Справа № 643/6453/24
Провадження № 2-о/643/293/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2024 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря судового засідання Ісоєва К.М., заявника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Харківська міська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (заявник) звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності заявнику свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17.01.2004 (Свідоцтво), виданого на підставі рішення виконавчого комітету Московської районної ради м. Харкова від 30.12.2003 № 524/23.

В обґрунтування заяви зазначено, що згідно із Свідоцтвом заявнику на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 (Квартира). У Свідоцтві прізвище заявника помилково зазначене як « ОСОБА_2 ». Факт належності Свідоцтва заявнику підтверджується сукупністю доказів, доданих до заяви.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 24.06.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку окремого провадження.

В судовому засіданні 24.09.2024 заявник вимоги заяви та викладені в ній доводи підтримав у повному обсязі, підтвердив факт належності йому Свідоцтва.

Представник Харківської міської ради у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив та пояснення не надав.

Виходячи з чинного процесуального законодавства України, зокрема положень ч. 5 ст. 4, ст. 12, 13, п. 2 ч. 1 ст. 43, ч. 1, 3 ст. 223, ч. 4 ст. 268 ЦПК, участь в судовому засіданні є правом сторони, яким вона розпоряджається на власний розсуд.

Ураховуючи необхідність дотримання розумних строків розгляду справи, а також положення абзацу другого ч. 2 ст. 300 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити рішення в судовому засіданні 24.09.2024 за відсутності іших учасників справи

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до роз`яснень, що викладені у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як вбачається з роз`яснень, викладених в п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу.

Ураховуючи, що Свідоцтво не належить до документів, що посвідчують особу, суд розглядає заяву в порядку окремого провадження.

При оцінці доказів та аргументів учасників справи суд враховує практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень (рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 у справі "Руїз Торія проти Іспанії", від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України»).

Судом встановлені наступні фактичні обставини.

Згідно із Свідоцтвом, Квартира належить на праві приватної власності ОСОБА_1 (а.с. 6).

Як вбачається з рішення виконавчого комітету Московської районної ради м. Харкова від 30.12.2003 № 524/23, вирішено видати свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_2 на ім?я ОСОБА_1 (а.с. 8).

Відповідно до технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 , власником зазначеної квартири є заявник (а.с. 9).

Як вбачається із довідки № 29 від 11.06.2024, виданої заявнику Кооперативним об`єднання житлових кооперативів «Призма № 293», заявник дійсно проживає та постійно зареєстрований за адресою Квартири, є її власником. Заявник є членом вказаного кооперативу, останній пайовий внесок виплачений 01.07.1989 (а.с. 11).

Згідно з даними паспорту заявника, він з 27.08.1976 зареєстрований за адресою Квартири (а.с. 13 зворот).

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає доведеним факт належності Свідоцтва заявнику.

Вказана обставина підтверджується тим, що в рішенні виконавчого комітету Московської районної ради м. Харкова від 30.12.2003 № 524/23, на підставі якого видано Свідоцтво, його прізвище зазначено правильно, а саме як « ОСОБА_3 »; даними довідки Кооперативного об`єднання житлових кооперативів «Призма № 293», згідно з якою заявник повністю виплатив пай за Квартиру та є її власником; фактом реєстрації заявника за адресою Квартири з 1976 року.

Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення заяви.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Ураховуючи, що заявник надмірно сплатив суму судового збору в розмірі 605,60 грн., суд приходить до висновку щодо наявності підстав для повернення йому надмірно сплаченого судового збору в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. 2, 4, 10-13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 315, 318, 319, 352, 354 ЦПК України

УХВАЛИВ

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Харківська міська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Пісчане Вовчанського району Харківської області, адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серія НОМЕР_2 , виданого 17.01.2004 року Московською районною радою м. Харкова на підставі рішення виконавчого комітету Московської районної ради м. Харкова від 30.12.2003 року № 524/23на ім`я ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України в Харківській області, код 37874947 повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Піщане Вовчанського району Харківської області, адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплаченої суми судового збору у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) (квитанція № 4066 від 18.06.2024 року).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.А. Крівцов