П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2024 року м. Київ

Справа №753/1819/24

Апеляційне провадження №22-ц/824/12728/2024

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Мережко М.В., Поліщук Н.В.

за участю секретаря Федорчук Я.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління освіти Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації на рішення Дарницького районного суду м. Києва, ухваленого під головуванням судді Цимбал І.К. 30 квітня 2024 року в м. Києві, у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління освіти Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про стягнення заборгованості по заробітній платі,

В С Т А Н О В И В

У січні 2024 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив зобов`язати Управління освіти Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації поновити нарахування і виплату з моменту припинення ОСОБА_1 як мобілізованому на особливий період педагогічному працівнику, середнього заробітку за час проходження військової служби за призовом під час мобілізації. Стягнути з Управління освіти Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час проходження військової служби за призовом під час мобілізації за період з 19 липня 2022 року по 22 грудня 2023 року у розмірі 743493,13 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що він є працівником освітнього навчального закладу та був мобілізований до лав ЗСУ. Відповідно КЗпП України за позивачем на час проходження військової служби зберігається основне місце роботи та середній заробіток, який останньому було виплачено до внесення змін у законодавство, яким було скасовано збереження середнього заробітку. Разом з тим, враховуючи те, що позивач є працівником у галузі освіти, умови праці на час особливого періоду регулюється саме профільним законом, до якого зміни щодо скасування нарахування середнього заробітку були внесені пізніше, отже відповідач повинен був нарахувати позивачу середній заробіток до внесення змін у профільний закон. Враховуючи те, що відповідач таких дій не зробив та на запит позивача відмовився їх вчинити, позивач вимушений був звернутися до суду з відповідним позовом.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 30 квітня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління освіти Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про стягнення заборгованості по заробітній платі - задоволено.

Зобов`язано Управління освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації поновити нарахування і виплату з моменту припинення ОСОБА_1 як мобілізованому на особливий період педагогічному працівнику, середнього заробітку за час проходження військової служби за призовом під час мобілізації.

Стягнуто з Управління освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час проходження військової служби за призовом під час мобілізації за період з 19 липня 2022 року по 22 грудня 2023 року у розмірі 734493,13 грн.

Судові витрати віднесено за рахунок держави.

Не погодився із вказаним рішенням відповідач - Управління освіти Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, керівником Управління подана апеляційна скарга, в якій він вказує на те, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм процесуального та матеріального права, не враховано зміни в законодавстві, які відбулися у сфері трудових правовідносин щодо мобілізованих працівників, а також за неповного з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Представник відповідача зазначає, що 01 липня 2022 року був прийнятий Закон України № 2352-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо оптимізації трудових відносин», який набув чинності 19 липня 2022 року. Даним законом, внесено зміни у ч. 3 ст. 119 КЗпП України, а саме слова «зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток» замінено словами «зберігаються місце роботи і посада». Отже, за педагогічними та науково-педагогічними працівниками, які призвані на строкову військову службу або прийняті на військову службу за контрактом, не зберігається середній заробіток у закладі освіти.

Тобто, з 19 липня 2022 року у відповідача відсутній обов'язок виплачувати середній заробіток позивачу, оскільки за такими працівниками зберігається лише місце роботи і посада. Враховуючи, що прикінцевими та перехідними положеннями Закону України від 01 липня 2022 року № 2352-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» не визначено особливостей застосування норми ч. 3 ст. 119 КЗпП, тому з дня набрання чинності цього Закону за працівниками, призваними (прийнятими) до дня набрання чинності Законом на військову службу зберігається лише місце роботи (посади).

Представник відповідача також вказує на те, що збереження середнього заробітку до 19 липня 2022 року відбувалось згідно приписів законодавства, що зобов`язувало Відповідача виконувати обов`язок зі збереження середньої заробітної плати.

Разом з цим слід звернути увагу суду на те, що у преамбулі наказу Київської інженерної гімназії від 28 лютого 2022 року № 6-к/тм «Про увільнення від роботи ОСОБА_1 у зв`язку з призовом на військову службу під час мобілізації» зазначено посилання саме на ч. 3 ст. 119 КЗпП, яка безпосередньо регулює трудові відносини між працівником та роботодавцем, а не на профільний Закон України «Про освіту».

Тому припинення збереження середньої заробітної плати пов`язано саме із скасуванням обов`язку, який виконувався на виконання приписів законодавства з метою дотримання встановлених вимог норм ч. 3 ст. 119 КЗпП України, а не на підставі наказу (чи іншого розпорядчого акту) відповідача.

За таких обставин, представник відповідача вважає, що положення ч. 3 ст. 119 КЗпП України в частині збереження за позивачем середнього заробітку на час перебування на військовій службі поширювалися на нього до 19 липня 2022 року, тобто до дня набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин». А починаючи з 19 липня 2022 року відповідач не має обов`язку зберігати за позивачем середній заробіток.

Щодо висновку суду першої інстанції про поновлення нарахування і виплату з моменту припинення ОСОБА_1 , як мобілізованому на особливий період педагогічному працівнику, середнього заробітку за час проходження військової служби за призовом під час мобілізації, представник вважає, що таке рішення є абсолютно недоцільним, оскільки вже з 24 грудня 2023 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо впорядкування надання та використання відпусток, а також інших питань» яким зі ст. 57 Закону України «Про освіту» слова «...чи проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, або військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період...» було виключено чим позбавлено право мобілізованих педагогів отримувати середній заробіток за місцем роботи.

На підставі всього вищезазначеного, та відповідно до ст. 57 Закону України «Про освіту» представник відповідача вважає, що у них відсутній обов'язок поновлювати нарахування і виплату мобілізованому на особливий період педагогічному працівнику, середньо заробітку за час проходження військової служби.

Також вважає, що відповідачем правомірно зупинено з 19 липня 2022 року збереження заробітної плати за працівником, який був призваний на військову службу до дня набрання чинності Законом.

На підставі викладеного, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги залишити без задоволення.

В судовому засіданні представник Управління освіти Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації - Кохан В.О. підтримала апеляційну скаргу з підстав викладених у ній та просила її задовольнити.

Представник позивача - ОСОБА_2 заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів виходить з такого.

Судом встановлено, що позивач з 30 серпня 2011 року і по теперішній час працює в Київській інженерній гімназії на посаді вчителя фізичної культури, що підтверджується довідками Управління освіти Дарницької районної вмісті Києві державної адміністрації від 27 листопада 2023 року № 450 та від 27 листопада 2023 року № 451 /а.с. 10,11/.

Згідно довідки виданої Військовою частиною НОМЕР_1 від 29 грудня 2023 року №591, капітан ОСОБА_1 з 25 лютого 2022 року призваний за мобілізацією, перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 , у Збройних Силах України /а.с. 8/.

Відповідно до наказу Київської інженерної гімназії від 28 лютого 2022 року № 6-к/тм «Про увільнення від роботи ОСОБА_1 у зв`язку з призовом на військову службу під час мобілізації» відповідно до ч.3 ст. 119 КЗпП, ОСОБА_1 , вчителя фізкультури, увільнено від роботи з 26 лютого 2022 року у зв`язку з призовом на військову службу під час мобілізації, на особливий період, зі збереженням місця роботи, займаної посади та середньої заробітної плати /а.с. 15/.

Згідно довідки Управління освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 27 листопада 2023 року № 451, ОСОБА_1 , за основним місцем роботи було нараховано дохід з період з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року, який склав - 261663,09 грн: січень 2022 року - 33482,82 грн; лютий 2022 року - 33774,62 грн; березень 2022 року - 43250,58 грн; квітень 2022 року - 40293,90 грн; травень 2022 року - 43250,68 грн; червень 2022 року - 43250,68 грн; липень 2022 року - 24359,71 грн; з серпня 2022 року по грудень 2022 року дохід відсутній /а.с. 11/.

Крім того, згідно довідки Управління освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 27 листопада 2023 року № 450, ОСОБА_1 , за основним місцем роботи за період з 01 січня 2023 року по 30 жовтня 2023 року дохід відсутній /а.с. 10/.

30 жовтня 2023 року позивач звернувся до Управління освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації з вимогою пояснити підстави припинення нарахування середнього заробітку з 19 липня 2022 року і ознайомити його з наказом, на підставі якого Управлінням освіти було припинено нарахування середнього заробітку з 19 липня 2022 року /а.с. 12,13/.

27 листопада 2023 року Управляння освіти надало відповідь № 3120, в якій повідомило, що підставою для припинення нарахування середнього заробітку за період призову на військову службу у зв`язку із мобілізацією є внесення змін до ст. 119 КЗпП та змінено норму щодо збереження заробітку Законом України від 01 липня 2022 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», який набрав чинності 19 липня 2022 року. Також зазначено, що гарантії та права ОСОБА_1 , як військовослужбовця, визначаються у Законі України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», яким не передбачено виплату середнього заробітку /а.с. 16,17/.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно зі ст.14 Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод Користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього (ст. 4 КЗпП України).

Відповідно до ч.2 ст. 39 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» громадяни України, призвані на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийняті на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, користуються гарантіями, передбаченими частиною третьою статті 119 Кодексу законів про працю України, а також частиною першою статті 53 і частиною другою статті 57 Закону України «Про освіту», частиною другою статті 44, частиною першою статті 54 і частиною третьою статті 63 Закону України «Про фахову передвищу освіту», частиною другою статті 46 Закону України «Про вищу освіту».

Указом Президента України № 69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03 березня 2022 року, у зв`язку із введенням воєнного стану на території України, відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» оголошено та проводиться загальна мобілізація.

Законом України від 01 липня 2022 року № 2352-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», який набрав чинності з 19 липня 2022 року, внесено зміни та у частині третій статті 119 КЗпП слова «зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток» замінено словами «зберігаються місце роботи і посада».

Згідно із ч.2 ст. 57 Закону України «Про освіту» у разі захворювання педагогічного чи науково-педагогічного працівника, яке тимчасово унеможливлює виконання ним посадових обов`язків і обмежує можливість перебування у колективі осіб, які навчаються, або тимчасового переведення за цих чи інших обставин на іншу роботу чи проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, або військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період за таким працівником зберігається попередній середній заробіток. У разі хвороби або каліцтва попередній середній заробіток виплачується до відновлення працездатності або встановлення інвалідності.

Спеціальна норма (частина друга статті 57 Закону України «Про освіту») має перевагу над загальною (частина третя статті 199 КЗпП) нормою (lex specialis derogat generali). Прийнята пізніше в часі загальна норма (частина третя статті 199 КЗпП) не скасовує спеціальної норми (lex posterior generalis non derogat priori speciali). Тому за педагогічними чи науково-педагогічними працівниками призваними на військову службу за призовом під час мобілізації зберігається попередній середній заробіток.

До такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16 жовтня 2023 року у справі № 718/209/23.

З наведених обставин вбачається, що між сторонами виник спір з приводу неправомірності припинення виплати відповідачем середнього заробітку на користь ОСОБА_1 , який є педагогічним працівником та був призваний на військову службу під час мобілізації з 19 липня 2022 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , є педагогічним працівником, який був призваний на військову службу під час мобілізації, на особливий період з 25 лютого 2022 року.

Внаслідок того, що позивач є педагогічним працівником, то на нього поширюються не лише гарантії прав працівників, передбачені загальними нормами трудового законодавства (КЗпП України), зокрема положення ст. 119 КЗпП, але й гарантії, передбачені спеціальними нормами (Закон України «Про освіту»), зокрема положення ст. 57 Закону України «Про освіту», якою встановлено державні гарантії педагогічним і науково-педагогічним працівникам.

Так, відповідно до ч.2 ст. 57 Закону України «Про освіту», яка є спеціальною при вирішенні спору, у разі захворювання педагогічного чи науково-педагогічного працівника, яке тимчасово унеможливлює виконання ним посадових обов'язків і обмежує можливість перебування у колективі осіб, які навчаються, або тимчасового переведення за цих чи інших обставин на іншу роботу чи проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, або військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період за таким працівником зберігається попередній середній заробіток.

Однак, Законом України № 3494-ІХвід 22 листопада 2023 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо впорядкування надання та використання відпусток, а також інших питань», який набрав чинності 24 грудня 2023 року в частину 2 статті 57 Закону України «Про освіту» було внесено зміни, які скасовують виплату середнього заробітку педагогічним чи науково-педагогічним працівникам, у зв'язку з проходженням ними військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, або військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Відтак, до 24 грудня 2023 року ч. 2 ст. 57 Закону України «Про освіту» щодо збереження за педагогічними чи науково-педагогічними працівниками попереднього середнього заробітку на період проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, або військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, була чинною і підлягала застосуванню в повному обсязі.

Таким чином, відповідачем було порушено законодавство про працю щодо припинення виплати позивачу середнього заробітку з 19 липня 2022 року через набрання чинності Законом України від 01 липня 2022 року №2352-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо оптимізації трудових відносин», яким, зокрема, внесено зміни до ч. 3 ст. 119 КЗпП щодо припинення збереження середнього заробітку працівникам за відповідних обставин, оскільки трудові відносини між сторонами регулюються й положеннями Закону України «Про освіту», яким цей заробіток збережено, та норми якого є спеціальними.

За таких обставин, суд першої інстанції зробивши висновок, що ОСОБА_1 працював до проходження військової служби за призовом під час мобілізації вчителем, а отже є педагогічним працівником, та проходить військову службу за призовом, а тому на нього поширюються гарантії, передбачені ч. 2 ст.57 Закону України «Про освіту» щодо права на збереження попереднього середнього заробітку на період проходження військової служби за призовом під час мобілізації, дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час проходження військової служби за призовом під час мобілізації в розмірі 734493,13 грн за період з 19 липня 2022 року по 22 грудня 2023 року, тобто до моменту коли набув чинності закон, яким були внесені зміни в ч. 2 ст. 57 Закону України «Про освіту» та скасовано виплату середнього заробітку педагогічним чи науково-педагогічним працівникам.

Разом з тим, суд першої інстанції, зобов`язуючи Управління освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації поновити нарахування і виплату з моменту припинення ОСОБА_1 як мобілізованому на особливий період педагогічному працівнику, середнього заробітку за час проходження військової служби за призовом під час мобілізації, не взяв до уваги, що змінами внесеними до ч. 2 ст.57 Закону України «Про освіту», було скасовано виплату середнього заробітку педагогічним чи науково-педагогічним працівникам, у зв'язку з проходженням ними військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, або військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

За таких обставин висновок суду першої інстанції в цій частині, не відповідає обставинам справи та вимогам матеріального права. А тому в цій частині рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про залишення без задоволення вказаних вимог.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Управління освіти Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації - задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 30 квітня 2024 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до Управління освіти Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про зобов`язання Управління освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації поновити нарахування і виплату з моменту припинення ОСОБА_1 як мобілізованому на особливий період педагогічному працівнику, середнього заробітку за час проходження військової служби за призовом під час мобілізації - скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким вказані позовні вимоги залишити без задоволення.

В іншій частині рішення - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: М.В. Мережко

Н.В. Поліщук

Повний текст постанови складений 22 жовтня 2024 року.