Справа № 449/925/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня 2024 р. Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Борняк Р.О.,

присяжних:Дідух К.Є., Науменко Н.Я.,

при секретарі Вовк О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Заінтересованих осіб: органу опіки і піклування Перемишлянської міської ради, Перемишлянського РВ ДРАЦС у Львівській області ЗМУ міністерства юстиції (м.Львів) про усиновлення,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися з позовом до суду про усиновлення ними ОСОБА_3 , з посиланням на те, що 24 жовтня 2008 року, ОСОБА_1 уклав шлюб із ОСОБА_4 , який вони зареєстрували в Осталовицькій сільській раді Перемишлянського району Львівської області. Від шлюбного життя в них народились: син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 . ІНФОРМАЦІЯ_3 померла рідна сестра ОСОБА_2 - ОСОБА_7 , відповідно до ст.135 Сімейного Кодексу України, батьком в актовому записі про народження її сина ОСОБА_8 вказано - ОСОБА_9 . Відтак, після смерті матері, дитина стала круглою сиротою і згідно рішення виконавчого комітету Перемишлянської міської ради від 20.09.2022 року № 18, опікуном дитини ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_4 - призначено ОСОБА_2 з усіма правами та обов`язками опікуна. Тобто, після смерті матері, ОСОБА_10 проживає разом з ними, та їхніми дітьми, як їх син. За період спільного проживання до ОСОБА_8 вони відчувають батьківські почуття, проживають однією сім`єю за адресою АДРЕСА_1 у квартирі батьків ОСОБА_1 . З їхніми синами ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у ОСОБА_3 склалися дуже гарні братерські стосунки, а у них, як матері з батьком та сином. ОСОБА_8 звик до них, сприймає як своїх батьків. Вони люблять хлопчика, турбуються і піклуються про нього, створюють всі належні умови для розвитку дитини, утримують матеріально, враховуючи, що у них є стабільна робота. До ОСОБА_8 вони ставляться, як до свого рідного сина. З місцем праці та проживання заявники характеризуються позитивно, мають гарний стан здоров`я, спиртними напоями або наркотичними засобами не зловживають, на обліку у психоневрологічному чи наркологічному диспансері не перебувають, не притягувались до кримінальної чи адміністративної відповідальності.

Заявники в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у їх відсутності, заявлені вимоги підтримали в повному обсязі, з мотивів наведених у заяві просили задоволити.

Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, подали клопотання про розгляд справи у їх відсутності, заперечень по справі немає.

Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши обставини та документальні докази по справі, суд вважає, що позовна заява обґрунтована і підлягає до задоволення мотивуючи це наступним.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.

За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Статтею 13 ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , його матір`ю є ОСОБА_7 а батьком згідно ст.135 СК України записаний ОСОБА_9 .

Згідно ч.1 ст.135 СК україни - при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Свідоцтвом про смерть стверджено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_7 .

Рішенням виконавчого комітету Перемишлянської міської ради №181 від 20.09.2022 року, встановлено опіку над дитиною - сиротою ОСОБА_3 та призначено його опікуном ОСОБА_2

Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , стверджено, що

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 уклали між собою шлюб 24.10.2008 року, ОСОБА_4 після одруження змінила прізвище на ОСОБА_13 .

Згідно з висновками про стан здоров`я від 20.06.2024, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є здоровими, протипоказів до усиновлення немає.

Висновком про стан здоров`я, фізичного і розумового розвитку 20.06.2024 року, встановлено, що ОСОБА_3 повністю здоровий.

Довідкою про доходи №42 від 25.06.2024 року, встановлено, що ОСОБА_1 працює в Територіальному управлінні Служби судової охорони у Львівській області, загальна сума доходу за період з 01.01.2024 року по 30.06.2024 року становить 88 750,20 грн.

Крім того, ОСОБА_1 , до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої та непогашеної судимості не має, в розшуку не перебуває, згідно витягу з інформаційно-аналітичної системи "Облік відомостей про приятгнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості".

Висновком Перемишлянської міської ради від 11.10.2024 року, встановлено, що служба у справах дітей Перемишлянської міської ради вважає за доцільне усиновлення дитини-сироти ОСОБА_3 - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Перешкод, визначених статтею 212 СК України, для усиновлення заявниками - ОСОБА_3 судом не встановлено.

Відповідно до статей 3, 4, 5, 7 Сімейного Кодексу України кожна особа має право на проживання в сім`ї. Сім`я створюється, в тому числі, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

Відповідно до статті 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя.

Відповідно до частини 1 статті 208 СК України, усиновленою може бути дитина.

Згідно з положеннями статті 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

У відповідності до статті 211 СК України усиновлювачем може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років.

Відповідно до статті 212 СК України, не можуть бути усиновлювачами особи, які: обмежені у дієздатності; визнані недієздатними; позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини; перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері; зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами; не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу); страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я; є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини; були засуджені за злочини проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших злочинів; за станом здоров`я потребують постійного стороннього догляду; є особами без громадянства; перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3-6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем. Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, не можуть бути усиновлювачами інші особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини.

Статтею 218 СК України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками.

Відповідно до пункту 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги частин 1 - 3 статті 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам.

Згідно зі статтею 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до статті 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови.

У відповідності зі статтею 223 СК України особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Заява про усиновлення може бути відкликана до набрання чинності рішенням суду про усиновлення.

Відповідно до положень статті 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити.

Статтею 225 СК України передбачено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення.

Відповідно до статі 232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків.

У відповідності з частиною 1 статті 229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини.

Згідно з частинами 2, 3, 4 статті 231 СК України якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Якщо усиновлюється повнолітня особа, її прізвище, ім`я та по батькові можуть бути змінені у зв`язку з усиновленням за заявою усиновлювача та усиновленої особи. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення. Відповідно до статті 234 CK України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється.

Відповідно до підпункту 20 пункту 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з пунктом 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Згідно зі статтею 314 ЦПК України за результатами розгляду заяви про усиновлення суд ухвалює рішення. У разі задоволення заяви суд зазначає у резолютивній частині рішення про усиновлення дитини або повнолітньої особи заявником (заявниками). За клопотанням заявника (заявників) суд вирішує питання про зміну імені, прізвища та по батькові, дати і місця народження усиновленої дитини, про зміну імені, прізвища, по батькові усиновленої повнолітньої особи, про запис усиновлювачів батьками. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника (заявників). Якщо після ухвалення рішення про усиновлення, але до набрання ним законної сили батьки дитини відкликали свою згоду на її усиновлення, суд скасовує своє рішення і поновлює розгляд справи. У разі відкликання заяви про усиновлення після ухвалення рішення про усиновлення, але до набрання ним законної сили, суд скасовує своє рішення і залишає заяву без розгляду. Усиновлення вважається здійсненим із дня набрання законної сили рішенням суду. Для внесення змін до актового запису про народження усиновленої дитини або повнолітньої особи копія рішення суду надсилається до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, а у справах про усиновлення дітей іноземцями - також до уповноваженого органу виконавчої влади.

На підставі вищевикладеного суд вважає, що заявники виконали всі умови, встановлені законодавством для усиновлення, можуть забезпечити стабільні та гармонічні умови для життя дитини, тому є всі підстави для задоволення заяви в повному обсязі.

Керуючись статтями 12, 13, 258-259, 263-265, 268, 352 ЦПК України, суд -

вирішив:

Заяву задоволити. Усиновити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Зобов`язати Перемишлянський районний відділ ДРАЦСу ЗМУ МЮ м. Львів, внести зміни до актового запису про народження дитини ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_4 , зазначивши: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьком дитини, та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , матір`ю дитини, прізвище якій присвоїти - ОСОБА_13 , а по-батькові - ОСОБА_14 , видати нове свідоцтво про народження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Присяжні:

Дідух К.Є.

Науменко Н.Я.

Суддя Р. О. Борняк