Справа № 536/2377/24
Провадження № 2/536/1234/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючої судді Клименко С.М.

за участю секретаря судового засідання Веремєєвої О.Р.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 18 вересня 2024 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини.

В обґрунтування позовних вимог посилається, що згідно судового наказу Кременчуцького районного суду Полтавської області від 24 листопада 2024 року він сплачує аліменти в розмірі 1/4 ч. з всіх видів його доходів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь відповідачки ОСОБА_2 . Визначений судом розмір аліментів ставить його в скрутне матеріальне становище, так як він сплачує аліменти на утримання ще двох дітей: доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/6 ч з усіх видів його доходу та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 2 000 грн щомісячно і розмір відрахувань на утримання сина є значно більшим за розмір відрахувань на інших дітей,тому вважає справедливим, коли на утримання дітей він буде сплачувати однаковий розмір аліментів.

Просив суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на утримання сина ОСОБА_3 до 1/6 частини.

Ухвалою судді від 23 вересня 2024 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Суд, дослідивши надані матеріали і оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи таке.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожна особа, як слідує зі змісту ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про охорону дитинства» всі діти на території України, незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров`я та народження дітей і їх батьків (чи осіб, які їх замінюють) або будь-яких інших обставин, мають рівні права і свободи, визначені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ст.141 СК України).

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Установлено, що згідно судового наказу Кременчуцького районного суду Полтавської області від 24 листопада 2024 року позивач сплачує аліменти на користь відповідачки на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/4 ч. з усіх видів його заробітку.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 27.04.2024 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, позивач є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого повторно 22.12.2010 Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Як слідує з довідки Комунального некомерційного медичного підприємства «Кременчуцька міська лікарня планового лікування» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 23.04.2024 №01-16/1154, згідно виконавчого листа №2506/1192/12 від 01.04.2013, виданого Деснянським районним судом м. Чернігова, з травня 2013 року по теперішній час, з усіх видів заробітку (доходу) позивача ОСОБА_1 , що належать йому до виплати як лікарю хірургу після відрахування податків проводиться утримання аліментів в розмірі 33,3 % на двох дітей та згідно довідки від 01.07.2024 №01-16/1944, на підставі його заяви від 13.05.2024 з травня 2024 із усіх видів його заробітку (доходу) проводиться утримання аліментів в розмірі 2 000 грн на користь його неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З огляду на викладене, з урахуванням встановленого Сімейним кодексом України обов`язку батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття та того, що діти, народжені в різних шлюбах від різних матерів, мають абсолютно рівні права на матеріальну допомогу, суд приходить до висновку, що матеріальний стан позивача змінився, він сплачує аліменти ще на двох дітей, суд зменшує розмір стягуваних з нього аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_6 з 1/4 ч. до 1/6 ч.

Вказана правова позиція викладена у постанові Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного суду від 21 липня 2021 року у справі № 691/926/20.

При таких обставинах судовий наказ про стягнення з позивача аліментів на користь відповідачки на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 ч. з усіх видів його заробітку підлягає відкликанню без подальшого виконання.

Керуючись ст. 259, 263-265, ч. 6 ст. 268 ЦПК України, на підставі ст.192 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів .

Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 аліменти на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрованої: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 в розмірі 1/6 ч. з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , починаючи з дня набрання рішенням законної сили до повноліття дитини.

Судовий наказ про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/4 ч. з усіх видів його заробітку виданий Кременчуцьким районним судом Полтавської області 24 листопада 2023 року відкликати без подальшого виконання.

На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його отримання до Полтавського апеляційного суду.

СуддяС. М. Клименко