справа № 179/1931/24
провадження № 2-н/179/145/24
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

28 жовтня 2024 року с-ще Магдалинівка

Суддя Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області Кравченко О.Ю., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» про видачу судового наказу, боржник ОСОБА_1 ,

У С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду та просить видати судовий наказ про стягнення з боржника заборгованості за спожитий природний газ в сумі 2835,26 грн та витрати з оплати судового збору.

При вирішенні питання про можливість видати судовий наказ, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 5 ст. 165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

За приписами п. п. 4, 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно відповіді Магдалинівської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області на запит суду про реєстрацію місця проживання боржника, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

У заяві про видачу судового наказу заявник посилається на те, що боржник є споживачем природного газу та отримує послугу з постачання природного газу за адресою, зазначеною у заяві АДРЕСА_2 .

Однак, зважаючи на те, що місце проживання боржника вказано за адресою - АДРЕСА_2 , у заяві відсутнє посилання на докази, а до заяви безпосередньо не долучені докази, які підтверджують викладені у заяві обставини, а саме, що боржник є споживачем природного газу, за адресою: АДРЕСА_2 , що укладав зі стягувачем відповідний договір про надання послуг; не підтверджено доказами, що боржник є власником будинку, який розташований за цією адресою.

В силу п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше 10 днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити та роз`яснити заявнику, наслідки відмови у видачі судового наказу. А саме, згідно ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першоїстатті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Згідно ч. 2ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Тому, відповідно до ч. 2ст. 164 ЦПК України, внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

Керуючисьч. 2 ст. 164, ч. 1 п. 1, ч. 9 ст. 165, 259-260 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» про видачу судового наказу, боржник ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п?ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О.Ю. Кравченко