КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Мережко М.В., Соколової В.В.

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 25 березня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Зотько Т.А.,

у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант», про відшкодування збитків, -

встановив:

У грудні 2023 року ПрАТ "СК "Універсальна" звернулось до суду із позовом про відшкодування збитків.

Вимоги позову мотивує тим, що між позивачем та ТОВ "ДОМОФОН. ІНЖИНІРИНГ. ОХОРОНА" укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №3014/296/007643, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом Renault, д.н.з. НОМЕР_1 .

16 квітня 2021 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Renault, д.н.з. НОМЕР_1 , та транспортного засобу Hyundai, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 11 травня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

До ПрАТ "СК "Універсальна" із заявою про настання страхового випадку звернулась потерпіла особа. Позивач здійснив виплату страхового відшкодування згідно страхового акту №G104234/1 у розмірі 35 424,00 гривень на користь потерпілої особи.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Hyundai, д.н.з. НОМЕР_2 , на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ТДВ "СК "Альфа-Гарант", та остання здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 22 290,00 гривень на користь позивача.

Ліміт відповідальності за шкоду, завдану майну, згідно полісу №ЕР200588601 складає 130 000,00 гривень, франшиза - 1 000,00 гривень.

Відтак, сума, яка підлягає стягненню з відповідача складає 13 400 гривень ( 35 424,00 гривень - 22 290,00 гривень).

Мотивуючи наведеним, просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ "СК "Універсальна" завдані збитки у розмірі 13 134,00 гривень. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПрАТ "СК "Універсальна" витрати по сплаченому судовому збору у розмірі 2 684,00 гривень.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 25 березня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ПрАТ "СК "Універсальна" подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на неповне з`ясування обставин справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права.

Зазначає, що відповідно до пункту 35.1 статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено певні умови для визначення розміру шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, а саме: 1) відшкодовується оцінена шкода, розмір шкоди обмежується лімітом відповідальності, встановленим в полісі (пункт 22.1 статті 22 Закону); 2) розмір шкоди обмежується вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29 Закону); 3) розмір шкоди зменшується на суму франшизи, встановленої в полісі (статті 9, 12 Закону).

Скаржник скористався своїм правом на звернення до страхової компанії відповідача, а ТДВ "СК "Альфа-Гарант" виплатило суму за договором обов`язкового страхування з урахуванням фізичного зносу та франшизи, передбаченої договором, у розмірі 1 000,00 гривень.

При розрахунку страхового відшкодування страховою компанією відповідача застосовано коефіцієнт фізичного зносу, внаслідок чого розраховано та виплачено страхове відшкодування з урахуванням приписів статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", оскільки складові частини кузова, кабіни, рами застрахованого транспортного засобу відновлювали ремонтом, визначено матеріальний збиток з урахуванням франшизи у розмірі 1 000,00 гривень.

Відтак, при виплаті страхового відшкодування страхова компанія відповідача вирахувала знос транспортного засобу, внаслідок чого не покрила нанесений збиток відповідачем у розмірі фактичних витрат на ремонт пошкодженого транспортного засобу.

Різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить 13 134,00 гривень. Оскільки страхова компанія відповідача відшкодовує вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу, то з відповідача підлягає стягненню шкода, що не покривається страховою компанією.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах №6-691цс15 від 02 грудня 2015 року, №352/1384/18 від 03 грудня 2020 року, №464/1937/16-ц від 03 вересня 2018 року.

Мотивуючи наведеним, просить суд рішення Деснянського районного суду міста Києва від 25 березня 2024 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким вимоги позову задовольнити.

11 червня 2024 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив ОСОБА_1 на апеляційну скаргу.

В обґрунтування відзиву посилається на положення статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та вказує, що страховик в межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Зазначає, що розмір шкоди не перевищує розміру ліміту відповідальності по страхових виплатах ТДВ СК "Альфа-Гарант", відтак відсутні підстави покладення відповідальності на відповідача.

Звертає увагу, що відповідно до акту огляду від 23 квітня 2021 року транспортного засобу "Renault Logan", д.н.з. НОМЕР_1 , яке належить ТОВ "ДОМОФОН. ІНЖИНІРИНГ. ОХОРОНА", що проводився ОСОБА_3 , зазначено, що пошкодження "порогу правого", "бамперу переднього" не пов`язані з дорожньо-транспортною пригодою. Проте до рахунку СФ-05051 пунктами 8 та 12 до калькуляції робіт включені роботи з рихтування та фарбування порогу на 3 000,00 гривень та 2 600,00 гривень відповідно. Тобто, до рахунку, включаючи ПДВ 20 відсотків (1 120,00 гривень), безпідставно включені відновлювальні роботи порогу на загальну суму 6 720,00 гривень.

Відтак, позивач безпідставно включив зазначену суму відновлювальних робіт з рихтування порогу та його фарбування до загальної вартості відновлювальних робіт і виплатив страховий платіж із вирахуванням франшизи у розмірі 2 580,00 гривень, який склав 35 424,00 гривень, на адресу ТОВ "Істерн Тревел", чи навмисно завищив загальний страховий платіж.

В обґрунтування відзиву посилається на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах №147/66/17 від 14 грудня 2021 року, №760/15471/15-ц від 03 жовтня 2018 року, №755/18006/15-ц від 04 липня 2018 року.

Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення - без змін.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовивши у задоволенні позову, суд першої інстанції вказав, що згідно полісу №200588601 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ліміт відповідальності страховика ТДВ СК «Альфа-Гарант» за шкоду, завдану майну, становить 130 000,00 грн, франшиза 1 000, 00 грн.

Відтак, розмір шкоди, завданої власнику «Renault», д.н.з. НОМЕР_1 , не перевищує розміру ліміту відповідальності по страхових виплатах ТДВ СК «Альфа-Гарант», а тому підстави для покладення відповідальності на страхувальника ОСОБА_1 відсутні.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає про таке.

З матеріалів справи установлено, що 18 листопада 2020 року між ПрАТ "СК "Універсальна" та ТОВ "ДОМОФОН. ІНЖИНІРИНГ. ОХОРОНА" укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу Renault Logan, д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до пункту 1.9 заяви-анкети страхування здійснюється без врахування зносу деталей застрахованого транспортного засобу (а.с. 4).

Відповідно до пункту 10.1 договору страхування розрахунок суми страхового відшкодування при настанні страхових випадків за ризиками "А" та "В" здійснюється на основі: аварійного сертифікату підготовленого уповноваженою страховиком особою, звіту (дослідження) судового експерта або оцінювача; калькуляції вартості відновлювального ремонту на СТО, відповідно до зазначеного в пункті 1.11 сертифікату варіанту:

10.1.1 варіант 1. Розрахунок страхового відшкодування здійснюється на підставі калькуляції/рахунку СТО, запропонованої страховиком;

10.1.2 варіант 2. Розрахунок страхового відшкодування здійснюється на підставі калькуляції/рахунку СТО, яка підтримує гарантійні зобов`язання щодо даної марки ТЗ і є погодженою із страховиком. При чому така СТО має знаходитись в регіоні реєстрації транспортного засобу або в регіоні настання страхового випадку, якщо інше письмово не погоджено із страховиком. У разі відсутності у відповідному регіоні гарантійної (для даної марки транспортного засобу) СТО, за погодженням сторін обирається гарантійна СТО, що розміщена в іншому найблищому регіоні.

Згідно відповіді Національної поліції України убачається, що 16 квітня 2021 року у м. Києві Дніпровський район, бульвар Ярослава Гашека, 22, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів Hyundai Accent, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 та Renault Logan, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 (а.с. 11-12).

Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 11 травня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 гривень (а.с. 13).

23 квітня 2021 року ОСОБА_4 звернувся до ПрАТ "СК "Універсальна" із повідомленням про дорожньо-транспорту пригоду (а.с. 15).

23 квітня 2021 року спеціалістом із врегулювання ОСОБА_3 проведено огляд транспортного засобу Renault Logan, д.н.з. НОМЕР_1 . Згідно даних акту огляду зафіксовано такі пошкодження: двері передні праві, двері задні праві, боковина права, ковпак колісний, бампер задній, накладка дверей передніх правих, накладка дверей задніх правих. У графі пошкодження, не пов`язані з аварією, зазначено: поріг правий, бампер передній (а.с. 18).

Відповідно до рахунку фактури №СФ-05051 від 05 травня 2021 року, складеного ТОВ "ІСТЕРН ТРЕВЕЛ", вартість ремонту транспортного засобу без ПДВ становить 31 670,00 гривень ПДВ - 6 334,00 гривень. Вартість ремонту із ПДВ - 38 004,00 гривень (а.с. 24).

06 травня 2021 року ТОВ "ДОМОФОН. ІНЖИНІРИНГ. ОХОРОНА" звернулось до ПрАТ "СК "Універсальна" із заявою про сплату страхового відшкодування згідно договору добровільного страхування наземного транспорту (а.с. 16)

Згідно даних страхового акту №104234/1 визначено страхове відшкодування, розмір якого склав 35 424,00 гривень (а.с. 25).

Згідно даних платіжного доручення №4857 від 18 травня 2021 року ПрАТ "СК "Універсальна" на рахунок ТОВ "Істерн Тревел" перераховано 35 424,00 гривень (а.с. 26)

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Hyundai Accent, д.н.з. НОМЕР_2 , застрахована у ТДВ "СК "Альфа-Гарант" за договором ЕР №200588601. Ліміт відповідальності за шкоду майну 130 000,00 гривень (а.с. 27).

14 липня 2021 року ПрАТ "СК "Універсальна" звернулось до ТДВ "СК "Альфа-Гарант" із заявою про виплату страхового відшкодування (в порядку суброгації) у розмірі 35 424,00 гривень (а.с. 28).

Згідно даних виписки з рахунку ПрАТ "СК "Універсальна" 18 жовтня 2021 року на рахунок ТДВ "СК" Альфа-гарант" перераховано 22 290,00 гривень. У графі призначення платежу вказано "02*Страх.відшк. ПАТ СК "Універсальна" (ІПН) зг.страх.акту №ЦВ/21/3971 за дог.страх. №200588601 від 14.07.2020" (а.с. 29).

Відповідно пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з вимогами статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За правилом пункту 1 частини 2 статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Під час застосування наведених норм права підлягає врахуванню правовий висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18 (пункти 68-70): стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Таким чином, відносини між сторонами у справі регулюються правилами статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування». Позивач (який є страховиком потерпілої особи) виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі.

У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до цієї особи (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем, у порядку суброгації.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).

У справі, що переглядається установлено, що позивач виплатив потерпілому страхове відшкодування у розмірі 35 424,00 гривень. ТДВ "СК "Альфа-Гарант" як страхувальник завдавача шкоди відшкодувало страхове відшкодування у розмірі 22 290,00 гривень.

Відтак, з урахуванням того, що страхової виплати, виплаченої ТДВ "СК "Альфа-Гарант", недостатньо, ОСОБА_1 зобов`язаний відшкодувати різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою.

У постанові Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі № 754/5129/15-ц (провадження № 61-38365св18) зроблено правовий висновок про те, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (частина друга статті 1192 ЦК України), тоді як розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно до статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" - виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову з підстав відсутності обов`язку ОСОБА_1 сплатити різницю між завданими збитками та страховим відшкодуванням є помилковими та такими, що не ґрунтуються на нормах матеріального права.

При цьому, колегія суддів відхиляє посилання ОСОБА_1 у відзиві на апеляційну скаргу №147/66/17 від 14 грудня 2021 року, №760/15471/15-ц від 03 жовтня 2018 року, №755/18006/15-ц від 04 липня 2018 року, оскільки у цих справах судові рішення ухвалені за інших установлених обставин.

Разом з цим, колегія суддів зазначає про таке.

В акті огляду транспортного засобу зафіксовано пошкодження не пов`язані з аварією, а саме: поріг правий, бампер передній.

Згідно рахунку-фактури, на підставі якого визначено та виплачено страхове відшкодування, убачається, що в процесі ремонту здійснено рихтування порогу на суму 3000,00 гривень та фарбування порогу на суму 2 600,00 гривень.

Аналіз наведеного дозволяє зробити висновок, що у рахунок-фактуру №СФ-05051 від 05 травня 2021 року, який став підставою для виплати страхового відшкодування, включено ремонт деталей, які не були пошкоджені у дорожньо-транспортній пригоді, що мала місце 16 квітня 2021 року.

За установлених обставин, колегія суддів уважає обґрунтованими позовні вимоги до ОСОБА_1 у розмірі 6 414,00 гривень (35 424,00 гривень (сплачене ПрАТ "СК "Універсальна" страхове відшкодування) - 6 720,00 гривень (включені у рахунок відновлювальні роботи деталі, пошкоджені не у цьому ДТП) - 22 290,00 гривень (сплачене страхове відшкодування ТДВ "СК "Альфа-гарант")).

Відповідно до підпункту в) пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Установлено, що за результатами розгляду апеляційної скарги вимоги задоволено на 48,9%.

За подачу апеляційної скарги скаржником сплачено судовий збір у розмірі 4 026,00 гривень, що підтверджується даними платіжної інструкції №409004 від 15 травня 2024 року.

Відтак, з ОСОБА_1 на користь ПрАТ "СК "Універсальна" на відшкодування судових витрат, пов`язаних із сплатою судового збору в суді апеляційної інстанції, слід стягнути 1 968,71 гривень (4 026,00 * 48,9%).

Відповідно до статті 376 ЦПК України неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 25 березня 2024 року скасувати, ухвалити нове судове рішення такого змісту.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" завдані збитки у розмірі 6 414,00 гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" на відшкодування судових витрат, пов`язаних із сплатою судового збору в суді апеляційної інстанції, 1 968,71 гривень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Позивач: Приватне акціонерне товариства "страхова компанія "Універсальна" (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 9, , р/р НОМЕР_3 а АТ "Райффайзен Банк Аваль").

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 на родження, РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ).

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді М.В. Мережко

В.В. Соколова