Справа № 716/1792/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.10.2024 року місто Заставна

Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Вайновської О.Є.,

секретаря судового засідання Бортніка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Данищук Василь Вячеславович, до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

13.08.2024 року позивачка ОСОБА_1 , в особі адвоката Данищука В.В., звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на домоволодіння АДРЕСА_1 з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 21,80 кв.м., житловою площею 13,50 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування позову посилалася на те, що нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавиці.

Ухвалою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 19.08.2024 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження, призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження на підготовче судове засідання, витребувано матеріали спадкової справи.

Відповідач відзив на позов не подав.

Ухвалою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 15.10.2024 року підготовче провадження закрито, призначено розгляд справи.

Позивачка та її представник адвокат Данищук В.В. в судове засідання не з`явилися, представник позивачки надав заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, позов підтримали.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

За таких обставин, суд розглянув справу за відсутності сторін. При цьому фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, з огляду на положення ст.247 ч.2 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що за життя ОСОБА_3 ,жителька села Горошівці Чернівецького району Чернівецької області, зробила розпорядження на випадок своєї смерті, відповідно до якого все майно, що належатиме на час смерті, заповідала ОСОБА_1 (а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 місті Чернівці, про що міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернівецького обласного управління юстиції м.Чернівці вчинено актовий №2010 від 01.10.2003 року (а.с.7).

Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР 1963 року.

Водночас, відповідно до п.5 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Заочним рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 25.01.2024 року спадкоємиці ОСОБА_3 за заповітом ОСОБА_1 надано додатковий строк для подачі нею заяви до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 (а.с.17-20).

Таким чином, до відносин спадкування після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовується Цивільний кодекс України, оскільки спадщина після смерті ОСОБА_3 не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності ЦК України.

За загальними правилами про спадкування (ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК України), спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме - місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини (ст.ст.1220, 1221 ЦК України).

Після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння АДРЕСА_1 .

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ст.1223 ЦК України).

Згідно заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Горошовецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області Кирилюк Т.Д. 28.02.2003 року, ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: зокрема, належний їй житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1 заповіла ОСОБА_1 (а.с.9) і вказаний заповіт є чинний.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст.1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України).

Як зазначалося, рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 25.01.2024 року ОСОБА_1 надано додатковий строк для подачі нею заяви до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 (а.с.17-20).

27.03.2024 ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , на що нотаріусом заведено спадкову справу (а.с.51).

Таким чином ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , і є такою що прийняла спадщину на підставі ч.1 ст.1269, ч.3 ст.1272 ЦК України.

Відповідно до ст.ст.1296, 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

З метою оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак їй було відмовлено, оскільки нею не були подані документи, що посвідчують право власності на згадане майно за ОСОБА_3 , що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 27.03.2024 (а.с.21).

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.85 № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 №69.

В інформаційному листi Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що записи у по-господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо.

В п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України від 04.10.1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» зазначено, що право власності на житловий будинок, збудований громадянами на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по АДРЕСА_1 належав ОСОБА_3 що підтверджується довідкою №130 від 23.04.2024 (а.с.28).

Згідно записів облікової картки об`єкта по господарського обліку на 2021-2025 роки власником домогосподарства АДРЕСА_1 являється ОСОБА_3 (а.с.22-25).

З урахуванням зазначеного суд приходить до висновку, що спадкодавець ОСОБА_3 набула право власності на спірний житловий будинок з погосподарськими будівлями, проте не зареєструвала його належним чином.

Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Відповідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема iз правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо iнше прямо не випливає iз закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України в разi вiдсутностi документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку.

Згідно відомостей, які наведені у технічному паспорті, житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 побудований у 1940 році (а.с.15).

Враховуючи викладене, а саме що ОСОБА_3 за життя набула право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , але належними чином не оформила права власності, у зв`язку з чим її спадкодавиці за заповітом ОСОБА_1 . нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, ОСОБА_1 позбавлена можливості реалізувати спадкові права в позасудовому порядку, а отже її права підлягають судовому захисту шляхом визнання за нею права власності на домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст.328, 392, 1216-1218, 1221-1222, 1223, 1267-1270, 1272, 1297 ЦК України, ст.3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст.200, 206, 211, 258, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Данищук Василь Вячеславович, до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІН НОМЕР_1 , право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 , яке складається із житлового будинку під літ. «А» (1940) загальною площею 21,80 м.кв., житловою 13,50 м.кв., сараю під літ. «Б», вбиральні під літ. «В», погребу під літ. «Пг», входу в погріб під літ. «Вх. В пг»,огорожі під №1-3, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 24.10.2024.

Суддя О.Є. Вайновська