Справа № 168/1014/24
Провадження № 2/168/372/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2024 року Старовижівський районний суд Волинської області в складі

головуючого - судді Хаврони О.Й.,

з участю: секретаря Островерхої Т.С.,

розглянувши в селищі Стара Вижівка в залі суду у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дубечненської сільської ради про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Дубечненської сільської ради про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

Позов обґрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 . Спадщину після нього прийняла його мати ОСОБА_3 шляхом управління спадковими майном, однак не оформила у встановленому законом порядку. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 . Заповіт від імені ОСОБА_3 виконавчим комітетом Дубечненської сільської ради не посвідчувався. Позивач постійно проживав зі спадкодавцем на день її смерті, є спадкоємцем першої черги за законом та прийняв спадщину у встановленому законом порядку і строки. Він, звернувся до нотаріуса з метою оформлення права власності, однак, отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії з наступних підстав: «право власності на житловий будинок за спадкодавцем не зареєстроване, відсутній правовстановлюючий документ на вищезазначене нерухоме майно»; «із поданих документів неможливо встановити родинні відносини, а саме: факт того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є подружжям, оскільки згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільтного стану громадян щодо актового запису про їх шлюб, відомості про наречену заначено, власне ім`я та по батькові ОСОБА_4 ». Враховуючи наведене, просить встановити факт родинних відносин між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є подружжям, дружиною та чоловіком, визнати за ним право власності на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом.

Позивач в підготовче засідання не з`явився, подав до суду клопотання, в якому уточнив свої вимоги та просить встановити факт, що актовий запис про шлюб №41 складений 30.11.1959 року виконавчим комітетом Дубечненської сільської ради Старовижівського району Волинської області підтверджує перебування в шлюбі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , та визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , а справу розглядати за його відсутності.

Представник відповідача Дубечненської сільської ради у підготовче засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить проводити розгляд справи за відсутності представника, не заперечує проти вирішення справи на користь позивача за умови достатніх правових підстав.

Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав.

Ч.3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Так, згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

За приписами ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть останнього (а.с. 13).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна увійшов житловий будинок, збудований у 1990 року, з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 . Належність вищевказаного будинку спадкодавцеві підтверджується витягом з погосподарської книги Дубечненської сільської ради Ковельського району № Р-1 за 2016-2023 рік (а.с. 20).

Вказані будівлі збудовані у сільській місцевості і зареєстровані у погосподарській книзі сільської ради, а тому є підстави вважати, що вони прийняті в експлуатацію і не є самовільним будівництвом та належали спадкодавцю ОСОБА_2 .

Як видно із довідки виконавчого комітету Дубечненської сільської ради Ковельського району Волинської області № 195 від 25.01.2024 року ОСОБА_2 був зареєстрований і проживав в АДРЕСА_1 разом з дружиною ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_2 шляхом вступу у володіння спадковими майном, але не оформила своїх спадкових прав, а також те, що виконавчим комітетом Дубечненської сільської ради заповіт від імені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не посвідчувався (а.с. 15).

Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилася, свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно після його смерті не видавалося, що підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру та листом нотаріуса (а.с. 48 на звороті).

Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 13.02.2024 року № 1, 06.03.1959 р. зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 . Після реєстрації шлюбу прізвище нареченої змінено на « ОСОБА_6 » (а.с. 47-48).

Незважаючи на розбіжність у документах факт перебування у шлюбі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та прийняття нею спадщини після чоловіка підтверджується свідоцтвом про народження позивача, довідкою сільської рада та поданими до позову заявами (а.с. 12, 15, 17-19).

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення

Згідно з п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31.03.1995 р. в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 р. справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Враховуючи вищевикладене, те, що в іншому порядку документально підтвердити факт того, що ОСОБА_3 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , неможливо, а позивачем надані докази на підтвердження, а також те, що встановлення юридичного факту має значення для охорони прав та інтересів позивача, оскільки останній позбавлений можливості у позасудовому порядку встановити вказаний факт з метою оформлення ним спадкових прав, суд приходить до висновку що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині встановлення факту, що має юридичне значення, є підставними та підлягають до задоволення.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 14).

Згідно з ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, право на спадкування за законом, зокрема, у першу чергу, мають діти спадкодавця (ч.1, 2 ст.1223, ч.1 ст. 1261 ЦК України).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст.1297 ЦК України).

Факт родинних відносин між позивачем та спадкодавцем ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 12).

Позивач постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, звернувся до нотаріуса та просить видати йому свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 41 на звороті).

02.03.2024 року позивачу видано свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спадкового майна (а.с. 54 на звороті, 53 на звороті, 54 на звороті, 56, 57 на звороті).

Постановою нотаріуса від 13.02.2024 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 (до реформування адміністративно-територіального устрою України Старовижівського) району Волинської області з наступних підстав: «право власності на житловий будинок за спадкодавцем не зареєстроване, відсутні правовстановлюючі документи на вищезазначене нерухоме майно; із поданих документів неможливо встановити родинні відносини, а саме: факт того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є подружжям, оскільки згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про їх шлюб, відомості про наречену зазначено: власне ім`я та по батькові - ОСОБА_4 » (а.с. 16).

Інших спадкоємців за заповітом, за законом, чи таких, що мають право на обов`язкову частку у спадщині, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 , немає, що підтверджується дослідженими судом матеріалами копії спадкової справи № 23/2024 до майна померлої ОСОБА_3 (а.с. 41-57).

Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права, та відповідно до вимог ст.16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права.

Враховуючи, що розбіжності у документах, унеможливлюють використання позивачем цих документів для реалізації свого права на спадкування та оформлення права на спадщину, за життя спадкодавець правовстановлюючих документів на житловий будинок не мала, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набула право власності на житловий будинок неправомірно або, що на спадкове майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, та з огляду на те, що захистити свої права позивач може лише шляхом звернення до суду, позов слід задовольнити.

На підставі викладеного, п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ст.ст. 524, 548, 549 ЦК Української РСР, ст.ст. 1216, 1217, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст. 200, 206, 247, 263, 264, 265, 268, 273, 315, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Встановити факт, що актовий запис про шлюб №41 складений 30.11.1959 року виконавчим комітетом Дубечненської сільської ради Старовижівського району Волинської області підтверджує перебування в шлюбі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Волинського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Дубечненська сільська рада, адреса місця знаходження: вул. Незалежності, 20, с.Дубечне, Ковельський район, Волинська область, код за .

Повне судове рішення складено 23.10.2024 року.

Суддя О. Й. Хаврона