УХВАЛА

22 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 462/1147/21

провадження № 61-13177ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сердюка В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Залізничного районного суду

м. Львова від 28 березня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 27 серпня 2024 року у справі за скаргою ОСОБА_1

на протиправні дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Юлії Андріївни у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, скасування постанов та зобов`язання до вчинення дії,

ВСТАНОВИВ:

26 вересня 2024 року ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку, звернувся

до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Залізничного районного суду

м. Львова від 28 березня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 27 серпня 2024 року у цій справі.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору

у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявником

не додано до касаційної скарги документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Проте заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору за подачу касаційної скарги на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 28 березня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 27 серпня 2024 року, посилаючись на те, що перебуває у скрутному матеріальному становищі, через важкий майновий стан суди попередніх інстанцій звільняли його від сплати судового збору.

Дослідивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку,

що відсутні підстави звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, з огляду на таке.

Згідно із частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом,

але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених

у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи,

або звільнити від їх сплати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити

або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж

до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи

за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки),

які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх

чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Вищезазначена норма закріплює дискреційне право, а не обов`язок суду відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати. Його реалізація не може призводити до порушення принципу процесуального рівноправ`я сторін

та знаходиться в безпосередній залежності від доведеності за допомогою належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів обставин щодо того,

що скрутне майнове становище особи не дозволяє їй сплатити судовий збір

у встановленому чинним законодавством розмірі. З метою недопущення зловживання процесуальними правами суд має враховувати: предмет спору, наявність у особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, рахунків

в банківських та інших фінансових установах та можливість розпорядження ними, вік особи та її працездатність, склад сім`ї та наявність утриманців тощо.

Таким чином для вирішення клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати суд має встановити майновий стан сторони.

Надані заявником відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору свідчать, що розмір доходів, отриманих ОСОБА_1 як додаткове благо за період січень, червень 2024 року, становить 8 944,50 грн, за період з 03 по 04 квартал 2023 року інформація про доходи відсутня.

Однак касаційна скарга та додані докази у їх сукупності не містять даних про реальний дохід заявника, оскільки не надано суду даних про річний дохід за весь 2023 рік, а також, що ОСОБА_1 є непрацездатною особою чи має незадовільний стан здоров`я. Водночас заявник не надав суду доказів про наявність чи відсутність рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, рахунків

у банківських установах, окрім відкритого рахунку у АТ «Акцент-Банк», тощо.

За таких обставин наведені заявником доводи та надані у їх підтвердження докази не можна визнати такими, що свідчать про відсутність можливості для сплати судового збору, тому не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору.

Наведене відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини

і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

Статтею 129 Конституції України визначено, що однією із основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Водночас заявник не позбавлений права заявити клопотання про відстрочення

чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру, або додати докази скрутного майнового стану, який перешкоджає виконати вимоги закону щодо оплати касаційної скарги судовим збором.

Отже, у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору ОСОБА_1 слід відмовити.

Відповідно до частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору при зверненні фізичної особи з апеляційною і касаційною скаргою на ухвалу суду складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, за подання касаційної скарги підлягає сплаті судовий збір у розмірі

605,60 грн (3 028,00 х 0,2).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача

(код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП),

код банку отримувача (МФО) - 899998, рахунок отримувача (стандарт ІВАN) - UA0026007, код класифікації доходів бюджету - 22030102, «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», призначення платежу (вказати номер справи та інші необхідні відомості).

На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку

і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Залізничного районного суду

м. Львова від 28 березня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 27 серпня 2024 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали будуть застосовані наслідки, передбачені частиною третьою статті 393 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Сердюк