Провадження № 2-о/679/65/2024
Справа № 679/1528/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року

Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Безкровний І.Г.,

за участю секретаря с/з Хвещук К.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника Козійчука О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нетішин Хмельницької області в порядку окремого провадженні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Військова частина НОМЕР_1 , про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Козійчук Олександр Іванович, звернулася до Нетішинського міського суду Хмельницької області із заявою про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

В обґрунтування заяви зазначається, що ОСОБА_1 від свого народження проживала у м. Миколаїв, а після народження дитини у 2009 році переїхала до м. Нетішин до батька дитини, де проживала разом із ним, винаймаючи квартиру.

У той же час брат заявника ОСОБА_2 залишився проживати разом із їх матір`ю ОСОБА_3 у м. Миколаєві, однак після її смерті у 2015 році, не маючи дружини та дітей чи будь-яких інших родичів, він переїхав до сестри у м. Нетішин.

Як єдині спадкоємці, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 продали квартиру, що належала їх матері у м. Миколаїв, та придбали житло у м. Нетішин за адресою: АДРЕСА_1 .

У 2017 році шлюб ОСОБА_1 фактично припинив своє існування, тому вона переїхала до брата разом із дітьми, де фактично проживає дотепер і протягом всього часу дбає про житло та добробут у дому, сплачує комунальні послуги та самостійно проводить ремонтні роботи.

У свою чергу, брат заявника ОСОБА_2 , не маючи постійного заробітку в Україні, працював за наймом за кордоном, опікувався матеріальним становищем сестри та фактично утримував її разом із дітьми, пересилаючи кошти на проживання з-за кордону, оскільки ОСОБА_1 не має постійного заробітку.

Після початку повномасштабного вторгнення Російської Федерації ОСОБА_2 долучився до сил оборони країни у лавах територіальної оборони та з 22.07.2022 був мобілізований до Збройних Сил України.

Попри це ОСОБА_2 продовжував утримання своєї сестри.

Таким чином, після смерті батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_1 придбали власність та проживали у ній спільно як брат і сестра, вели спільне господарство, при цьому ОСОБА_1 перебувала на утриманні свого брата, оскільки одержувала від нього допомогу, яка була для неї постійним і основним джерелом для існування.

Так, із початку отримання заробітної плати на рахунки а АТ КБ «ПриватБанк» по день визнання безвісти зниклим ОСОБА_2 перерахував на рахунок заявника суму у загальному розмірі 220568 грн, а під час перебування у відпустці у листопаді 2023 року виготовив дублікат власної картки та оформив його на сестру з метою безперешкодного користування нею його рахунком, після чого за листопад 2023 року за допомогою цього дублікату нею було використано 42553,55 грн.

11.12.2023 ОСОБА_1 як єдиного члена сім`ї ОСОБА_2 повідомили про те, що останній зник безвісти 08.12.2023.

Незважаючи на те, що в анкеті військовослужбовця, що заповнюється під час прийняття на службу, ОСОБА_2 зазначив із членів сім`ї лише сестру ОСОБА_1 , останній після звернення до Військової частини НОМЕР_1 із заявою про виплату грошового забезпечення брата було відмовлено листом від 18.03.2024 та повідомлено, що така виплата може бути нарахована лише у разі встановлення факту її утримання братом у судовому порядку.

З огляду на це заявник просила суд встановити факт перебування заявниці на утриманні її брата ОСОБА_2 до дня його зникнення безвісти під час виконання бойового завдання на посаді гранатометника у складі 3 відділення спеціального призначення 2 взводу спеціального призначення 2 роти спеціального призначення Військової частини НОМЕР_1 , що необхідно їй для отримання грошового забезпечення як члену сім`ї військовослужбовця, який зник безвісти.

14.10.2024 суддею було відкрито провадження у справі та визначено її розгляд у порядку окремого провадження (а.с. 47).

26.11.2024 ухвалою на місці без виходу до нарадчої кімнати судом було задоволено клопотання представника заявника про допит свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 60-65).

09.12.2024 судом за власною ініціативою було витребувано докази, а саме витребувано з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків відомості про доходи заявника ОСОБА_1 за період часу з 01.01.2022 по 31.12.2023 (а.с. 77).

Заявник та її представник у судовому засіданні підтримали заявлені вимоги та надали пояснення, зміст яких повністю збігається з обставинами, викладеними у заяві про встановлення факту перебування на утриманні, уточнивши, що просять встановити факт перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_2 станом на день його зникнення безвісти. Також представник вказав, що після смерті батьків брат заявника ОСОБА_2 переїхав у м. Нетішин, після чого вони із ОСОБА_1 на спільні гроші, отримані від продажу батьківської квартири, придбали квартиру в м. Нетішин, яку оформили на ОСОБА_2 , щоб ця квартира не підлягала поділу, позаяк ОСОБА_1 на той час перебувала у зареєстрованому шлюбі. ОСОБА_2 працював за кордоном, проживав разом із ОСОБА_1 та утримував її, оскільки чоловік заявника не надавав їй та дітям матеріальної допомоги, позаяк вони домовились, що замість сплати аліментів він перепише квартиру на їх дітей. Після повномасштабної військової агресії Російської Федерації проти України ОСОБА_2 повернувся на територію України і пішов служити у складі Збройних Сил України, при цьому протягом всього строку служби перераховував гроші своїй сестрі ОСОБА_1 , а у 2023 році зробив дублікат своєї платіжної картки для сестри, проте картка була заблокована після того, як він зник безвісти. Загальна сума перерахування з карти ОСОБА_2 на карту ОСОБА_1 склала 220000 грн, а також 43000 грн було використано заявником з дубліката картки ОСОБА_2 , який він виготовив на її ім`я у 2023 році.

Представник заінтересованої особи у судове засідання також не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань суду не надав.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 доводиться їй кумою і вони перебувають у дружніх відносинах. Свідку відомо, що заявник перебувала на утриманні свого брата ОСОБА_6 , який працював за кордоном, зокрема давав їй гроші на одяг та відпочинок на морі, оплачував її дітям навчанням, забезпечував їх всім необхідним. Приблизно рік тому брат заявника пішов на військову службу у Збройні Сили України. Зі слів ОСОБА_1 свідку відомо, що за час військової служби брат заявника також регулярно перераховував їй гроші, у той час як сама ОСОБА_1 не працювала і не мала коштів. Коли брат заявника на нетривалий час приїздив з-за кордону, він зупинявся у своїй кімнаті у п`ятому гуртожитку на четвертому поверсі, в якій постійно проживала ОСОБА_1 після припинення шлюбних стосунків із чоловіком, що сталося приблизно сім років тому. ОСОБА_1 має двох неповнолітніх дітей, і колишній чоловік заявника не займається їх вихованням та матеріально їм не допомагає.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що вони із заявником є подругами. Брат заявника ОСОБА_7 проходив військову службу у лавах Збройних Сил України та майже рік тому зник безвісти. Батьків заявник із братом не мають. Раніше ОСОБА_1 була одружена, проте близько восьми років не проживає з колишнім чоловіком. Брат заявника їздив на заробітки та постійно допомагав заявнику, яка має двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Ще до повномасштабного вторгнення брат заявника оплатив їй із дітьми відпочинок на морі, а також допомагав сину ОСОБА_1 влаштуватися на навчання на військового (допомагав фінансово, купував спорядження та одяг). Чи працювала ОСОБА_1 , свідку невідомо.

Заслухавши заявника, представника заявника та свідків, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_10 (дівоче прізвище - ОСОБА_11 ), яка є рідною сестрою ОСОБА_2 , з 07.03.2015 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_12 (а.с. 38, 39, 40).

Як вбачається з акту про фактичне місце проживання від 27.03.2024 та виданої на підставі цього акту довідки Об?єднання співвласників багатоквартирного будинку «Незалежності 12 Нетішин», ОСОБА_13 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу кімнати в гуртожитку від 14.08.2017 належить брату заявника ОСОБА_2 , який зареєстрований за вказаною адресою з 18.06.2018 (а.с. 8, 9, 10-11, 12, 13).

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 122 від 02.05.2023 солдата ОСОБА_2 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 30.04.2023 № 58-рс на посаду гранатометника 3 відділення спеціального призначення 2 взводу спеціального призначення 2 роти спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 було з 02.05.2023 зараховано до списків особового складу частини на всі види забезпечення (а.с. 14, 18).

У анкеті військовослужбовця ОСОБА_2 у відомостях про сім?ю вказав лише сестру ОСОБА_1 (а.с. 17).

Як вбачається зі сповіщення сім`ї № 476 від 11.12.2023 ІНФОРМАЦІЯ_1 , виписаного на ім`я ОСОБА_1 , останню було повідомлено, що її брат ОСОБА_2 , який є гранатометником 3 відділення спеціального призначення 2 взводу спеціального призначення 2 роти спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 , призваний на військову службу 22.07.2022 ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання бойового завдання поблизу н.п. Іванівське Бахмутського району Донецької області зник безвісти 08.12.2023 (а.с. 19).

Наказом командира Військової частини НОМЕР_3 (з основної діяльності) № 1075 від 31.12.2023 «Про результати службового розслідування» було встановлено вважати гранатометника 3 відділення спеціального призначення 2 взводу спеціального призначення 2 роти спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_2 з 07.12.2023 зниклим безвісти військовослужбовцем, тобто зниклим безвісти під час виконання обов?язків військової служби в районі бойових дій під час захисту Батьківщини, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, що не пов?язано із вчиненням ним злочину чи адміністративного правопорушення (а.с. 20).

У листі т.в.о. командира Військової частини НОМЕР_1 № 1227 від 18.03.2024 на ім?я ОСОБА_1 зазначається, що остання не має законних підстав на отримання грошового забезпечення її брата ОСОБА_2 , тому їй було відмовлено у виплаті зазначених коштів. Одночасно ОСОБА_1 було повідомлено, що вона може набути право на отримання коштів безвісно зниклого військовослужбовця у наступних випадках: 1) визнання військовослужбовця ОСОБА_2 в установленому законом порядку померлим. У такому разі належні суми грошового забезпечення будуть виплачені законним спадкоємцям відповідного до чинного законодавства; 2) у разі доведення факту перебування ОСОБА_1 на утриманні її брата ОСОБА_2 відповідно до ст. 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення», якщо вона була на його повному утриманні або одержувала від нього допомогу, яка була для неї постійним і основним джерелом засобів для існування. Факт перебування на утриманні повинен бути підтверджений довідкою про підтвердження факту перебування особи на утриманні, виданою відповідним державним органом, або рішенням суду про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку окремого провадження (а.с. 21).

За період із 02.02.2023 по 19.11.2023 ОСОБА_2 регулярно здійснював перерахування грошових коштів на рахунок своєї сестри ОСОБА_1 , що вбачається із виписки по надходженням на її картку, а саме: у лютому - 23360 грн; у березні - 15000 грн; у квітні - 10000 грн; у травні - 5250 грн; у червні - 17600 грн; у липні - 14530 грн; у серпні - 24216 грн; у вересні - 26435 грн; у жовтні - 74317 грн; у листопаді - 10000 грн (а.с. 22-25).

Крім того ОСОБА_1 з картки, яка є додатковим електронним платіжним засобом до картки ОСОБА_2 , за листопад 2023 року було здійснено витрати на загальну суму 42553,55 грн (а.с. 26).

У своїх письмових поясненнях від 03.09.2024, наданих на адвокатський запит представника заявника Козійчука О.І. , ОСОБА_12 зазначив, що вони із ОСОБА_15 одружилися у 2015 році, однак сімейне життя у них не склалося. У 2017 році після смерті матері дружини остання разом із братом продали квартиру матері у м. Миколаїв та придбали житло у м. Нетішин, куди дружина відразу переїхала. Їх шлюб фактично припинив своє існування. Фінансової можливості утримувати дружину та дітей ОСОБА_12 не має, усім необхідним її та дітей забезпечував її брат ОСОБА_16 (а.с. 27).

У своїх письмових поясненнях від 02.09.2024, наданих на адвокатський запит представника заявника Козійчука О.І. , ОСОБА_17 зазначила, що вона добре знає ОСОБА_18 (яка натепер має прізвище ОСОБА_10 ) та ОСОБА_6 , часто бувала у них вдома. ОСОБА_17 відомо, що ОСОБА_6 зник безвісти на війні. ОСОБА_19 , як і раніше, проживає у квартирі, що належить ОСОБА_6 , який протягом всього часу забезпечував сестру всім необхідним, надсилав їй гроші та фінансував її дітей, оскільки чоловік відмовився від їх утримання (а.с. 28).

У своїх письмових поясненнях від 03.09.2024, наданих на адвокатський запит представника заявника Козійчука О.І. , ОСОБА_5 зазначає, що вона знайома із ОСОБА_1 з 2015 року. Їй відомо, що шлюб ОСОБА_1 виявився невдалим, тому вона переїхала жити до свого брата та протягом всього часу проживала разом із ним у квартирі в гуртожитку. Своїх дітей ОСОБА_2 не має та не був одружений, тому всі зароблені за кордоном кошти він передавав сестрі, оскільки чоловік останньої не утримував своїх дітей (а.с. 29).

У своїх письмових поясненнях від 31.08.2024, наданих на адвокатський запит представника заявника Козійчука О.І. , ОСОБА_20 зазначила, що з ОСОБА_1 вона знайома з 2020 року. Їй відомо, що ОСОБА_1 одружена, але з чоловіком не проживає. Кілька років тому ОСОБА_21 разом зі своїм братом ОСОБА_2 купили квартиру та оформили її на останнього. Протягом всього часу ОСОБА_1 проживала у брата, а той їздив за кордон на роботу. Оскільки ОСОБА_6 заробляв значно більше, він повністю забезпечував ОСОБА_22 та її дітей. Після мобілізації ОСОБА_6 до ЗСУ ОСОБА_19 і надалі проживає у квартирі брата, який протягом всього часу допомагав їй фінансово (а.с. 30).

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Відповідно до абз. 1, 3 ч. 6 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII від 20.12.1991 за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України. Грошове забезпечення виплачується таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Виплата грошового забезпечення цим членам сімей здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців або їх звільнення, або визнання їх у встановленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини.

Аналогічні положення містяться у п. 7 Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 884 від 30.11.2016, - відповідно до якого виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей.

При цьому п. 2 вказаного Порядку зазначається, що у цьому Порядку під терміном "безвісно відсутній військовослужбовець" слід розуміти зниклого безвісти під час захисту Вітчизни військовослужбовця, щодо якого понад 15 днів відсутні відомості про місце його перебування, крім відомостей про самовільне залишення військової частини або місця служби.

Конституційний Суд України у рішенні від 03.06.1999 № 5-рп/99 (у справі № 1-8/99) розтлумачив поняття члена сім`ї, який перебуває на утриманні військовослужбовця, згідно з яким таким є член сім`ї, який перебуває на повному утриманні військовослужбовця або одержує від нього допомогу, що є для нього постійним і основним джерелом засобів до існування. Це особи, які не мають власних доходів, або особи, пенсія, стипендія чи інший сукупний середньомісячний доход яких не перевищує офіційно встановленої межі малозабезпеченості (до законодавчого визначення прожиткового мінімуму). До них належать: 1) неповнолітні; 2) непрацездатні; 3) інші особи, яких військовослужбовець зобов`язаний утримувати за законом; 4) вихованці, учні, студенти, курсанти, слухачі (крім курсантів і слухачів військово-навчальних закладів та навчальних закладів органів внутрішніх справ), стажисти до закінчення навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними віку, встановленого для таких членів сім`ї військовослужбовця, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника; 5) працездатні члени сім`ї військовослужбовця, що зайняті доглядом за дітьми, братами, сестрами чи онуками військовослужбовця, які не досягли 8-річного віку, за інвалідом першої групи, дитиною-інвалідом віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, та визначеними законом іншими видами трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який надає члену сім`ї військовослужбовця право на трудову пенсію; 6) інші особи, визнані утриманцями у встановленому порядку.

Водночас, як вбачається із відповіді № 953427 від 09.12.2024 з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми доходів, ОСОБА_1 у період із 01.01.2022 по 31.12.2023 працювала у Філії «Відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція» Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» та мала наступний дохід: 1) за 2022 рік: у січні - 41221,13 грн; у лютому - 23060,66 грн; у березні - 27335,97 грн; у квітні - 23523,07 грн; у травні - 22153,24 грн; у червні - 28422,29 грн; у липні - 12935,59 грн; у серпні - 26171,99 грн; у вересні - 27528,43 грн; у жовтні - 28271,34 грн; у листопаді - 24135,98 грн; у грудні - 2293,05 грн; 2) за 2023 рік: у січні - 47554,21 грн; у лютому - 19658,97 грн; у березні - 36345,59 грн; у квітні - 25284,28 грн; у травні - 27878,64 грн; у червні - 29705,07 грн; у липні - 21924,56 грн; у серпні - 31102,18 грн; у вересні - 30405,11 грн; у жовтні - 25322,27 грн; у листопаді - 37990,25 грн; у грудні - 39650,48 грн (а.с. 78-83).

Отже, ОСОБА_1 є працездатною особою, протягом 2022-2023 років була офіційно працевлаштована, мала постійне місце роботи та отримувала стабільний дохід, розмір якого значно перевищує встановлений законом прожитковий мінімум для працездатних осіб та свідчить про те, що допомога, яка надавалася братом заявника ОСОБА_2 , була хоча і постійним, проте не єдиним і очевидно не основним джерелом засобів до існування ОСОБА_1 , при цьому остання не позбавлена права у разі неможливості отримання добровільної матеріальної допомоги на своїх неповнолітніх дітей від їх батька стягнути з нього аліменти у примусовому (судовому) порядку.

За таких обставин, оскільки із досліджених у судовому засіданні доказів не було встановлено, що заявник ОСОБА_1 перебувала на утриманні свого брата ОСОБА_2 на час його зникнення безвісти, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про встановлення відповідного факту.

Згідно з ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 10, 11, 13, 76-82, 89, 258, 259, 263-265, 293, 294, 315 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа - Військова частина НОМЕР_1 , про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня складення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Представник заявника: адвокат Козійчук Олександр Іванович (РНОКПП НОМЕР_5 ; адреса місця роботи: АДРЕСА_2 ).

Заінтересована особа: Військова частина НОМЕР_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_6 ; місцезнаходження: АДРЕСА_3 ).

Суддя І.Г. Безкровний