Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/3395/24
Провадження № 2-н/553/703/2024
У Х В А Л А

Іменем України

22.10.2024м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Москаленко В.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію, -

ВСТАНОВИВ:

01.10.2024 до Ленінського районного суду м. Полтави надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію за адресою споживання: АДРЕСА_1 .

На запит відповідно до вимог ч. 5 ст. 165 ЦПК України, судом отримана інформація з управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради (за вх. № 25585 від 21.10.2024), відповідно до якої підтверджене місце проживання відповідача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

Дослідивши матеріали заяви, приходжу висновку про відмову у видачі судового наказу, зважаючи на наступне.

У заяві про видачу судового наказу заявник зазначає, що Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут здійснює постачання для ОСОБА_1 електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 та заборгованість виникла саме за цією адресою, в той час як боржник зареєстрований за іншою адресою.

Разом з цим, доказів, які б підтверджували, що за ОСОБА_1 зареєстроване право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , або ж, що він проживає за вказаною адресою, суду не надано.

Отже, відповідно до наданих відомостей, адреса зареєстрованого місця проживання боржника не співпадає з адресою, за якою виникла заборгованість, яку стягувач просить стягнути з вказаного боржника.

За нормами п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Оскільки ОСОБА_1 за адресою, зазначеною стягувачем у заяві про видачу судового наказу та за якою виникла заборгованість, не зареєстрований, даних щодо оформлення за ним права власності на квартиру або його проживання за даною адресою суду не надано, то, відповідно, із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, тому суд вважає за необхідне у видачі судового наказу відмовити.

Частиною 2 статті 167 ЦПК України, передбачено, що за результати розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п. 8 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

У відповідності до ч. 2 ст. 161 ЦПК України, особа має право звернутися до суду з вимогами визначеними у частині першій цієї статті, в наказаному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Відповідно до положень ч.2 ст.164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

Керуючись статтями 165, 186, 260 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її проголошення до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає чинності після закінчення строків на її оскарження.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Р. І. Тимчук