Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2024 року

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

Головуючого судді Рядчої Т.І.,

за участю секретаря Міщука О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Херсонської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно у зв`язку із втратою правовстановлюючого документа в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду з позовом до Херсонської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно у зв`язку із втратою правовстановлюючого документа в порядку спадкування.

В обґрунтування свої позовних вимог зазначає, що 24.01.2023 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу було заведено спадкову справу №71896536, щодо майна померлого ОСОБА_2 , який є братом позивачки. До складу спадщини після смерті останнього входить частини квартири загальною площею 52кв.м., житловою площею 35 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 та квартира загальною площею 46,4 кв.м., житловою площею 33.9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 . Позивач вказує, що на день смерті ОСОБА_2 разом з ним інші особи зареєстровані не були. ОСОБА_1 на підставі ст.328,321 ЦК України просила визнати за нею право власності на частини квартири загальною площею 52кв.м., житловою площею 35 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 та на квартиру загальною площею 46,4 кв.м., житловою площею 33.9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою від 01.10.2024 року відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання..

Ухвалою від 03.12.2024 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

Представник відповідача Херсонської міської ради надала до суду відзив на позовну заяву, в якому вказала, що позовні вимоги позивача є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позивач не надала доказів на підтвердження того, що саме вона прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , будучи спадкоємцем другої черги. Крім цього, позивач не надає доказів на підтвердження того, що їй було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа. Крім цього, з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що право власності на майно, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 (1/2 частина) та ОСОБА_3 (1/2 частина). З наданого Витягу зі спадкового реєстру не можливо встановити хто саме звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_2 та чи прийняв хтось спадщину після смерті останнього. Представник відповідача просила відмовити в задоволенні позову.

Позивачка в судове засідання не з`явились, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Представник відповідача Херсонської міської ради в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без їх участі, в задоволенні позову просила відмовити.

У відповідності до вимог ч. 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги не обґрунтованими, у зв`язку з чим вони не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом з повного доступу з ЄДРСР встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09.07.2024 року № 727/5232/24 заяву ОСОБА_1 задоволено, встановлено факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 є рідною сестрою ОСОБА_2 . Рішення набрало законної сили 09.08.2024 року.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено свідоцтвом про смерть, виданим Другим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, серія НОМЕР_1 .

До матеріалів справи надано Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №75553751 від 24.01.2024 року, в якому вказано, що зареєстрована спадкова справа №71896536 приватним нотаріусом Чепель О.Д., спадкодавець: ОСОБА_2 , дата смерті: ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також позивачем надано Довідку від 30.10.2023 року №2, виданою ОСББ «Схід 24», в якій вказано, що ОСОБА_2 проживав в АДРЕСА_3 з 18.10.2018 року по 27.09.2023 року. Інших осіб зареєстрованих з ним не було.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухоме майна щодо об`єкта нерухомо майна №383000698 від 14.06.2024 року квартира за адресою: АДРЕСА_2 належала на праві приватної власності ОСОБА_2 .

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухоме майна щодо об`єкта нерухомо майна №382999910 від 14.06.2024 року квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності, а саме (1/2) частина - ОСОБА_3 та (1/2) частина - ОСОБА_2 .

Відповідно ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави

Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України)

Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. (ст.1262 ЦК України)

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Судом встановлено, що позивач є рідною сестрою спадкодавця, отже є спадкоємцем другої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Інших відомостей про спадкоємців суду не надано.

За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

До матеріалів справи позивачем не надано інших доказів на підтвердження своїх вимог, жодних клопотань про витребування доказів суду не заявлено.

З матеріалів справи неможливо встановити, чи звертався хтось з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , чи є спадкоємці першої черги після смерті останнього. З витягу зі спадкового реєстру лише вбачається, що після смерті ОСОБА_2 заводилась спадкова справа, відомості про коло спадкоємців відсутні, так як і не надано доказів на підтвердження того, що спадкоємці першої черги усунуті від їх права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Отже з матеріалів справи неможливо встановити, що ОСОБА_1 , як спадкоємець другої черги має право на спадкування після смерті ОСОБА_2 .

Відповідно до абз. 2, 3 п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Зверненню до суду з указаним позовом має передувати вирішення питання про видачу ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину. Разом з тим, позивач не надала суду належних та достовірних доказів, які б свідчили, що вона зверталась до нотаріуса з відповідною заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину після померлого ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та їй відмовлено у видачі свідоцтва. (Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду № 702/61/20 від 06 жовтня 2021 року).

Крім цього, суд зауважує, що позивач посилається в своїй позовній заяві на ст.321, 328, 392 ЦК України, разом з тим вказані норми закону стосуються захисту права власності, хоча доказів того, що ОСОБА_1 є власником майна, а саме квартири частини квартири загальною площею 52кв.м., житловою площею 35 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 та квартира загальною площею 46,4 кв.м., житловою площею 33.9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 та її права, як власника порушено суду не надано.

У частинах першій, третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 січня 2019 року в справі №127/13957/16-ц (провадження № 61-26417св18) викладена правова позиція, що «за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

На підставі викладеного, беручи до уваги належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Херсонської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно у зв`язку із втратою правовстановлюючого документа в порядку спадкування не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження наявності достатніх правових підстав на визнання за нею права власності на майно, в порядку спадкування за законом, як спадкоємця другої черги, після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1216,1218,1223,1258,1261 ЦК України ст. ст.12,13,19,141,206, 259, 264,263-265ЦПК України,суд

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Херсонської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно у зв`язку із втратою правовстановлюючого документа в порядку спадкування, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення можебути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Позивачка: ОСОБА_1 ( місце проживання: АДРЕСА_4 ).

Відповідач: Херсонська міська рада ( м.Херсон, прос.Ушакова,37).

Суддя Рядча Т.І.