Справа № 503/1534/24
Провадження № 2/503/476/24
25 жовтня 2024 року Кодимський районний суд Одеської області в складі:
головуючого-судді Вороненка Д.В.,
за участю секретаря судового засідання Вдовиченко В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима, у порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Кодимської міської ради Подільського району Одеської області, ОСОБА_3 , про позбавлення батьківських прав,
Позивач подала до суду вище вказаний позов посилаючись на ті обставини, що перебувала з відповідачем ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі та мають спільну неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому, після розірвання шлюбу відповідач життям сина не цікавиться, не виявляє бажання спілкуватися з ним та приймати участь у його вихованні, аліменти не сплачує, внаслідок чого дитина, яка проживає разом з нею, знаходиться на повному її утриманні. У зв`язку з чим позивач пред`явила до відповідача відповідний позов шляхом подання до суду позовної заяви, в якій просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
29.07.2024 року ухвалою суду (а.с.19-21) у даній справі відкрито провадження та призначено проведення розгляду в порядку загального позовного провадження. Також судом вирішено питання про залучення ОСОБА_3 в якості третьої особи , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, та витребування від органу опіки та піклування Кодимської міської ради Подільського району Одеської області, у відповідності до положень ст. 19 СК України, письмового висновку щодо розв`язання спору у даній справі. Одночасно відповідачу роз`яснено його право у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу суду відзив на позов (відзив). Копію ухвали надіслано сторонам, зокрема відповідачу разом із судовою повісткою і копією позовної заяви та доданих до неї документів рекомендованим листом у відповідності до ч.2, 4-6 ст. 128 ЦПК України за адресою його зареєстрованого у встановленому законом порядку місцем проживання, згідно інформації Кодимської міської ради Подільського району Одеської області від 12.07.2024 року № 03-17/2429 (а.с.18), отриманої судом на виконання вимог ч.6 ст. 187 ЦПК України.
У встановлений судом строк відповідач ОСОБА_2 та треті особи не скористалися своїми процесуальними правами учасників справи, відповідно, відзив на позовну заяву (відзив) та пояснення не подали.
20.09.2024 року ухвалою суду (а.с.60-62) у даній справі закрито підготовче провадження та призначено її розгляд по суті.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час і місце судового засідання була своєчасно повідомлена належним чином у порядку встановленому ч.2, 4-5, 13 ст. 128 ЦПК України та Порядку надсилання повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23.01.2023 року № 28, а саме шляхом надіслання їй судової повістки на номер її телефону зазначений нею у поданій до суду заяві від 15.08.2024 року про отримання електронних повісток (а.с.36) , що підтверджує довідка від 23.09.2024 року про доставку повідомлення у «Viber» (а.с.69). При цьому, 25.10.2024 року позивач подала до суду письмову заяву від 25.10.2024 року про розгляд справи за її відсутності, в якій також зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - органу опіки та піклування Кодимської міської ради Подільського району Одеської області в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання був своєчасно повідомлений належним чином у відповідності до вимог ч.2, 4-5, 8 п.2 ст. 128 ЦПК України, шляхом доставлення 23.09.2024 року судової повістки до електронного кабінету цієї особи, про що свідчить відповідна довідка про доставку електронного документу (а.с.71). При цьому, 03.09.2024 року представник третьої особи було подано до суду письмову заяву від 03.09.2024 року № 19-01-17/312 (а.с.54) про розгляд справи за відсутності представника органу опіки та піклування, а при ухваленні рішення врахувати наданий останнім висновок.
Згідно положень ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Водночас із цим п.1 ч.3 ст. 223 ЦПК України передбачає, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, відповідачем не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Зі згоди позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні фактичні обставини.
Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 27.04.2011 року, який був розірваний заочним рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 10.10.2011 року у справі № 2-503/11 (а.с.6), яке набрало законної сили 24.12.2011 року та згідно якого місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначено з матір`ю - ОСОБА_4 .
Від шлюбу сторони мають спільного сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 , повторно виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції Одеської області 13.05.2011 року, актовий запис № 86 (а.с.5).
25.02.2012 року позивач ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_1 , та змінила своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 », про що свідчить копія свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_2 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 04 (а.с.7).
Заочним рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 05.03.2014 року у справі № 503/128/14-ц (а.с.8-9), яке набрало законної сили 09.04.2014 року та згідно якого з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти розміром частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму, визначеного для дітей відповідного віку щомісяця, до досягнення повноліття дитиною, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до рішення Кодимського районного суду Одеської області від 11.03.2016 року № 503/139/16-ц (а.с.13-14), яке набрало законної сили 22.03.2016 року, шлюб між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_7 шлюб було розірвано.
Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов від 20.05.2024 року (а.с.11), складений депутатом Кодимської міської ради Подільського району Одеської області ОСОБА_8 , ОСОБА_1 проживає разом з дітьми - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Умови проживання відповідають всім санітарним нормам. Батько старшого сина ОСОБА_11 ОСОБА_12 , ніякої участі у вихованні не приймає. Діти знаходяться на утриманні матері.
Згідно характеристики учня 9 класу КЗ «Опорний заклад «Кодимський ліцей № 1» Кодимської міської ради Подільського району Одеської області ОСОБА_3 , виданої директором 20.05.2023 року, ОСОБА_3 навчається у закладі з першого класу, за час навчання зарекомендував себе як дисциплінований учень, мати та вітчим ОСОБА_11 завжди цікавляться його навчанням і відповідально ставляться до його виховання в сім`ї. Завжди присутні на батьківських зборах, біологічний батько ОСОБА_2 жодного разу не з`являвся в школі, не цікавився навчанням ОСОБА_11 . Жодних зв`язків з батьком класний керівник не має.
Висновком органу опіки та піклування, затвердженим рішенням виконавчого комітету Кодимської міської ради Подільського району Одеської області від 27.08.2024 року № 1069, позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано доцільним, про що свідчать копії відповідного висновку та рішення (а.с.55,56).
Нормативно-правове застосування:
У відповідності до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III, сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Згідно ч.2 і 5 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.
А частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Схожі за своєю суттю принципи закріплені у пунктах 6-7 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, відповідно яких дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Якнайкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто відповідає за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить насамперед на її батьках.
В свою чергу, згідно до пункту 2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини.
Згідно до абзацу другого пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Свідченням втрати відповідачем інтересу до свого сина є його ігнорування судових засідань, незважаючи на належне повідомлення про час їх проведення, та не подання до суду будь-яких заперечень проти позбавлення батьківських прав, які за змістом п.58 рішення Європейського Суду з прав людини, прийнятого у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, могли б бути свідченням її інтересу до своїх дітей.
У відповідності до ч.1 ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Крім того, згідно до положень ч.4-5 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Відповідно до ч.4 ст. 164 СК України, під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.
Частиною 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятою 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року і підписаною Українською РСР 21 лютого 1990 року, ратифікованою постановою Верховної Ради УРСР 27 лютого 1991 року № 789-XII передбачено, що батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно вимог ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Висновки суду
Обставини справи свідчать про небажання відповідача ОСОБА_2 займатися вихованням свого сина ОСОБА_3 та його самоусунення від виконання батьківських обов`язків щодо нього, тобто наявна підстава для позбавлення батьківських прав, передбачена пунктом 2 ч.1 ст. 164 СК України. Доказів щодо спростування таких обставин в матеріалах справи немає.
Відповідачем ОСОБА_2 проігноровано його судові виклики у даній справі, останній не з`явився в жодне підготовче та судове засідання, які призначалися судом у даній справі, а також не подав відзиву на позовну заяву та ніякої заяви або клопотання, тобто фактично виявив ігнорування судового розгляду.
Водночас суд зауважує, що обставини того, що відповідач ОСОБА_2 не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та має заборгованість за сплатою аліментів на утримання дитини в значному розмірі, яка утворилася внаслідок невиконання ним цього обов`язку вже на протязі тривалого проміжку часу, жодним чином не впливає на вирішення предмету спору у даній справі, оскільки ч.1 ст. 164 СК України не передбачає таких підстав для позбавлення батьківських прав.
Ураховуючи встановлені судом фактичні обставини суд приходить до висновку про наявність підстав позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 відносно неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки відповідач, як батько, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання своєї дитини.
Ураховуючи зазначене вище, а також те, що відповідач не надав відзив на позовну заяву та доказів, які б спростовували обґрунтованість вимог позивача, то суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню.
- щодо судових витрат
Приймаючи до уваги, що позивач при пред`явленні позову не сплачувала судового збору на підставі пункту 9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.11.2011 року № 3674-VI, то на виконання вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.
Керуючись ст. 223, 258, 259, 264, 265, 280 ЦПК України, ст. 19, 150, 164, 165 СК України, суд
Позов ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 , до ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП невідомий, треті особи, які не заявляють самостійних щодо предмета спору: орган опіки та піклування Кодимської міської ради Подільського району Одеської області, місцезнаходження: Одеська область, Подільський район, м. Кодима, пл. Перемоги, 1-1; ОСОБА_3 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , про позбавлення батьківських прав задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь держави судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.
Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили, згідно вимог ч.6 ст. 164 СК України, надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Кодимським районним судом Одеської області за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя Д.В. Вороненко