Провадження №: 2-о/755/517/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" жовтня 2024 р. м.Київ

Дніпровський районний суд міста Києва в складі :

головуючого судді - Коваленко І.В.,

за участі секретаря судових засідань - Щербак А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Дніпровському районному суді міста Києва справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою за участю заінтересованої особи: Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 22 листопада 2022 року вона звернулась до відділу обслуговування громадян №4 (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії за віком. Листом від 08.12.2022 року їй в призначенні пенсії було відмовлено, оскільки згідно наданої трудової книжки НОМЕР_1 від 29.08.1983 року не враховані періоди роботи, оскільки запис дати про народження містить виправлення не завірене згідно вимог «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» від 29.07.1993 №58. На першій сторінці трудової книжки наявне виправлення дати народження, що зумовило необхідність звернення до суду із заявою про встановлення факту належності трудової книжки, яка необхідна заявниці для підтвердження наявного трудового стажу.

Просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що трудова книжка серії НОМЕР_1 , видана 29.08.1983 року на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з наявними в ній виправленнями, належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 31.07.2024 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

09.09.2024 року представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві - Катерина Колодій направила до суду клопотання, у якому просила розглянути справу без участі представника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, у зв`язку з великим навантаженням та великим обсягом роботи та винести рішення відповідно до наявних у справі матеріалів.

23.09.2024 року (Вх.№52025) представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві - Катерина Колодій направила до суду пояснення на встановлення факту, в яких просила винести рішення відповідно до вимог чинного законодавства та здійснити розгляд справи без участі представника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

24 вересня 2024 року довідкою секретаря судових засідань цивільна справа №755/12965/24 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа знята з розгляду у зв`язку з перебуванням Головуючого судді Коваленко І.В. на лікарняному. Справу призначено на 23.10.2024 року на 12 год. 30 хв.

Заявниця ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до судового засідання не з`явився, про дату, місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, від яких надійшла заява про розгляд справи без участі представника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав.

За даними копії свідоцтва про народження НОМЕР_3 (заповненого російською мовою) « ОСОБА_3 » народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно із копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 (заповненого російською мовою), 23 грудня 1983 року « ОСОБА_3 » уклала шлюб із « ОСОБА_4 », прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_5 ».

Відповідно до копії трудової книжки серії НОМЕР_1 , яка заповнена 29.08.1983, вона видана на ім`я (російською мовою) « ОСОБА_6 », ІНФОРМАЦІЯ_2 . При цьому, на титульному листі трудової книжки наявне виправлення дати народження, а саме рік народження.

Паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 , виданий 03 березня 2001 року Калінінським РВ ДМУ ГУ МВС України в Донецькій області, заповнений на ім`я: « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Згідно з копії картки платника податків щодо державної реєстрації фізичних осіб- платників податків НОМЕР_2 від 16 листопада 1998 року убачається, що картка видана ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заявник звернулась до відділу обслуговування громадян №4 (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії за віком.

Листом від 08.12.2022 року заявниці в призначенні пенсії було відмовлено, оскільки згідно наданої трудової книжки НОМЕР_1 від 29.08.1983 року не враховані періоди роботи, оскільки запис дати про народження містить виправлення не завірене згідно вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» від 29.07.1993 №58.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи немайнових прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 26 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року (зі змінами та доповненнями), якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за Паспортом або Свідоцтвом про народження, факт належності цього документу даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в разі, якщо установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду. Проте сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають з цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Разом з тим суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу , а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме: трудової книжки, має для заявника юридичне значення, оскільки від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, від яких залежить вирішення питання щодо отримання заявником пенсії, а саме, заявнику потрібно звернутися до територіальних органів Пенсійного фонду України, однак було виявлено, що трудова книжка, яка надана заявником, має недоліки, які заявник не може самостійно усунути, що унеможливлює вирішення зазначеного питання позасудовим шляхом.

Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення заявника його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку на загальних підставах.

На сьогодні внести виправлення до трудової книжки неможливо.

Допущені у документі невідповідності є перешкодою реалізації заявником права на призначення пенсії.

З урахуванням вищевикладеного, а також зібраних по справі доказів та їх належної оцінки, знайшло своє підтвердження, що правовстановлюючий документ: трудова книжка НОМЕР_1 , заповнена 29 серпня 1983 року, належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись статтями 76-81, 258, 265, 268, 293, 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа - задовольнити.

Встановити факт, що трудова книжка НОМЕР_1 , видана 29 серпня 1983 року на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з наявними в ній виправленнями дати народження, належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлений 23.10.2024 року.

Суддя: