Провадження № 22-ц/812/1720/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 грудня 2024 року м. Миколаїв

справа № 468/1548/24

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого Коломієць В.В.

суддів Серебрякової Т.В., Царюк Л.М.,

із секретарем судового засідання Богуславською О.М.,

переглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , поданою представником адвокатом Бєловою Родікою Володимирівною, на рішення Баштанського районного суду Миколаївської області, ухвалене 02 жовтня 2024 року під головуванням судді Звягіної О.В., дата складання повного тексту судового рішення не зазначена,

У С Т А Н О В И В:

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позивач зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 , який перебував у шлюбі з її матір`ю до ІНФОРМАЦІЯ_2 . В подальшому батько уклав шлюб з ОСОБА_2 . Після смерті батька залишилося спадкове майно, а саме: будинок, земельні ділянки, транспортні засоби, частки в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю.

Як вказала позивачка, після початку повномасштабного вторгнення російської федерації на території України внаслідок бойових дій будинок та її квартира в цьому будинку у м. Баштанка Миколаївської області, де вона була зареєстрована, були ушкоджені та вона, шукаючи інше помешкання для проживання та переживаючи втрату батька, знаходилася в дуже стресовому та пригніченому моральному стані. В подальшому виїхала в с. Софіївська Борщагівка Київської області де проживає і наразі. Своєчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не мала змоги з поважних причин, оскільки знаходилась на великій відстані від місця знаходження спадкового майна та термін для подачі заяви припав на час ведення активних бойових дій в Україні, що супроводжувались супутніми факторами: постійними тривогами, відключеннями електрики, зміною графіку роботи установ, побоюваннями за своє життя.

Розуміючи необхідність оформлення спадщини вона в подальшому звернулася до приватного нотаріуса Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Горбенко О.О. із заявою про прийняття спадщини за законом та видачі свідоцтва про спадщину на майно померлого ОСОБА_3 , проте нотаріусом було в цьому відмовлено в зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини.

Посилаючись на те, що нею пропущено встановлений законом строк для прийняття спадщини з поважних причин, позивач просила визначити додатковий строк терміном шість місяців для подання заяви про прийняття спадщини з моменту набрання судовим рішенням законної сили.

У відзиві на позовну заяву представник ОСОБА_1 адвокат Бєлова Р.В. - вказує, що позивач не надала суду жодного доказу, що міг би підтвердити обставини поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини. Так спадкодавець ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а позивач звернулася до нотаріуса лише 04 липня 2024 року, тобто більш ніж через шість місяців з часу відкриття спадщини (більше двох років). Крім того позивачка до ІНФОРМАЦІЯ_3 проживала у м. Баштанка та їй було відомо про загибель батька і вона не була позбавлена можливості звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, адже заява могла буди подана поштою до нотаріальної контори. Крім того, усі нотаріальні контори працювали та позивач не була позбавлена можливості звернутися до будь-якого нотаріуса в Київській області чи іншому регіоні України. Не може бути поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини і юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини. У зв`язку з чим, адвокат Бєлова Р.В. вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 02 жовтня 2024 року позов задоволено. Визначено позивачці додатковий строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , - два місяці з часу набрання законної сили рішенням суду у цивільній справі за цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що наведені позивачкою причини пропуску подачі заяви про прийняття спадщини дійсно пов`язані з об`єктивними та істотними труднощами, а тому наявні підстави для встановлення їй додаткового строку для прийняття спадщини після смерті батька.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 адвокат Бєлова Р.В., посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, просила скасувати рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 02 жовтня 2024 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Апелянт зазначає, що позивач не надала суду жодного доказу, що міг би підтвердити обставини поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини. Так спадкодавець ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а позивач звернулася до нотаріуса лише 04 липня 2024 року, тобто через тривалий час, майже два роки. При цьому, в період перебування у Київській області позивач мала можливість вчинити дії щодо прийняття спадщини шляхом надіслання заяви поштовою кореспонденцією до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Сам факт запровадження воєнного стану в Україні, без обґрунтування неможливості звернення до суду в розумні строки, у зв`язку з запровадженням такого, не може вважатись поважною причиною пропуску цих строків. До того ж, позивач у своєму позові не зазначила коли наведені нею обставини для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, які на її думку унеможливили вчасне звернення до суду із цим позовом, відпали, враховуючи, що воєнний стан на сьогоднішній день продовжено. Запровадження воєнного стану не позбавило можливості відповідача та інших спадкоємців звернутись до нотаріуса у передбачений законом строк із заявами про прийняття спадщини та отримати спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_3 . Крім того, спадкові реєстри були закриті лише деякий час, нотаріуси розпочали вчиняти нотаріальні дії в Баштанському районі Миколаївської області з 03 червня 2022 року. Обставини, які б створили об`єктивні та непереборні труднощі для позивачки для подання заяви, були відсутні, а тому підстав для задоволення позову не було. Матеріали справи не містять і доказів того, що ОСОБА_1 зверталася раніше до нотаріуса і їй було надано відповідь, що реєстри не працюють, а строк прийняття спадщини зупинено. Позивачка до 31 травня 2022 року проживала у м. Баштанка та їй було відомо про загибель батька. Не є поважною причиною і юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини. Долучена до матеріалів справи довідка про те, що позивачка має статус внутрішньо-переміщеної особи та фото пошкодженого будинку і квартири не є належними та достатніми доказами для висновку, що ці обставини об`єктивно позбавили ОСОБА_1 можливості своєчасно подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, пов`язаними з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Позивач правом на подачу відзиву не скористалася.

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 та її представник - адвокат Бєлова Р.В. підтримали доводи і вимоги апеляційної скарги.

Представник позивачки - адвокат Гладченко А.В. - просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За загальним правилом право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними (постанова Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, постанова Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі № 643/3049/16-ц).

Отже, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд оцінює поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для вчинення цих дій.

Правозастосовча практика Верховного Суду у подібних правовідносинах є незмінною та усталеною також станом на 2024 рік, що підтверджується, зокрема постановами Верховного Суду від 14 лютого 2024 року у справі № 357/8183/22, від 08 квітня 2024 року у справі № 334/2358/23, від 09 жовтня 2024 року у праві № 619/2906/23.

З матеріалів справи вбачається, що згідно Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 17.12.2001 року позивачка ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 та її батьком є ОСОБА_3 (а.с. 13).

Шлюб із матір`ю позивачки та ОСОБА_3 був розірваний 08 квітня 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 23.05.2003 року (а.с. 14).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 24.05.2022 року ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 15).

З матеріалів спадкової справи, заведеної щодо майна померлого ОСОБА_3 (а.с. 69-156) слідує, що згідно інформації зі Спадкового реєстру відсутні відомості про складання померлим заповіту. Згідно довідки Інгульської сільської ради Баштанського райлну Миколаївської області від 19.09.2022 року № 225 на день смерті ОСОБА_3 , разом із ним постійно проживали та були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , його дружина - відповідачка ОСОБА_2 , їх діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

У передбачений законом строк із заявою про прийняття спадщини звернулись відповідачка ОСОБА_2 , батьки померлого - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також повнолітня донька ОСОБА_3 , - ОСОБА_4 - відмовились від прийняття спадщини на користь дружини померлого ОСОБА_2 .

Свідоцтва про право на спадщину за законом були видані приватним нотаріусом Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Горбенко О.О. 26 червня 2023 року спадкоємцям померлого його дружині ОСОБА_2 та малолітнім дітям: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , і ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Позивачка на час відкриття спадщини зі спадкодавцем ОСОБА_3 не проживала. Згідно довідки ЦНАП виконкому Баштанської міської ради від 13.08.2021 р. № 2883 позивачка з 05.05.2012 року є зареєстрованою у АДРЕСА_2 , а відповідно до довідки ЦНАП Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області від 31.05.2022 року № 3244- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 проживає у АДРЕСА_3 .

З матеріалів спадкової справи вбачається, що із заявою про прийняття спадщини ОСОБА_1 звернулась 18 червня 2024 року та постановою приватного нотаріуса Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Горбенко О.О. від 04.07.2024 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки нею був пропущений передбачений законом строк на прийнятті спадщини (а.с. 152, 157).

Приписами частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України покладено на кожну із сторін обов`язок із доведення обставин, на які вони посилаються, як на підтвердження своїх вимог та заперечень.

За такого, саме на спадкоємця, який пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини, покладається обов`язок з доведення наявності перешкод для подання такої заяви та поважності таких обставин.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції вважав доведеними доводи ОСОБА_1 про те, що строк на прийняття спадщини пропущений нею з поважних причин, а саме у зв`язку із введенням на території України воєнного стану та веденням бойових дій; виїздом позивачки за межі населеного пункту, в якому вона проживала через загрозу для життя та здоров`я, неможливістю своєчасно зорієнтуватися щодо реалізації своїх спадкових прав через вкрай стресову ситуацію та юний вік (на час смерті ОСОБА_3 - 21 рік).

Проте колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Законодавство не встановлює конкретний перелік поважних причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини та такі причини оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку та з урахуванням усіх обставин справи.

Тобто суд, розглядаючи такі позови встановлює саму по собі наявність причин, що унеможливили своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини, та оцінює їх з точки зору поважності.

Позивачка була обізнана про смерть свого батька, що нею не заперечувалось.

Оцінюючи доводи позивачки, якими вона обґрунтовує поважність причин пропуску строку на прийняття спадщини, колегія суддів виходить з того, що сам по собі факт введення воєнного стану в Україні не є достатньою підставою для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану, що унеможливили спадкоємця подати заяву про прийняття спадщини протягом установленого законом строку. Тоді як позивачка не навела та не довела обставин, що унеможливили своєчасне подання неї заяви про прийняття спадщини протягом установленого законом строку. При цьому колегія суддів звертає увагу, що спадкоємець має право направити таку заяву за допомогою засобів поштового зв`язку, чим ОСОБА_1 не скористалась.

За такого колегія суддів вважає, що позивачка мала можливість вчасно звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте протягом тривалого часу (більше двох років після відкриття спадщини) не вчиняла дій щодо прийняття спадщини і не навела переконливих аргументів про наявність перешкод у зверненні до нотаріуса вже після завершення визначеного законом строку на прийняття спадщини.

Колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що наведені ОСОБА_1 обставини є поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки саме по собі введення на території України воєнного стану, зміна місця проживання позивачки та її психоемоційний стан не доводять існування об`єктивних, непереборних та істотних труднощів для спадкоємця на вчинення цих дій протягом такого тривалого часу.

За таких обставин, відсутні підстави для визначення ОСОБА_1 додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 .

З огляду на викладене, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення заявленого ОСОБА_1 позову - є помилковим, оскільки ґрунтується на неналежній правовій оцінці зазначених позивачкою підстав пропуску строку на прийняття спадщини.

Таким чином, відповідно до п. 2 ч. 1 ст.376 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення - про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Згідно частин 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на викладене, у зв`язку із задоволенням апеляційної скарги з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1 816 грн 80 коп.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану представником адвокатом Бєловою Родікою Володимирівною, задовольнити.

Рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 02 жовтня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 відшкодування судового збору за апеляційну скаргу в розмірі 1 816 грн 80 коп. (одна тисяча вісімсот шістнадцять гривень вісімдесят копійок).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту у порядку та випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий В.В. Коломієць

Судді Т.В. Серебрякова

Л.М. Царюк

Повний текст постанови складено 10 грудня 2024 року.