Справа № 671/1996/24
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

23 жовтня 2024 року м. Волочиськ

Суддя Волочиського районного суду Хмельницької області Андрущенко О.Ю., розглянувши заявуОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя,

встановив:

До Волочиського районного суду Хмельницької області надійшла заява ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя, а саме, просила розірвати шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстровано Волочиським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області 28.09.2017, актовий запис 187.

Вивчивши матеріали заяви, приходжу до наступних висновків.

Як вбачається з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 3 ст. 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ч. 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

В заяві не зазначено заінтересованих осіб.

Згідно ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Отже, в порядку окремого провадження може бути розглянута заява подружжя (чоловіка та жінки), яке має дітей.

Матеріали справи не містять заяви ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, а також відсутні дані про наявність у подружжя дітей.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Як передбачено ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Згідно з п. 8 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 р. № 11 з метою захисту інтересів неповнолітніх дітей суд має перевірити зміст письмових договорів, які подружжя подає під час розгляду справи про розірвання шлюбу.

Тобто, до суду подається спільна заява подружжя про розірвання шлюбу, до якої має бути доданий письмовий договір про те, з ким проживатиме дитина, яку участь у забезпеченні умов її життя братиме той з батьків, хто проживатиме окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Разом з вказаним вище договором подружжя може подати договір про визначення розміру аліментів на дитину, у якому будуть визначені розмір та строки виплати аліментів. Такий договір підлягає нотаріальному посвідченню.

Як вбачається з поданої заяви заявником не надано суду жодного з передбачених законодавством договорів належним чином завірених.

Як передбачено ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Разом з тим, в заяві не зазначено про вибір прізвища ОСОБА_1 , яке вона хоче мати після розірвання шлюбу, оскільки саме вона змінювала прізвище під час державної реєстрації шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вище викладене, заяву слід залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення зазначених вище недоліків на протязі п`яти днів із дня отримання копії ухвали.

Керуючись ст. 109 СК України, ст. 175, 177, 185, 258-261, 293, 294 ЦПК України, суд,

постановив:

заявуОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя залишити без руху.

Надати заявнику строк 5 днів, з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, викладених у мотивувальній частині.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя