Провадження № 2/727/2180/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року м. Чернівці

Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Калмикова Ю.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецької області, Держави Україна в особі Головного управління Державного казначейської служби України у Чернівецької області ради про стягнення 3х річних та інфляційних втрат,

УСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці із позовною заявою до Держави Україна в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецької області, Держави Україна в особі Головного управління Державного казначейської служби України у Чернівецької області ради про стягнення 3х річних та інфляційних втрат.

Позов заявлено з підстав невиконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 19.10.2021 у справі №600/2584/21-а про зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії. Судове рішення набрало законної сили 19.11.2021. 10.01.2022 відкрило виконавче провадження ВП №68085490. Позивач просить суд:

1) Стягнути з Державного бюджету України шляхом безспірного списання коштів на користь Позивача три відсотки річних у розмірі 27515,25 грн. та інфляційні збитки у розмірі 110250,34 грн., виходячи з основного простроченого грошового зобов`язання 160850 грн., за період з 01.12.2019 року по 01.10.2024 року.

2) Стягнути судові витрати на користь позивача.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України загальні суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 п. 7 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: у спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішення, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів в будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких, зазвичай, хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, у спорах фізичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (пункт 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України).

Адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір (пункт 1 частини першої статті 4 КАС України).

Публічно-правовий спір - це, зокрема, спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (пункт 2 частини першої статті 4 КАС України).

Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Отже, до справ адміністративної юрисдикції віднесені публічно-правові спори, ознакою яких є не лише спеціальний суб`єктний склад, але і їх виникнення з приводу виконання чи невиконання суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме у тих правовідносинах, в яких виник спір.

Стосовно терміну «владні управлінські функції», то зміст поняття «владні» полягає в наявності у суб`єкта повноважень застосовувати надану йому владу, за допомогою якої впливати на розвиток правовідносин, а «управлінські функції» - це основні напрямки діяльності органу влади, його посадової чи службової особи або іншого уповноваженого суб`єкта, спрямовані на управління діяльністю підлеглого суб`єкта. З огляду на вказане до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома чи більше суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у правовідносинах, в яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний (зобов`язані) виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 8 ст. 382 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу.

Юрисдикція спорів (ст. 625 ЦК України) визначається в залежності від редакції норм процесуальних кодексів:

- до 15.12.2017 року позов про стягнення грошових коштів пред`являвся в залежності від суб`єктного складу учасників (пост. ВП ВС від 11.04.2018 року, №758/1303/15, провадження 14-68/18);

- після 15.12.2017 року позов пред`являється в залежності від правової природи правовідносин (пост. ВП ВС від 05.05.2020 року №761/21898/16, провадження 14-5 цс20).

З огляду на те, що не виконується рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 19.10.2021 у справі №600/2584/21-а і судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється судом, що прийняв таке рішення, то з огляду на правову природу правовідносин, що виникли між сторонами дана позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: 1) заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до правової позиції викладеної Верховним Судом у Постанові від 22 травня 2019 року у справі № 705/5060/18, - Прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.98 та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001, у них зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду, за своєю природою, потребує регулювання з боку держави.

Якщо в законі визначено порядок учинення певних дій, такий порядок у силу вимог вітчизняного законодавства повинен дисциплінувати осіб, котрі звертаються до суду, та не допускати входження процесу в безладний рух, оскільки право на суд не є абсолютним.

Разом з тим відповідно до практики ЄСПЛ право на справедливий судовий розгляд, гарантоване в §1 ст.6 конвенції, має тлумачитися з урахуванням верховенства права, яке вимагає, аби сторони у справі мали ефективний судовий засіб, що давав би їм можливість заявляти про свої громадянські права. Таким чином, це положення втілює «право на суд», право на доступ до якого є лише одним з аспектів. Однак ідеться про можливість скористатися додатковими гарантіями, викладеними в §1 ст.6 конвенції.

ВС нагадав, що національні органи влади, зокрема суди, мають розв`язувати проблеми тлумачення внутрішнього законодавства. Їхня роль обмежується перевіркою відповідності результатів такого тлумачення конвенції. Це стосується, зокрема, тлумачення судами процесуальних норм (рішення від 4.04.2019 у справі «Кунерт проти Польщі»).

З урахуванням вищевикладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, слід відмовити у відкритті провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецької області, Держави Україна в особі Головного управління Державного казначейської служби України у Чернівецької області ради про стягнення 3х річних та інфляційних втрат, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, шляхом подачі позову до відповідного окружного адміністративного суду за правилами підсудності, встановленими ст.ст. 25-26 КАС України, а саме: за предметною юрисдикцією справа підсудна Чернівецькому окружному адміністративному суду (58001, м. Чернівці, вул. Садова, 1-І).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 28, 31, 258-261 ЦПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецької області, Держави Україна в особі Головного управління Державного казначейської служби України у Чернівецької області ради про стягнення 3х річних та інфляційних втрат.

Роз`яснити позивачу, що заявлені позовні вимоги підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства та за предметною підсудністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю. О. Калмикова