Провадження № 2/742/1462/24
Єдиний унікальний № 742/4878/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі головуючого-судді Коваленко А.В., за участю секретаря судового засідання Риндя Л.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

І.Зміст позовних вимог та заперечень сторін.

У серпні 2024 року позивач звертаючись до суду з позовною заявою, просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором про надання фінансового кредиту №08072-04/2021 від 14 квітня 2021 у розмірі 38778 грн 16 коп.

Свої вимоги аргументує тим, що 14 квітня 2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 (далі - Відповідач) було укладено договір про надання фінансового кредиту №08072-04/2021 на підставі якого банк надав відповідачу кредит зі сплатою відсотків на строк визначений в договорі.

30 листопада 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №30112021-1, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів» отримало право Вимоги до Боржників, у тому числі за договором про надання фінансового кредиту №08072-04/2021 від 14 квітня 2021 укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 .

У звязку з неналежним виконанням умов договору кредиту утворилася заборгованість у розмірі 38778 грн 16 коп, яку відповідач в добровільному порядку не повертає.

03 вересня 2024 року відповідач звернувся до суду з відзивом на позовну заяву, в якому не погоджується з позовними вимогами та просить відмовити в їх задоволенні.

06 вересня 2024 року та 16.09.2024 від позивача надійла відповідь на відзив на позовну заяву.

22 жовтня 2024 року від відповідача надійшла заява в якій він частково визнає позовні вимоги за кредитним договором у розмірі 15400 грн, що складається з 10000 грн суми кредиту; 5400 грн суми нарахованих процентів за користування кредитом.

ІІ.Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.

Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду від 21 серпня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду на 10 год 00 хв 23 вересня 2024.

У зв`язку з неявкою сторін розгляд справи відкладено до 11 год 00 хв 24 жовтня 2024.

ІІІ.Позиції сторін.

В судове засідання представник позивача не зявився, але надав суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, але надав заяву в якій частково визнав позовні вимоги.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІV.Фактичні обставини встановлені судом.

14 квітня 2021 року між ОСОБА_1 (далі - Відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» було укладено договір про надання фінансового кредиту №08072-04/2021 від 14 квітня 2021 на підставі якого товариство надало відповідачу кредит у розмірі 10000 грн, строком на 30 днів до 13.05.2021 року.

Відповідно до п.1.3 Договору кредиту, за користування кредитом Клієнт сплачує товариству 657.0 %(процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 1,80 % %(процентів) на добу. Тип процентної ставки фіксована.

Згідно з п.1.4 Договору кредиту, для клієнта, якому товариство вперше надає кредит, діє акційний період і нарахування процентів у цей час здійснюється за ставкою 0,01 % на добу за умови повного повернення кредиту протягом 7 (семи) днів з моменту надання кредиту(а.с.5).

Відповідно до п.4.3 Договору кредиту, у/ або в додатку до цього договору, проценти передбачені в п.1.3 цього договору продовжують нараховуватися за кожен день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з дня укладення договору(а.с.5).

Згідно з п.6.1 договору, цей договір підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» (а.с.5)

Відповідно до п.4, 6 додатку до договору про надання фінансового кредиту №08072-04/2021 від 14 квітня 2021, процентна ставка відсотків річних: 1,80 % на день середньоденний розмір процентів за користування позикою, акційний; 2,50% на день середньоденний розмір процентів за користування позикою, базовий;2,50 % на день базова процентна ставка за позикою. Позикодавець надає позичальнику можливість сплати процентів за користування позикою на акційних умовах виключно за умови належного виконання позичальником зобов`язань за укладеним договором. У випадку недотримання позичальником умов сплати процентів за користування позикою на акційних умовах, за договором застосовується базова процентна ставка на позику. Проценти за користування позикою нараховуються до дня повернення позики включно. Процентна ставка, що застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 2,50 % у день з першого дня прострочення зобов`язання. Паспорт підписано 14.04.2021 позичальником ОСОБА_1 , W48470(а.с.8)

Відповідно до договору факторингу №30112021-1 від 30 листопада 2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм»» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів», відповідно до якого до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги за кредитними договорами, зазначеними у відповідних Реєстрах боржників(а.с.9-12)

Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №30112021-1 від 30 листопада 2021 укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів», заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №08072-04/2021 від 14 квітня 2021 становить 38778 грн 16 коп, з яких: 10000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 28778 грн 16 коп - заборгованість за відсотками(а.с.12)

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №08072-04/2021 від 14 квітня 2021 за період з 30.11.2021 по 31.05.2024 заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №08072-04/2021 від 14 квітня 2021 становить 38778 грн 16 коп, з яких: 10000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 28778 грн 16 коп - заборгованість за відсотками(а.с.13)

Відповідно до графіку користування кредитними коштами за кредитним договором №08072-04/2021 від 14 квітня 2021, за період з 14 квітня 2021 року по 13 травня 2021 року (30 днів) застосовувалась процентна ставка 2,50 % на добу; з 14 травня 2021 по 12 липня 2021 застосовувалась процентна ставка 2,50 % на добу (60 днів), всього заборгованість за період з 14 квітня 2021 по 12 липня 2021 (90 днів) становить 32500 грн, із них 10000- сума заборгованості за основною сумою боргу; 22500 грн - заборгованість за відсотками. Заборгованість за період з 14 квітня 2021 року по 30 листопада 2021 року становить 40000 гривень, з яких 10000- сума заборгованості за основною сумою боргу; 30000 грн - заборгованість за відсотками (а.с.87,88).

V.Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

Відповідно до ч.3 ст.207 ЦК України, використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Згідно зі ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України "Про електронну комерцію", який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.2 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з частинами 1, 2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно пункту першого частини першої статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України.

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилом ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.

За ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» та «термін виконання зобов`язання» згідно з приписами ЦК України мають різний зміст.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. А згідно з частиною другою цієї статті терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а термін календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (стаття 252 ЦК України).

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України).

Відтак, закінчення строку договору, який був належно виконаний лише однією стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов`язків під час дії договору.

Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» охарактеризовані у статті 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання.

Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, згідно якого товариство надало йому кредит у розмірі 10000 грн, а відповідач отримав кредит та зобов`язався його повернути відповідно до умов договору.

За умовами договору сторони погодили строк кредиту 30 днів та встановлено графік платежів, яким встановлено дату повернення кредиту 13.05.2021 року .

Суд не погоджується з розрахунком позивача , оскільки в порушенни вимог п. 4.3 Договору , здійснено нарахування відсотків за період, який становить понад 90 днів.

Також суд не погоджується з розрахуноком заборгованості визнаним позивачем.

Представником позивача не враховано вимоги п. 4.3. Договору, який встановлює граничний строк на протязі якого здійснюються нарахування відсотків за користування кредитними коштами в разі прострочення строку повернення кредитних коштів визначеного в п. 1.2 Договору і який становить 90 днів.

Крім того, не враховано, що відповідно до п.4,6 додатку до договору, який засвідчений ОСОБА_2 електронним ідентифікатором W4870 , у випадку недотримання позивачем умов сплати процентів за користування позикою на акційних умовах, за Договором застосовується базова процентна ставка 2,5 % на день.

Враховуючи викладене, Суд вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного п.4.3 Договору строку кредитування.

Відповідач не повернув кредит до 13.05.2021 року, тому на виконання п.4.3 кредитного договору позивачем правомірно здійснювалося нарахування процентів за ставкою 2,5 % (процентів) на добу по 12 липня 2021 року.

Доказів того, що договір був пролонгований матеріали справи не містять.

Таким чином, враховуючи суму кредиту 10000 гривень, яка підлягає стягненню з відповідача , у останнього виникла заборгованість по відсотки за користування кредитом в розмірі 7500 гривень (10000 грн х 2,5% х30 днів кредитування) та 15000 (10000 грн х 2,5% х 60 (днів кредитування), всього 22500 грн.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу відповідно до якого право грошової вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором перейшло до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів».

Відповідач в порушення вимог кредитного договору не здійснив своєчасну сплату визначених кредитним договором платежів, в результаті чого виникла заборгованість, а тому є всі підстави для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованості в судовому порядку у сумі 32500 грн.

VІ.Розподіл судових витрат.

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 статті 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи , належать витрати, в тому числі : на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів,експертів та проведення експертиз.

За правилами ч.1,2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Оскільки позовні вимоги задоволено частково, то судовий збір у розмірі 2537 грн 76 коп, виходячи із розрахунку (83,81 % (задоволено позовні вимоги) х 3028 грн (судовий збір), сплачений позивачем під час подачі позовної заяви, підлягає стягненню з відповідача.

Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з ч. ч.1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.

За змістом ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо) (п. 8 ч. 2 ст. 141 ЦПК України).

Враховуючи зазначені положення законодавства, суд вважає, що позивач у справі належним чином документально підтвердив витрати на правничу допомогу в розмірі 9000,00 гривень, а саме: договором №1043 від 28.08.2024 про надання правничої допомоги, детальний опис робіт (наданих послуг) від 03 вересня 2024, квитанція №1043 від 28 серпня 2024, акт приймання передачі від 03 вересня 2024 наданої правничої допомоги №1 до договору №1043 про надання правничої допомоги від 28.08.2024.

З договору №1043 від 28.08.2024 про надання правничої допомоги вбачається, що адвокатом Цокало Т.М. надано ОСОБА_1 правову допомогу у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором(а.с.47).

Відповідно до детального опису робіт (наданих послуг) від 03 вересня 2024 року надано наступні послуги: надання усної консультації 1500 грн, ознайомлення із матеріалами справи- 1000 грн, підготовка та написання заяв по суті відзив по справі №742/4878/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором -6500 грн, всього 9000 грн(а.с.43).

Відповідно до вимог частини 6 статті 137 ЦПК України, обов`язок доказування не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявила клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Представником позивача не заявлялося клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу та не ставилося під сумнів обгрунтованість розміру таких витрат, які підтверджені належними доказами.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, витрати на оплату правничої допомоги понесені відповідачем підлягають стягненню з позивача пропорціно розміру позовних вимог в задоволенні яких відмовлено, а саме в розмірі 1457 грн 10 коп (16,19 % (відмовлено в задоволенні позовних вимог х 9000 грн (вартість правової допомоги).

Керуючись вищевикладеним, на підставі ст.12, 13, 81, 258-259, 263, 264, 265,352, 354, 355 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів», , розташованого за адресою: м.Київ, вул.Симона Петлюри, 30, заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №08072-04/2021 від 14 квітня 2021 становить 32500 (тридцять дві тисячі п`ятсот) грн, з яких: 10000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 22500 грн - заборгованість за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів», , розташованого за адресою: м.Київ, вул.Симона Петлюри, 30, 2537 (дві тисячі п`ятсот тридцять сім) грн 76 коп в рахунок відшкодування коштів сплачених за судовий збір при подачі позовної заяви.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів», , розташованого за адресою: м.Київ, вул.Симона Петлюри, 30, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 (одна тисяча чотириста п`ятдесят сім) 10 коп за правову допомогу.

Рішення суду може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Анатолій КОВАЛЕНКО