Справа №:755/9955/15-ц
Провадження №: 2-зз/755/53/24
У Х В А Л А

"22" жовтня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Катющенко В.П.

при секретарі: Яхно П.А.

за участю представника заявника - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, заяву представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва 17.01.2017 в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розірвання договору позики та стягнення грошових коштів та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання договору позики удаваним правочином і розірвання договору, -

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою, у якій просить суд: скасувати, вжиті ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17.01.2017 у цивільній справі № 755/9955/15-ц, заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на частину житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 08) та належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ).

Вимоги заяви мотивовані тим, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17.01.2017 по справі № 755/9955/15 було вжито заходів забезпечення позову та накладено арешт на частину житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 08) та належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ). 26.05.2021 Верховним Судом по справі № 755/9955/15-ц було прийнято постанову, якою рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 07.11.2018 та постанови Київського апеляційного суду від 03.04.2019 в частині розподілу судових витрат змінено. В іншій частині рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 07.11.2018 та постанови Київського апеляційного суду від 03.04.2019 залишено без змін. Поновлено виконання рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 07.11.2018 та постанови Київського апеляційного суду від 03.04.2019 у нескасованих та не змінених частинах. Приватним виконавцем Івановим Андрієм Валерійовичем здійснювалось примусове виконання вказаного судового рішення у виконавчому провадженні № НОМЕР_2. 07.10.2021 у вказаному виконавчому провадженні приватним виконавцем Івановим А.В. було складено акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, відповідно до якого ОСОБА_2 було передано у власність частина житлового будинку загальна площа (кв.м): 251.8, житлова площа (кв.м): 138.5, розташованого за адресою АДРЕСА_1 . На підставі вказаного акту ОСОБА_2 було отримано свідоцтво про право власності на частину житлового будинку загальна площа (кв.м): 251.8, житлова площа (кв.м): 138.5, розташованого за адресою АДРЕСА_1 . Право власності на зазначене майно було зареєстровано в Державному реєстрі прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом. Отже на даний час відпала необхідність у забезпеченні позову шляхом арешту майна відповідача, оскільки вказана майно перейшло у власність позивача в порядку примусового виконання рішення суду по даній справі.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 вимоги заяви підтримав та просив їх задовольнити, з мотивів викладених у заяві.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, будучу належним чином повідомленими, про причини неявки суд не повідомили.

Суд, вивчивши мотиви заяви, дослідивши матеріали справи № 755/9955/15-ц, доходить наступного.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17.10.2017 було частково задоволено заяву представника позивача за первісним позовом ОСОБА_5 - ОСОБА_6 про забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розірвання договору позики та стягнення грошових коштів та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання договору позики удаваним правочином і розірвання договору задоволено частково та накладено арешт на частину житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 08) та належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ).

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 07.11.2018 у справі № 755/9955/15-ц позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розірвання договору позики та стягнення грошових коштів задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором безпроцентної позики від 05 лютого 2014 року в розмірі 231 580 евро, що станом на 12 листопада 2017 року становить 7 156 423 гривні 41 копійка, 10% річних від простроченої суми - 23 201 евро за період з 31.05.2014 року по 31.05.2015 рік в розмірі 2 320 евро, що станом на 12 листопада 2017 року становить 71 694 гривні 02 копійки та судовий збір в сумі 8 000 гривень, а всього 7 236 117 (сім мільйонів двісті тридцять шість тисяч сто сімнадцять) гривень 43 (сорок три) копійки; в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання договору позики удаваним правочином і розірвання договору відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 03.04.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 07.11.2018 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 26.05.2021 касаційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково. Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 07.11.2018 та постанову Київського апеляційного суду від 03.04.2019 в частині розподілу судових витрат змінено. Понесені ОСОБА_2 судові витрати у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції у розмірі 8 000,00 грн. компенсовано за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. В іншій частині рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 07.11.2018 та постанову Київського апеляційного суду від 03.04.2019 залишено без змін. Поновлено виконання рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 07.11.2018 та постанови Київського апеляційного суду від 03.04.2019 у нескасованих та незмінених частинах.

Відповідно до ч.1 ст. 158 Цивільного процесуального кодексу України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

За приписами ч.ч. 7, 8 ст. 158 Цивільного процесуального кодексу України У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Аналізуючи вищевикладене, зважаючи на наведені стороною позивача до суду обґрунтування, суд доходить висновку про відмову у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва 17.01.2017, оскільки у межах розгляду цивільної справи № 755/9955/15-ц, ухвала про вжиття заходів забезпечення позову від 17.01.2017 судом не постановлялась, що зумовлює не можливість суду скасувати такі заходи забезпечення позову.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 158, 258, 260, 261, 352, 353, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва 17.01.2017 - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України. Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України та в строки встановлені ст. 354 ЦПК України.

Повний текс ухвали складено 24.10.2024.

Суддя: