Справа № 948/332/24
Номер провадження 2/948/247/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2024 Машівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Кравець С.В.,

за участю секретаря Порохні І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Машівка у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами

в с т а н о в и в :

1.1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

У травні 2024 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 13.12.2021 р. між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачкою був укладений договір позики № 77149916, за умовами якого грошові кошти передаються на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, який зобов`язується їх повернути в такій же сумі у день закінчення строку позики або достроково та сплатити проценти від суми позики.

14.06.2021р. між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та позивачем укладений Договір факторингу № 14/06/21, за умовами якого, згідно Реєстру боржників № 11 від 27.10.2023р. позивач набув право грошової вимоги до відповідачки за вказаним вище договором в сумі 15 875,37 грн з яких: 7 536,54 грн заборгованість за основною сумою кредиту; 8 338,83 грн заборгованість за відсотками, після чого позивач не нараховував жодних штрафних санкцій.

20.11.2021р. між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та відповідачкою укладений кредитний договір №/752211, який підписано електронним підписом позичальника, шляхом використання одноразового ідентифікатора, за умовами якого товариство надає фінансовий кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за його користування.

12.08.2022р. між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та позивачем укладений Договір факторингу № 12082022, за умовами якого, згідно Реєстру боржників від 12.08.2022 р. позивач набув право грошової вимоги до відповідача за вказаним вище договором в сумі 10 275,00 грн з яких: 3000,00 грн заборгованість за основною сумою кредиту; 7 275,00 грн заборгованість за відсотками, після чого позивач не нараховував жодних штрафних санкцій.

17.12.2021р. між ТОВ «Фінансова Компанія «Авіра груп» та відповідачкою був укладений кредитний договір № 62535, який підписано електронним підписом позичальника, шляхом використання одноразового ідентифікатора, за умовами якого кредитні кошти надаються у безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки відповідача, в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за його користування.

05.01.2024р. між ТОВ «ФК «Авіра груп» та позивачем укладений Договір факторингу № 05012024, за умовами якого, згідно Реєстру боржників від 05.01.2024 р. позивач набув право грошової вимоги до відповідача за вказаним вище кредитним договором в сумі 14 540,00 грн з яких: 4 000,00 грн заборгованість за основною сумою кредиту; 9 940,00 грн заборгованість за відсотками, 600,00 грн сума заборгованості по комісії, після чого позивач не нараховував жодних штрафних санкцій.

У зв`язку з наведеним, позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за вказаними договорами на загальну суму 40 690,37 грн та судові витрати.

1.2.Відзив

В установлений судом строк відповідачка направила відзив на позов, в якому просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. В обґрунтування своїх доводів зазначила, що доказів, які б свідчили про перерахування (зарахування) коштів на її картковий рахунок позивачем не надано, а також доказів того на який саме рахунок та час їх зарахування за вказаними кредитними договорами. Розрахунок заборгованості не є первинним документом і не підтверджує факту перерахування коштів.

Жодних відомостей про те, чи була сплата чи ні за договором позики позов не містить, оскільки згідно копії договору №771149916 сума позики становить 7 786,00 грн, а позивач просить тягнути 7 536,54 грн, при цьому вона стверджує, що жодного разу ніяких платежів за цим договором не здійснювала.

Крім цього, за хронологією обставин викладених у позові на день укладення договору факторингу від 14.06.2021 р. в його додатку, зокрема Реєстрі боржників не могло бути право вимоги за договором позики №771149916 від 13.12.2021 р., а відповідно і її прізвища.

Позивач зазначила про те, що договори факторингу №14/06/21, №12082022 та №05012024 не містять даних про заміну кредитора у зобов`язаннях, де боржником є саме відповідачка, реєстр боржників взагалі не надано, а копії витягів з реєстру боржників до вищевказаних договорів факторингу не є офіційним документом, так як не має обов`язкових реквізитів та завірений лише представником позивача, а тому є неналежним доказом.

Жодних доказів, які свідчили про перерахування коштів на її картковий рахунок позивачем не нагадано.

Зважаючи на вищевикладене відповідачка вважає, що зі змісту позову та додатків до нього неможливо встановити факт відступлення права вимоги позивачу, у вищевказаних зобов`язаннях та нею, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають (а.с.73-74).

1.3. Відповідь на відзив

Позивач у встановлений судом строк направив відповідь на відзив, в якому зазначає порядок укладення трьох договорів, зокрема договору позики №77149916 від 13.12.2021 р., договорів №/752211 від 20.11.2021 р. та №35250-04/2023 від 21.04.2023 р. про отримання кредитних коштів, їх підписання здійснювалося електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надіслано на номер мобільного телефону, вказаного останнім при укладанні договорів.

Сторони узгодити розмір кредитів та позики, грошову одиницю, якій надано кошти, строк та умови користування ними, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення договорів у електронній формі на погоджених умовах, шляхом підписання за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Окрім того, для їх укладення дані вносяться позичальником власноруч шляхом заповнення відповідних форм на сайті товариств, тобто, укладання угоди без заповнення заявки клієнтом є неможливим, так як без проходження реєстрації, отримання одноразового ідентифікатора, без здійснення входу відповідачем на сайт за допомогою логіна і пароля особистого кабінету, кредитний договір між позикодавцем та відповідачем не було б укладено.

Щодо нарахування відсотків за користування кредитними коштами за трьома кредитними договорами позивач зазначає, що умови з якими погодився відповідач вказані безпосередньо у договорах, а також у Правилах надання грошових коштів у позику ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів», що стосується договору позики, в яких вказаний строк кредиту, сума кредиту, процентна ставка, також штрафна санкції та інші платежі і порядок повернення позики.

Отже, узгодивши умови договору і підписавши його, відповідач не мав жодних заперечень з приводу того, що він не погоджується з Правилами надання коштів. Разом з цим, у випадку неповного розуміння умов кредитного договору, у відповідача була можливість відмовитися від його підписання, якою він не скористався.

Підписавши вищевказані договори, відповідач посвідчив свою обізнаність та згоду з його умовами, волевиявлення було вільним, правочин вчинено у формі, встановленій законом та був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлений ним, а саме отримання кредитних коштів, що і було здійснено сторонами. Відповідач з власної ініціативи звернувся за отриманням кредиту до обраної ним фінансової установи, отримавши від останньої всю передбачену законодавством інформацію перед укладанням договору.

Таким чином, твердження відповідача щодо недотримання первісним кредитором вимог Закону України «Про захист прав споживачів» є нічим іншим, як намаганням відповідача уникнути належного виконання взятих на себе зобов`язань.

Також позивач зазначає, що доводи відзиву про те, що умови договору про встановлення вимоги про сплату непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання зобов`язання за договором є несправедливими не повинно братися до уваги, так як розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, а тому відповідач розумів розмір процентів, надаючи згоду на отримання кредитних коштів.

Щодо первинних документів бухгалтерського обліку за кредитними договорами та підтвердження перерахування кредитних коштів, позивач зазначає, що інформація про проведення успішних транзакцій зберігається безпосередньо у кредитодавця.

У відповідності до умов договору, кошти надаються позичальнику в безготівковій формі на банківську картку вказану позичальником власноручно. На підтвердження суми заборгованості по вищевказаних договорах позивачем до позову надано розрахунок заборгованості за договорами виготовлений ТОВ «ФК «ЄАПБ», який підтверджує факт, що після переуступлення прав вимоги позивачем не здійснювалося додаткових нарахувань, а тому позивач просить стягнути кредитну заборгованість, яка була нарахована первісним кредитором.

При зверненні з даним позовом до суду ним надано всі наявні документи по кредитній справі, які були передані первісними кредиторами до ТОВ «ЄАПБ» в рамках укладених договорів факторингу.

Щодо відступлення права вимоги позивач зазначає пропередання своїх прав іншій особі за правочином та повідомлення про відступлення права вимоги за договорами факторингу та передачі реєстру боржників. Також повідомив, що договорами факторингу не передбачено повідомлення позивачем боржнику про відступлення права вимоги.

Щодо надання належних та допустимих доказів позивач зазначає, що письмові докази подаються в оригіналі або засвідчені належним чином копії, якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. У зв`язку з тим, що оригінали договорів факторингу та реєстри боржників до нього містить інформацію про велику кількість договорів укладених з різними фізичними особами яка є конфіденційною, а тому надати оригінали їх не виявляється можливим через що позивачем надаються завірені копії документів. За вказаних обставин та враховуючи твердження відповідача про невиконання зобов`язань фактором за вищевказаними договорами факторингу та не набуття права вимоги до відповідача є необґрунтованими та безпідставними (а.с.75-89, 143-151).

2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

08.05.2024р. за ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін (а.с.65).

Відповідно до ухвал суду від 12.06.2024р. та 11.07.2024р. за клопотання позивача витребувані докази (а.с.139-140, 199).

3. Позиції учасників судового провадження

Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідачка копію позовної заяви з додатками та ухвалу про відкриття провадження у справі отримала 14.05.2024 р. (а.с.69), в установлений судом 15-денний строк направила відзив на позов.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Щодо договору позики №77149916 від 13.12.2021р. (І)

13.12.2021р. між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачкою за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором, був укладений договір позики № 77149916 про надання грошових коштів в розмірі 7 786,00 грн (п.2.1.), строком на 64 дні (п.2.2.), з процентною (базовою) ставкою 1,6 % в день, остання дата повернення 14.02.2022р. (п..2.3), з відсотковою ставкою за понадстрокове користування позикою - 2,70 %, знижена процентна ставка 1,44 %, орієнтовна загальна вартість позики 12 730, 16 грн, орієнтовна реальна річна процентна ставка 12876,45 %, рахунок позичальника НОМЕР_1 (а.с.9).

14.06.2021р. між позивачем та ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» укладений Договір факторингу № 14/06/21 та 28.07.2021 р. додаткова угода та 27.10.2023 р. додаткова угода №12 до нього, за умовами якого позивачу відступаються право вимоги до боржників, де згідно Реєстру №1 від 27.10.2023р., за №21883 рахується ОСОБА_1 з сумою заборгованості 15 875,37 грн за договором позики №77149916 з яких: 7 536,54 грн заборгованість за основною сумою кредиту; 8 338,83 грн заборгованість за відсотками та зазначена кількість днів прострочення виконання кредитних зобов`язань (а.с. 10-15,119-127,181-188).

З розрахунку заборгованості складеного позивачем вбачається, що з 27.10.2023р. по 31.03.2024р. відповідачу нарахована незмінна сума заборгованості 15 875,37 грн з яких: 7 536,54 грн заборгованість за основною сумою кредиту; 8 338,83 грн заборгованість за відсотками, за вказаний період сплати не було (а.с.16).

За інформацією АТ КБ «Приватбанк» від 18 та 24.06.2024 р., картковий рахунок № НОМЕР_2 належить ОСОБА_1 , 20.11.2021 р. здійснено переказ коштів 3000, 00 грн, 13.12.2021 р. був переказ на суму 7786, 00 грн, а 18.12.2021р. на суму 4000, 00 грн (а.с.192, 197).

Згідно розрахунків, ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» в період з 13.12.2021р. по 29.10.2023р. відповідач здійснила лише один платіж 17.01.2022р. за тілом кредиту в розмірі 249, 46 грн, а за відсотками 553, 76 грн, заборгованість за тілом кредиту 7536, 54 грн, заборгованість за відсотками 8338, 83 грн (а.с.215-217).

За інформацією ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС» № 24/09-2024-2/ТНПП від 24.09.2024р. підтверджено прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершено наступну платіжну операцію: 13.12.2021р., сума 7 786,00 грн за номером платіжної картки № НОМЕР_1 , номер платежу 04861 (а.с.219).

Щодо угоди № /752211 від 20.11.2021р. (ІІ)

20.11.2021р. між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 укладена індивідуальна частина договору про надання фінансового кредиту № /752211, який підписано електронним підписом позичальника з одноразовим ідентифікатором, за умовами якого позичальнику надається кредит в межах суми 3 000,00 грн (п.1.1) строком на 25 днів до 14.12.2021 р. (п.1.2), з фіксованою відсотковою ставкою річних 912,5 % від суми кредиту в розрахунку 2,5 % на добу (п.1.3), рахунок позичальника 5168-75хх-хххх-3787 (а.с.22, 24).

Згідно додатку № 1 до Договору загальна вартість кредиту складає 4 875,00 грн, з них: 3 000,00 грн сума кредиту за договором, 1 875,00 грн проценти за користування кредитом (а.с.23).

12.08.2022р. між позивачем та ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» укладений Договір факторингу № 12082022, за умовами якого позивачу відступаються право вимоги до боржників, де згідно Реєстру №1, за №8371 рахується ОСОБА_1 за кредитним договором №/752211 з загальною сумою заборгованості 10 275,00 грн з яких: 3 000,00 грн заборгованість за основною сумою кредиту; 7 275,00 грн заборгованість за відсотками (а.с.25-28, 111-119, 171-179).

З розрахунку заборгованості складеного ТОВ «ФК «ЄАПБ» видно, що з 12.08.2022р. по 31.03.2024р. відповідачу нарахована незмінна сума заборгованості у розмірі 10 275, 00 грн з яких: 3 000,00 грн заборгованість за основною сумою кредиту; 7 275,00 грн заборгованість за відсотками, відомості про оплату за кредитом відсутні (а.с.29).

За інформацією АТ КБ «Приватбанк» від 18 та 24.06.2024 р., картковий рахунок № НОМЕР_2 належить ОСОБА_1 , 20.11.2021 р. здійснено переказ коштів 3000, 00 грн, 13.12.2021 р. був переказ на суму 7786, 00 грн, а 18.12.2021р. на суму 4000, 00 грн (а.с.192, 197).

Щодо угоди №62535 від 17.12.2021р.(ІІІ)

17.12.2021р. між ТОВ «ФК «Авіра груп» та відповідачкою була укладена індивідуальна частина договору про надання фінансового кредиту № 62535, який підписано електронним підписом позичальника з одноразовим ідентифікатором, за умовами якого відповідачці надається фінансовий кредит у в розмірі 4000, 00 грн (п.1.1.), строком на 18 днів, до 03.01.2022 р., але з зазначенням того, що в будь-якому випадку договір діє до повного його виконання сторонами (п.1.2.), з фіксованою процентною ставкою річних 1277,5 % від суми кредиту в розрахунку 3,5 % на добу (п.1.3.), за використання системи для дистанційного отримання фінансового кредиту комісія в розмірі 15 % від суми фінансового кредиту, рахунок позичальника НОМЕР_1 (а.с.34-35).

Згідно додатку № 1 до Договору загальна вартість кредиту складає 7 120,00 грн, з якої 4000,00 грн сума кредитом за договором, проценти за користування кредитом - 2 520,00 грн, комісія за надання кредиту 600,00 грн, грн (а.с.36).

05.01.2024р. між позивачем та ТОВ «ФК «Авіра груп» укладений Договір факторингу № 05012024 за умовами якого позивачу відступаються право вимоги до боржників, де згідно Реєстру боржників, за №10121 рахується ОСОБА_1 за кредитним договором №62535 з загальною сумою заборгованості 14 540,00 грн з яких: 4 000,00 грн заборгованість за основною сумою кредиту; 9 940,00 грн заборгованість за відсотками; 600,00 грн сума заборгованості за комісією (а.с.37-40, 101-110, 163-171).

З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 62535 від 17.12.2021р., складеного первісним кредитором ТОВ «Авіра груп» видно, що за період з 18.12.2021р. по 05.01.2024р. сума кредиту складає 4 000,00 грн, відсотки по кредиту 2 520,00 грн, відсотки по прострочці 7 420,00 грн, 600 грн комісія, а всього рахується заборгованість в сумі 14 540,00 грн, оплата жодного разу не проводилась (а.с.41-49, 92-100).

Згідно інформаційної довідки ТОВ «Платежі онлайн» №992/04 від 29.04.2024 р. вказаним товариством, як технологічним оператором платіжних послуг, на сайті торговця через платіжний сервіс «Платон» була проведена успішна трансакція, а саме: 17.12.2021 р. на номер платіжної картки НОМЕР_1 видано кредит в розмірі 4000, 00 грн (а.с.91, 152).

За інформацією АТ КБ «Приватбанк» від 18 та 24.06.2024 р., картковий рахунок № НОМЕР_2 належить ОСОБА_1 , станом на 20.11.2021 р. здійснено переказ коштів 3000, 00 грн, 13.12.2021 р. був переказ на суму 7786, 00 грн, а 17.12.2021р. на суму 4000, 00 грн (а.с.192, 197).

5. Мотиви суду

За змістом ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.

Пунктом 1 ч.1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно ч.2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Згідно ч.4, 6 ст. 11 цього Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Згідно ч.8 ст. 11 цього Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Статтею 12 цього Закону передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, а також від 23 березня 2020 року справа №404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року справа №732/670/19 (провадження № 61-7203св20).

Згідно з ч.1 ст. 1049 цього Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, викладений у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), згідно з яким право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Водночас, відповідно до п.18. Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

В Україні з 24.02.2022р. введений воєнний стан, який діє і нині.

І. Щодо договору №77149916 від 13.12.2021 р. .

З матеріалів справи видно, що відповідач 13.12.2021р. отримала у позику від ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» 7 786,00 грн, терміном на 64 дні, до 14.02.2022 р. з процентною ставкою 1,6 % в день, орієнтовна реальна річна процентна ставка 12876,45 %, орієнтовна загальна вартість позики 12 730, 16 грн. Тобто за 64 дні відповідач повинен був сплатити відсотків 4 944,16 грн.

Водночас, сторони установили, що процентна ставка за понадстрокове користування становить 2, 70 % в день, тобто сторони встановили інший розмір процентів за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Отже, оскільки загальна заборгованість за основною сумою боргу становить 7 536,54 грн (так як відповідач частково оплатила тіло кредиту, що відобразив первісний кредитор у своєму розрахунку), тоді як нараховані відсотки в межах дії договору становлять 4 944, 16 грн, з яких відповідач погасила 553, 76 грн одночасно з частиною оплати тіла кредиту, разом з тим решта відсотків заявлених до стягнення позивачем в розмірі 3394,67 грн (8 338,83 4 944,16) нараховані поза межами дії договору.

Але, хоча позивач не вказав період та розмір нарахування, водночас вбачається, що розмір цих коштів є відповідальністю за невиконання грошового зобов`язання, а тому з 15.02.2022р. нарахування процентів відбулося за ч.2 ст. 625 ЦК України та розраховано позивачем до 29.04.2022р., але оскільки в Україні введено воєнний стан і з 24.02.2022р. ця норма не застосовується, а відтак позивач має право на стягнення суми прострочення лише в період з 15 по 23.02.2022р. в розмірі 1085, 22 грн (120, 58 х9).

З огляду на викладене несплачена за даним договором заборгованість становить 13012, 16 грн, з яких: 7 536,54 грн тіло кредиту та відсотки в розмірі 5475, 62 грн (4390, 40 грн (4 944, 16 - 553, 76) + 1085, 22 грн).

ІІ. Щодо договору №/752211 від 20.11.2021 р.

Відповідно до укладеного договору відповідач 20.11.2021р. отримав у позику від ТОВ Кредитна установа «Європейська кредитна група» 3 000,00 грн, терміном на 25 днів, до 14.12.2021 р. з процентною ставкою 2,5 % в день, річна відсоткова ставка 912,50 %, загальна вартість кредиту 4 875,00 грн. Тобто за 25 днів відповідач повинен був сплатити відсотків 1 875,00 грн.

Водночас, сторони установили, що процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 2,50 % з день з першого дня прострочення зобов`язання, тобто сторони встановили інший розмір процентів за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Отже, оскільки загальна заборгованість за основною сумою боргу становить 3000,00 грн, що вказує на те, що відповідач взагалі не погашала заборгованість за кредитом, тоді як нараховані відсотки в межах дії договору становлять 1 875,00 грн, тобто решта відсотків заявлених до стягнення позивачем в розмірі 5 400,00 грн (7 275,00 1 875,00) нараховані поза межами дії договору.

Разом з тим, оскільки позивач не вказав період та розмір щоденного нарахування відсотків з 15.12.2021р., водночас вбачається, що розмір цих коштів є відповідальністю за невиконання грошовою зобов`язання, а оскільки з 24.02.2022р. в Україні введено воєнний стан і з цієї дати нарахування відсотків за ст. 625 ЦК України заборонено, при цьому позивач надав розрахунок починаючи з 12.08.2022р., а тому оскільки суд позбавлений можливості перевірити правильність такого розрахунку за його відсутності, а також періоду за який ці кошти нараховані, а відтак дійшов висновку, що заявлена позивачем поза межами дії договору сума є недоведеною, а тому у її стягненні слід відмовити.

Отже, несплачена сума заборгованості за даним договором буде становити 4875, 00 грн, з яких: 3000,00 грн тіло кредиту, 1 875,00 грн відсотки.

ІІІ. Щодо договору №62535 від 17.12.2021р.

Відповідно до укладеного між відповідачем та ТОВ «ФК «Авіра груп» договору позичальнику надається фінансовий кредит у розмірі 4 000, 00 грн строком на 18 днів, до 03.01.2022р., з зазначенням того, що в будь-якому випадку договір діє до повного його виконання сторонами, розмір відсотків за період його дії договору становить 2 520,00 грн, розмір комісії станом на день укладення договору становив 600, 00 грн.

Згідно п.2.3. договору, у випадку прострочення погашення кредиту проценти нараховуються і за період прострочення.

Таким чином, сторони встановили розмір процентів за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Отже, оскільки загальна заборгованість за основною сумою боргу становить 4000,00 грн, що вказує на те, що відповідач взагалі не погашав заборгованість за кредитом, тоді як нараховані відсотки в межах дії договору становлять 2 520,00,00 грн, тоді як решта відсотків заявлених до стягнення позивачем в розмірі 7 420,00 грн (9 940,00 2 520,00) нараховані поза межами дії договору.

Але хоча позивач не вказав період та розмір нарахування, але з наданих доказів (а.с.41-48) вбачається, що розмір цих коштів є відповідальністю за невиконання грошового зобов`язання, а тому з 04.01.2022р. нарахування процентів відбулося за ч.2 ст. 625 ЦК України та розраховано позивачем до 25.02.2022р., але оскільки в Україні введено воєнний стан і з 24.02.2022р. ця норма не застосовується, а відтак позивач має право на стягнення суми прострочення лише в період з 04.01. по 23.02.2022р. в розмірі 7 140, 00 грн, що підтверджується розрахунком первісного кредитора (а.с.48).

Водночас, відповідно до п. 5 ч.3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.

Отже, оскільки позивач встановив непропорційно велику суму компенсації за невиконання відповідачем умов договору, яка становить 7 140, 00 грн, а відтак її розмір за невиконання зобов`язання необхідно зменшити до 2 000, 00 грн, що становить 50 % вартості продукції, а в даному випадку отриманого кредиту.

Вказаний висновок ґрунтується на правовій позиції ВС при розгляді справи № 132/1006/19 від 07.10.2020р.

З огляду на викладене несплачена за даним договором заборгованість становить 9 120, 00 грн, з яких: 4000, 00 грн тіло кредиту, відсотки в розмірі 4 520, 00 грн (2 520, 00 + 2000, 00) та комісія в розмірі 600, 00 грн.

За таких обставин, даючи оцінку зібраним у справі доказам, суд дійшов висновку, що оскільки відповідачка не виконала належним чином зобов`язання перед первісними кредиторами, позивач, який замінив кредиторів у зобов`язанні в порядку відступлення права вимоги, внаслідок такого порушення позбавлений можливості отримати надані кошти, відсотки, комісії на що він розраховував при укладенні договорів факторингу, а тому суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача необхідно стягнути: 1) частково заборгованість за договором позики № 77149916 від 13.12.2021р. в загальному розмірі 13012, 16 грн; 2) частково заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № /752211 від 20.11.2021р. в загальному розмірі 4875, 00 грн; 3) частково заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 62535 від 17.12.2021р. в загальному розмірі 9 120, 00 грн, а всього 27007, 16 грн.

Щодо доводів відповідачки про відсутність доказів видачі кредиту, суд зазначає, що вони надані позивачем, шляхом подання клопотання про витребування за доказів, і як видно з повідомлення АТ КБ «Приватбанк» саме на ім`я відповідачки була емітована картка, номер якої вона щоразу зазначала при укладенні договорів, і в обумовлені дати укладення договір на її рахунок надходили погоджені суми кредиту.

Крім цього, позивачем в повному обсязі надані докази про отримання права вимоги до неї на підставі належно укладених договорів факторингу.

У свою чергу відповідач на спростовування своїх доводів жодного доказу не надала, не підтвердила ні факту неотримання коштів, ні факту сплати за кредитними договорами, а відтак її доводи суд визнає необґрунтованими.

6. Мотив рішення щодо розподілу судових витрат

За вимогами ч.1 ст.188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Зазначеними нормами процесуального права передбачено право позивача об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Так, три кредитних договори, за якими позивач просить стягнути з відповідача кошти, є різними і не пов`язані між собою ані підставою виникнення, ані поданими доказами, вирішення спору стосовно одного договору не вплине на вирішення спору за іншими договорами, у зв`язку з чим заявлені позивачем вимоги не пов`язані між собою, а також ці вимоги не є основними та похідними.

Згідно п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою сплачується 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, позивач мав сплатити за кожну вимогу по 3028, 00 грн, а всього 9084, 00 грн, але сплатив лише 3 028, 00 грн, тобто за одну позовну вимогу (а.с.1), а отже недоплачений судовий збір становить 6056, 00 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, оскільки позов у справі задоволено частково, а тому у випадку повної сплати судового збору позивач мав би право на відшкодування судового збору в розмірі 6029, 27 грн, але оскільки з 9084, 00 грн, позивачем сплачено 3028, 00 грн, а тому різниця між сплаченим судом збором та тим на який він має право на відшкодування з урахуванням сплаченої суми становить 3054, 73 грн (9084-6029,27), а відтак з позивача на користь держави необхідно достягнути судовий збір в розмірі 26, 73 грн (3054, 73-3028), а решту судового збору стягнути з відповідачки на користь держави в розмірі 6 029, 27 грн (9084, 00-3054, 73).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами -задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість: за договором позики № 77149916 від 13.12.2021р. в загальному розмірі 13012, 16 грн; за договором про надання фінансового кредиту № /752211 від 20.11.2021р. в загальному розмірі 4 875,00 грн; за договором про надання фінансового кредиту № 62535 від 17.12.2021р. в загальному розмірі 9 120, 00 грн, а всього 27007, 16 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь держави судовий збір в розмірі 26, 73 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 6 029, 27 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі його оскарження після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя С.В.Кравець