Провадження № 2/947/5442/24
Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Куриленко О.М.,
за участю секретаря судового засідання - Сопової А.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Комунального Некомерційного підприємства «Міський спеціалізований будинок дитини №1» до ОСОБА_1 , треті особи - відділ забезпечення діяльності органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради та служба у справах дітей Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,
09 вересня 2024 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив прийняти рішення про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 у відношенні малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також стягувати щомісячно з відповідача мінімальний гарантований розмір аліментів на утримання для дітей від 6 до 18 років - 1 598 грн. з дня подачі заяви до досягнення дитиною повноліття.
Ухвалою судді від 11.09.2024 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання.
Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.
Представник позивача Комунального Некомерційного підприємства «Міський спеціалізований будинок дитини №1» у судове засідання не з`явилась; 23.10.2024 року через канцелярію суду надала заяву, в якій просила розглянути справу за відсутності представника позивача, задовольнити позовні вимоги та проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач - ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином.
Статтею 128 ЦПК України передбачено, що суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.
Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається зокрема фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Оскільки ОСОБА_1 особисто не повідомила суд про адресу місця проживання та адресу для листування, вона не має зареєстрованого Електронного кабінету в ЄСІТС, судом здійснювалось повідомлення останньої про дату, час і місце проведення судового засідання шляхом скерування судових повісток, разом з копією ухвали про відкриття провадження по справі, копією позовної заяви з додатками до неї, на адресу її місця проживання - АДРЕСА_1 .
Однак, уся судова кореспонденція, скерована на ім`я ОСОБА_1 повернута до суду без вручення з підстав відсутності адресата за вказаною адресою.
Частиною 8 ст. 128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є зокрема день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Таким чином, ОСОБА_1 про дату, час і місце проведення розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не надала.
Представник третьої особи - Відділу забезпечення діяльності органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради у судове засідання не з`явилася; 11.10.2024 року, на електронну пошту суду, від представника третьої особи - Марини Дурман надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника третьої особи.
Представник третьої особи Служби у справах дітей Одеської міської ради у судове засідання також не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Статтею 275 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Згідно із ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 282 ЦПК України, розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
Приймаючи викладене, судом було ухвалено провести розгляд справи в судовому засіданні за відсутності сторін по справі, на підставі наявних документів в матеріалах справи та у відповідності до ст.ст. 280, 281 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
На підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Правовідносини між сторонами врегульовані Сімейним Кодексом України.
У судовому засіданні встановлено, що малолітня ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується актовим записом про народження №1519 від 08 липня 2022 року, складеним Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
Мати дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Довідкої Благовіщенської міської ради Кіровоградської області від 06 березня 2024 року №54.
Згідно з довідкою Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 01 лютого 2024 року №97 ССД/01-29, відсутня будь-яка інформація про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 та малолітньої ОСОБА_2 на території міста Одеси. Фактичне місце проживання невідоме.
Відповідно до акту обстеження умов проживання Служби у справах дітей Благовіщенської міської ради №77 від 09 квітня 2024 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою місця реєстрації не проживає протягом останніх семи років (зі слів сусідів).
Відомості про батька дитини записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.
Згідно з довідкою, наданою Службою у справах дітей Одеської міської ради від 17 січня 2024 року №05/06/488 про наявність братів, сестер у малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є старша сестра - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Відповідно до інформації Комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Служби у справах дітей Одеської обласної державної адміністрації» від 14 грудня 2023 року №б/н з 09 вересня 2021 року по 03 березня 2022 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , була зарахована та перебувала в зазначеному закладі на повному державному забезпеченні. З 03 березня 2022 року згідно Наказу від 01 березня 2022 року, у зв`язку з введенням на території України воєнного стану, на підставі «Положення про Комунальний заклад «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Служби у справах дітей Одеської обласної державної адміністрації» та Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №166 «Про внесення зміни до Правил перетинання державного кордону громадянами України», ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , була евакуйована до Польщі і по теперішній час перебуває там у супроводі уповноважених осіб Комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Служби у справах дітей Одеської обласної державної адміністрації».
Згідно з висновком органу опіки та піклування - Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно її малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно її малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Відповідно до позовної заяви про позбавлення батьківських прав, Пересипська районна адміністрація Одеської міської ради, звернулась до Улянівського районного суду Кіровоградської області з питання позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно її малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Відповідно до довідки, наданої Службою у справах дітей Одеської міської ради від 17 січня 2024 року №05/06/488/1 про наявність договору про відкриття рахунку в установі банку у малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відкритий рахунок у акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України» НОМЕР_2 та відкрита ощадна книжка, номер поточного рахунку: НОМЕР_1 .
Мати дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 08 липня 2022 року звернулась з заявою, щодо прийняття її новонародженої дитини у будинок дитини на строк 6 місяців у зв`язку з скрутним матеріальним та житловим становищем.
Наказом Комунального некомерційного підприємства «Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини №3 «Сонечко» Одеської міської ради від 20 липня 2022 року №6, малолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зараховано на цілодобове перебування до КНП «СПБ №3» ОМР з 08 липня 2022 року терміном на шість місяців.
Наказом Служби у справах дітей Одеської міської ради від 08 лютого 2023 року, малолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах.
Наказом Комунального Некомерційного підприємства «Міський спеціалізований будинок дитини №1» Одеської міської ради від 12 жовтня 2022 року №34 «Про тимчасове переміщення (евакуацію) групи дітей, зарахованих до КНП «Міський спеціалізований будинок дитини №1» ОМР відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», розпорядженням начальника Одеської обласної військової адміністрації від 01 березня 2022 року № 45/А2-022 «Про евакуацію дітей, зарахованих до закладів різних типів, форми власності та підпорядкування на цілодобове перебування», Постанови Кабінету Міністрів України від 27 березня 2022 року №385 «Деякі питання тимчасового переміщення (евакуації) дітей та осіб, які проживають або зараховані до закладів різних типів, форм власності та підпорядкування на цілодобове перебування, в умовах воєнного стану», листів Виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 27 вересня 2022 року № 01/02-24/3309, Департаменту соціальної підтримки Чернівецької міської ради від 27 вересня 2022 року №21/01/3333, Благодійного фонду «Місто добра» від 15 вересня 2022 року №15.09.2022 р. про можливість тимчасового переміщення (евакуації) дітей, зарахованих до КНП «Міський спеціалізований будинок дитини №1» Одеської міської ради, на територію благодійного фонду «Місто добра» (вул. Річна, 10, м. Чернівці, Чернівецька область), з метою забезпечення безпечних умов для дітей, їх належного догляду та виховання, малолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 евакуйовано у м. Чернівці.
За інформацією Комунального некомерційного підприємства «Міський спеціалізований будинок дитини №1» Одеської міської ради від 07 листопада 2022 року №753, малолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , перебуває у даному закладі на повному державному забезпеченні з 08 серпня 2022 року. За час перебування дитини в будинку дитини, нею ніхто не цікавився, не допомагав у вихованні та утриманні.
21 грудня 2022 року матері дитини, ОСОБА_1 , направлялось повідомлення щодо участі у вихованні та утриманні дитини та можливості позбавлення її батьківських прав, проте реакція від неї була відсутня.
Відповідно до інформації, наданої Управлінням соціального захисту населення в Київському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики ОМР від 26 жовтня 2023 року №160103/4054, згідно з базою даних особових рахунків ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на обліку в управлінні соціального захисту населення в Київському районі не перебуває та не отримує ніяких видів державної соціальної допомоги на дитину ОСОБА_2 , 2022 року народження.
Згідно з інформацією, наданою Комунальним підприємством «Благовіщенське міжміське бюро технічної інвентаризації» Кіровоградської обласної ради від 04 березня 2024 року №32, за ОСОБА_1 , зареєстровано нерухоме майно, а саме 1/2 частина будинку, за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована частина за адресою: АДРЕСА_2 .
Редакцією газети «Одеські Вісті» від 23 листопада 2023 року №47 (5532) розміщено оголошення щодо розгляду Службою у правах дітей Одеської міської ради питання про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у відношенні малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та проханням прибути до територіального відділу Служби у справах дітей Одеської міської ради у Київському районі для надання пояснень з вищезазначеного питання.
Уповноваженою особою територіального відділу Служби у справах дітей Одеської міської ради у Київському районі 18 січня 2024 року в телефонному режимі було проведено бесіду з ОСОБА_1 , яка повідомила, що вона не проти позбавлення її батьківських прав, так як з її слів дитину в неї забрали з народження і вони ніколи не бачились. Також повідомила, що не має постійного місця проживання та коштів на утримання дитини. В ході бесіди було виявлено явні ознаки алкогольного сп`яніння.
Відповідно до акту бесіди в телефонному режимі від 01 квітня 2024 року, яка була проведена уповноваженими особами територіального відділу Служби у справах дітей Одеської міської ради у Київському районі ОСОБА_1 проінформовано про необхідність з`явитися на засідання Комісії з питань захисту прав дітей Київської районної адміністрації Одеської міської ради, яке було 04 квітня 2024 року та 18 квітня 2024 року. Повідомила, що не може надати точної відповіді щодо своєї присутності.
На засіданні Комісій, які відбулися 04 квітня 2024 року, та 18 квітня 2024 року мати дитини, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не з`явилась, жодних доказів щодо її участі у вихованні та утриманні дитини не надала.
Згідно акту бесіди, проведеного у телефонному режимі від 18 січня 2024 року, ОСОБА_1 повідомила, що не змогла прибути на засідання комісії з питань захисту прав дітей Київської районної адміністрації Одеської міської ради, так як в неї не має коштів для того щоб доїхати.
В матеріалах справи міститься висновок Київської районної адміністрації Одеської міської ради №691/01-11 від 20.06.2024 року, в якому орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у відношенні малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У судовому засіданні судом встановлено, що мати дитини самоусунулася від виховання та утримання своєї доньки, не надає жодної матеріальної допомоги на її утримання, не цікавиться її життям та розвитком, не піклується про фізичний, духовий і моральний розвиток.
Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно до вимог ст.164 ч.1 п.2 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Як роз`яснено у пунктах 16, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Преамбулою Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України №789-ХII від 27 грудня 1991 року визнається, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння.
Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно положень ст. 9 зазначеної Конвенції, держави-учасниці забезпечують, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.
Крім того, відповідно до положень принципу №7 абз. 2 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією №1385 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за його навчання; ця відповідальність лежить перш за все на батьках.
Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що у судовому засіданні доведено той факт, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно доньки, а тому вона повинна бути позбавлена батьківських прав.
Статтею 155 СК України встановлено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Згідно ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Відповідно до вимог Сімейного законодавства України ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
У відповідності до ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.
За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно ст. 50 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Отже, з урахування вищевказаного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти у сумі 1598 гривень щомісяця з дня подачі заяви до досягнення дитиною - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття.
Суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним та не суперечитиме чинному законодавству, інтересам відповідача та малолітньої дитини.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно з вимогами ст.ст. 124,129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання.
Згідно з ч.1, 2, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Судом враховується, що ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 11.09.2024 року було відстрочено КНП «Міський спеціалізований будинок дитини №1» Одеської міської ради сплату судового збору за подання до суду позовної заяви в частині вимог про позбавлення батьківських прав до ухвалення судового рішення по справі.
Також позивач на підставі положень п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору за пред`явлення позову в частині вимог майнового характеру про стягнення аліментів, який становить для юридичних осіб у розмірі 3028 грн.
Отже, на підставі вищевикладеного вбачається, що позивачем, як юридичною особою було пред`явлено позов, який містить вимогу майнового характеру та вимогу немайнового характеру, за що передбачено сплату судового збору у загальному розмірі 6056 грн. (3028 гривень за вимогу немайнового характеру та 3028 гривень за вимогу майнового характеру).
З урахуванням викладеного, задоволення позовних вимог, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, передбачає стягнення з відповідача на користь держави судового збору в сумі 6056 грн.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах оплати платежу за один місяць.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 280-282, 352 - 354 ЦПК України, ст.ст. 164, 165, 166, 180, 182, 243, 244 СК України, суд, -
Позовну заяву Комунального Некомерційного підприємства «Міський спеціалізований будинок дитини №1» до ОСОБА_1 , треті особи - відділ забезпечення діяльності органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради та служба у справах дітей Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав у відношенні малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягувати щомісячно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на користь малолітньої дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом їх перерахування на особистий рахунок дитини у відділенні Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», у розмірі 1598 гривень, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з цим позовом, тобто з 09.09.2024 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8 .
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави судовий збір у розмірі 6056 гривень.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Копію рішення суду в частині позбавлення батьківських прав, після набрання ним законної сили, надіслати відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя: О. М. Куриленко