Справа № 487/7332/24
Провадження № 2-н/487/2501/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року м. Миколаїв

Суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Дерепа К.М., вивчивши матеріали за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліски-М» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про видачу судового наказу ,

ВСТАНОВИВ:

23 серпня 2024 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліски-М» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про видачу судового наказу.

Сформовану справу №487/7332/24 передано судді Дерепі К.М. 26.08.2024.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов висновку, що слід відмовити у видачі судового наказу, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

28 серпня 2024 року судом надіслано запити до Єдиного державного демографічного реєстру України про надання інформації щодо боржника ОСОБА_2 . Згідно отриманої відповіді: надати інформацію немає можливості через неможливість однозначно ідентифікувати особу.

28 серпня 2024 року судом скеровано запити до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Миколаївській області про надання інформації щодо зареєстрованого місця проживання відповідачів. Згідно отриманих відповідей: за відомостями ВОМІРМП та ВІС УДМС у Миколаївській області відомості щодо особи ОСОБА_2 відсутні та вказано що дана особа «не значиться».

З урахуванням п.2 ст.163 ЦПК України, суд вжив усіх можливих заходів для отримання даної інформації, однак, як вбачається з отриманих відповідей на запити, результат незадовільний.

Судовий наказ є особливою формою цивільного судочинства в межах якої суд позбавлений можливості додатково збирати докази.

Відповідно до ч.2 ст. 176 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч.9 ст.165 ЦПК України, у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Ураховуючи, що суд не має необхідної інформації для видачі судового наказу, за наявності якої судовий наказ відповідав би вимогам ст. 168 ЦПК України, оскільки заявником в порушення вимог п. 2 ч. 2 ст. 163 ЦПК України не надано інформації для ідентифікації боржника, вважаю необхідним відмовити у видачі судового наказу на підставі п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України та роз`яснити заявникові, що відмова у видачі судового наказу із зазначених підстав не є перешкодою для повторного звернення до суду з такою самою заявою в порядку наказного провадження після усунення її недоліків.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 165, ч. 1 ст. 166, ст. 353, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліски-М» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про видачу судового наказу.

Роз`яснити заявникові його право на повторне звернення до суду з цією заявою в порядку наказного провадження після усунення недоліків, які слугували причиною для відмови у видачі судового наказу або ж звернення до суду в порядку позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду протягом 15 днів з дня вручення ухвали, в порядку ст. 354 ЦПК України.

Суддя: К.М. Дерепа