборонити ОСОБА_4 наближатися на 300 м до місця проживання заявників за адресою: АДРЕСА_1 та інших місць частого відвідування, навчання, роботи;

обмежити ОСОБА_4 спілкування з постраждалими дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Згідно ч. 1 ст. 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу.

Згідно п. 4 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). У разі неможливості надати докази, визначені пунктом 3 частини першої цієї статті, до заяви може бути додано клопотання про їх витребування.

Необхідність видачі обмежувального припису, заявник обґрунтовувала вчиненням щодо неї з боку ОСОБА_4 психологічного та погрози фізичного насильства, яке виражається в образах, морально-психологічному тиску з боку кривдника, постійних сварках, переслідуванні заявника та дитини. На підтвердження вказаних обставин заявником надано копії постанов Дніпровського районного суду м. Києва від 13 серпня 2024 року, 14 серпня 2024 року, 11 вересня2024 року, про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Однак в порушення вимог п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України заявником не зазначено, в чому виразилось домашнє насильство стосовно заявника та чим це підтверджується.

Суд зазначає, що наведені заявником обставини не містять ознак психологічного та фізичного насильства в розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», оскільки заявником не вказано чим підтверджується вчинення ОСОБА_4 систематичного домашнього насильства щодо неї та дітей після 11 вересня 2024 року у розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а також не доведено продовження настання ризиків насильства у майбутньому у зв`язку із невчиненням щодо останнього обмежувального припису, що є її процесуальним обов`язком.

Сам факт звернення заявника до органів поліції щодо вчинення домашнього насильства без належних та допустимих доказів, що підтверджують такі дії, не є достатнім підтвердженням вчинення такого насильства та застосування судом до кривдника спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству

Також зі змісту заяви вбачається, що заявники проживають разом із за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, заявником не зазначено, чим підтверджується, що заінтересована особа ОСОБА_5 є власником вказаного житла або його користувачем.

У відповідності до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. 185, 285 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в інтересах якого діє ОСОБА_1 , ОСОБА_3 в інтересах якої діє ОСОБА_1 за участю заінтересованої особи ОСОБА_4 про видачу обмежувального припису залишити без руху.

Строк для усунення недоліків не може перевищувати трьох днів з дня отримання даної ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у випадку не виконання вимог даної ухвали в строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Є.Арапіна