Справа №: 345/2532/23
Провадження №: 2/343/114/24
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2024 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

судді - Керніцького І.І.,

з участю: секретаря судового засідання - Оленюк Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Долинського районного суду Івано-Франківської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 345/2532/23 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ :

позивач звернувся до суду із позовною заявою, у якій просив стягнути з відповідача заборгованість за договором №412874-КС-002 про надання кредиту від 21.11.2021 в розмірі 29814,22 грн, а також судові витрати у розмірі 2147,20 грн за сплачений судовий збір.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 21.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір №412874-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТзОВ «Бізнес Позика» 21.09.2021 направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір №412874-КС-002 про надання кредиту. 21.11.2021 ОСОБА_1 прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору №412874-КС-002 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТзОВ «Бізнес Позика» направлено ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-1747, на номер телефону НОМЕР_1 (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), який боржником було введено/відправлено. Відповідно до умов договору кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в сумі 20000 грн строком на 8 тижнів, до 16.01.2022 на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 0,79350144 % за кожен день користування кредитом, а позичальник в свою чергу зобов`язався повернути кредит на умовах встановлених договором та графіком платежів. Натомість відповідач ОСОБА_1 лише частково сплатив заборгованість за договором №412874-КС-002 про надання кредиту на загальну суму 1850,00 грн. Таким чином, відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, тому у боржника станом на 22.05.2023 утворилась заборгованість за договором №412874-КС-002 про надання кредиту у розмірі 29814,22 грн, що складається з: суми прострочених платежів за тілом кредиту - 18150,00 грн; суми прострочених платежів за відсотками - 8664,22 грн; суми прострочених платежів за комісією - 3000 грн.

29 серпня 2023 року на електронну адресу суду від представника відповідача поступив відзив на позов разом з додатками (а.с.87-89), а в подальшому скерований поштовим відправленням, який поступив на адресу суду 01.09.2023 (а.с.92-94), в якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог ТзОВ «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та стягнути з позивача судові витрати. Свою позицію мотивує тим, що позовні вимоги позивача є необrрунтованими та не підтверджені належними і допустимими доказами, оскільки наданими позивачем до матеріалів справи документами не підтверджується укладення та погодження між сторонами договору кредитування, про які зазначає позивач у позові. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, що підтверджують перерахування коштів відповідачу згідно з договору про надання коштів у позику на умовах кредиту. Доданий до позову скріншот про проведення переказу не може свідчити про факт отримання відповідача коштів, оскільки він не містить відомості про особу отримувача, тож встановити чи належить, зазначена карта саме відповідачу неможливо. В той час розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (надавача фінансових послуг). Вважає, що позивач не довів факту надання коштів позичальнику, оскільки не надав відповідних доказів (зокрема виписки за картковими рахунками позичальника). Крім того, позивачем не долучено до матеріалів справи будь-яких доказів, які прямо чи опосередковано свідчать, що електронний підпис належить саме відповідачу. Доданий до позову витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи «Візуальна послідовність дій клієнта щодо укладення електронного договору про надання кредиту №41284-КС-002 від 21.11.2021» не міститься інформація щодо особи, яка здійснювала зазначені дії у витягу і є одностороннім актом зацікавленої особи позивача, що не може відповідати вимогам допустимості доказів, оскільки джерело інформації перебуває у позивача, який вільний у будь-який момент внести до нього зміни. Натомість, відповідач, будь-яких договорів із кредитними установами не укладав та не підписував, електронно-цифровий підпис не отримував. Також матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці правила розумів відповідач та ознайомлювався і погоджувався з ними при укладенні договорів. Правила, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані позичальником. Крім того, без первинних документів неможливо перевірити зазначену позивачем суму заборгованості, як і неможливо перевірити сам факт надання кредитних коштів позичальникові у відповідному розмірі. Позивачем також не надано доказів на підтвердження розміру наданого відповідачеві кредиту, тому перевірити розмір нарахованої суми боргу, відсотків, не є можливим. Вважає, що надані позивачем розрахунки кредитної заборгованості не підтверджені належними доказами, оскільки наявність та відсутність указаної позивачем суми заборгованості має бути підтверджена виключно матеріалами первинної бухгалтерської документації. Розрахунки заборгованості, на які посилається позивач, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладання договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а отже не є належними доказами існування боргу. Вважає, що у позові не доведено факту видачі відповідачу кредитних коштів у заявленому позивачем розміру, а також відповідно і користування ними, тому відсутні підстави для їх стягнення. За таких підстав, вважає, що позовні вимоги є необгрунтованими та не підлягають задоволенню, оскільки відсутні належні, допустимі та достатні докази, що підтверджують підписання відповідачем договору про надання коштів на умовах кредиту з відповідними додатками, а також отримання нею коштів згідно з вказаних договорів, тобто докази існування між сторонами договірних правовідносин, отже відсутні правові підстави для стягнення коштів. Разом з тим зазначив, що відповідач не отримував копії ухвали про відкриття провадження. Натомість представник відповідача ознайомився з матеріалами справи та отримав ухвалу про відкриття 14.08.2023 на офіційну електронну пошту, у зв`язку із чим строк вважає, що строк відповідачем не пропущений. 18.01.2024 представником відповідача через систему «Електронний суд» сформовано додаткові пояснення, аналогічні обставинам, викладеним у відзиві (а.с.178-179).

11 жовтня 2023 року на адресу суду від представника позивача поступили додаткові пояснення у справі (відповідь на відзив) разом з додатками до них, зокрема долученими: відеозаписом верифікації клієнта ОСОБА_1 від 07.10.2021, зробленим при отриманні першого кредиту у ТзОВ «Бізнес позика» (а.с.141), копією договору №217370-КС-001 від 07.10.2021 (а.с.132-133), копіями вихідних листів відправлених з електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_1 на підтвердження укладених кредитних договорів з відповідачем (а.с.127, 128), копією договору №83 про організацію взаємодії при переказі коштів фізичним особам (а.с.136-140), скрін-шотом з мобільного додатку «monobank» (135). Свою позицію мотивує тим, що поданий відзив грунтується лише на припущеннях, без надання жодних доказів. Натомість, кредитний договір з відповідачем було укладено у відповідності до ЦК України, ЗУ «Про електронну комерцію» та правил надання споживчих кредитів ТзОВ «Бізнес позика». Більше того, ОСОБА_1 був добре обізнаний про всі умови кредитного договору №412874-КС-002 від 21.11.2021, оскільки вже вдруге вклав договір з ТзОВ «Бізнес позика», а саме 07.10.2021 укладав договір №412874-КС-002 про надання кредиту з аналогічними умовами, що підтверджує не тільки його обізнаність з умовами кредитування, але вільне волевиявлення на укладення договору від 21.11.2021, оскільки заборгованість за першим договором погашена повністю. Разом з тим, до укладення кредитного договору №412874-КС-002 від 21.11.2021 відповідача було належним чином ідентифіковано/верифіковано в інформаційно-телекомунікаційній системі позивача, а саме за допомогою відео-верифікації, перевірки належності ОСОБА_1 мобільного номеру НОМЕР_1 , паспорта громадянина № НОМЕР_2 , електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_2 . Таким чином, ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатора, відправленого йому на його особистий номер телефону, визначений ним як фінансовий, належним чином, відповідно до ч.4 ст.14 ЗУ «Про електронну комерцію» ідентифікувався в інформаційній системі кредитора - особистому кабінеті, де і підписав договір. Отже, такий договір підписаний одноразовим ідентифікатором, що відповідає ЗУ «Про електронну комерцію» та ст.207 ЦК України. У відповідності до умов договору №412874-КС-002 про надання кредиту 21.11.2021 на банківську картку № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_1 , було перераховано суму кредитних коштів 20000,00 грн одним платежем. Факт перерахування коштів у сумі коштів 20000,00 грн та успішність проведення операції підтверджується довідкою, сформованою в платіжній системі «ТАС Рау», з якої вбачаються деталі проведеної операції. Дана довідка надана на підтвердження успішності проведених операції АТ «Таскомбанк», що надає посередницькі послуги ТзОВ «Бізнес позика» з кредитування клієнтів на підставі договору №83 про організацію взаємодії при переказі коштів фізичним особам від 11.11.2020. Таким чином, дана довідка, що надавалась разом з позовною заявою, є належним доказом, що міститься в матеріалах справи. ТзОВ «Бізнес позика» до укладення кредитного договору №412874-КС-002 надало відповідачу паспорт споживчого кредиту з усією інформацією, передбаченою ст.9 ЗУ «Про споживче кредитування». Відповідач ознайомився з паспортом споживчого кредиту та підписав його одноразовим ідентифікатором G-1747, що підтверджується візуальною формою послідовності дій, щодо укладення електронного договору №412874-КС-002. Також ТзОВ «Бізнес позика» до укладення кредитного договору відповідачу в електронній формі, у тому числі шляхом надання клієнту доступу до такої інформації на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги до інформації, визначеної ч.2 ст.12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ризиків фінансових послуг». Після укладення даного кредитного договору, його разом з правилами надання споживчих кредитів ТзОВ «Бізнес позика» був відправлений відповідачу на його електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується паперовою копією веб-сторінки з електронною пошти ІНФОРМАЦІЯ_1 та візуальною формою послідовності дій щодо укладення електронного договору №412874-КС/002. Тому твердження відповідача про начебто можливість зміни позивачем умов договору в односторонньому порядку не заслуговують на увагу, оскільки відповідач отримав свій примірник договору, правил одразу після укладення та сплачував за ним відсотки згідно з графіком платежів. З наведених підстав просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а.с.120-126).

Представник позивача Клименко Т.В. ( довіреність № 3 від 20.09.2023 а.с.165) в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений судом. Безпосередньо в позовній заяві представник позивача просить здійснювати розгляд справи без участі представника ТзОВ «Бізнес Позика». 07.07.2023, 08.12.2023 на електронну адресу суду подав заяви, в яких позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розгляд справи проводити за відсутності представника та не заперечив щодо винесення судом заочного рішення суду (а.с.164).

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про час, день та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про що свідчать: рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.174) та повідомлення про відправлення судових повісток, які направлялась відповідачу рекомендованою кореспонденцією та повернулись до суду з відміткою про причини повернення "за закінченням терміну зберігання" (а.с.73-74, 100-101).

Представники відповідача у судове засідання не з"явилися, хоча про час, день та місце розгялду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. 29.08.2023 представник відповідача - адвокат Усенко А.В. (ордер на надання правничої (правової допомоги) серії АР №1135534 від 11.08.2023 а.с.90, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЗП №001096 від 29.09.2015 зворотна сторона а.с.90) на електронну адресу суду скерував відзив на позов (а.с.87-89), а 01.09.2023 поштовим відправленням подав до суду відзив на позов з додатками (а.с.92-94). 18.01.2024 від представника відповідача - адвоката Шелудько О.О. (ордер серії АР №1155261 від 27.12.2023 а.с.168, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЗП №002971 від 21.06.2022 зворотна а.с.168) поступила заява про розгляд справи за відсутності відповідача та його представників (а.с.177), а також додаткові пояснення (а.с.178-179).

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07.06.2023 цивільну справу № 345/2532/23 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором передано на розгляд до Долинського районного суду Івано-Франківської області на підставі вимог ч.1 ст.27 ЦПК України (а.с.62-63).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.07.2023 цивільна справа № 345/2532/23 про стягнення заборгованості за кредитним договором передана на розгляд судді Керніцькому І.І. (а.с.68).

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 05.07.2023 відкрито провадження по даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Задоволено клопотання представника позивача та ухвалено провести розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження(а.с.69).

07 липня 2023 року на електронну адресу суду від представниці позивача поступило клопотання про розгляд справи у її відсутності, в якому вона позовні вимоги підтримала, не заперечила щодо заочного розгляду справи (а.с.75), а 08.12.2023 на електронну адресу суду скерована заява аналогічного змісту (а.с.164).

14 серпня 2023 року на електронну адресу суду від представника відповідача - адвоката Усенка А.В. поступило клопотання про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді (а.с.79) та клопотання про відкладення розгляду справи (а.с.82). 29.08.2023 на електронну адресу суду від представника відповідача поступив відзив на позов разом з додатками, та 01.09.2023 відзив поштовим відправленням скерований на адресу суду (а.с.92-94),

10.10.2023 через систему «Електронний суд» представником позивача сформовано клопотання про витребування доказів (а.с.105-107), у задоволенні якого ухвалою суду від 10.11.2023 відмовлено (а.с.161, 162)) та сформовано додаткові пояснення у справі (а.с.120-126). Того ж дня на електронну адресу суду від представника відповідача поступила заява про розгляд справи у відсутності сторони відповідача, (а.с.142), та 18.01.2024 через систему «Електронний суд» подана аналогічна заява (а.с.177) та додаткові пояснення (а.с.178-179).

24.10.2023 від представника відповідача поступила заява про вступ у справу як представника (а.с.144), а 31.10.2023 та 27.12.2023 через систему «Електронний суд» представником відповідача сформовано клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (а.с.148-150, 167), які ухвалою суду від 08.11.2023 та від 27.12.2023 (а.с.170-171) задоволено (а.с.153-154).

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають на підставі договору або правочину.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Особливості застосування змінюваної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Як визначено у ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 цього Кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронний цифровий підпис».

Статтею 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Відповідно до ст. 3 цього ж Закону, електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі.

Статтею 6 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що сертифікат ключа містить такі обов`язкові дані: найменування та реквізити центру сертифікації ключів (центрального засвідчувального органу, засвідчувального центру); зазначення, що сертифікат виданий в Україні; унікальний реєстраційний номер сертифіката ключа; основні дані (реквізити) підписувача - власника особистого ключа; дату і час початку та закінчення строку чинності сертифіката; відкритий ключ; найменування криптографічного алгоритму, що використовується власником особистого ключа; інформацію про обмеження використання підпису. Посилений сертифікат ключа, крім обов`язкових даних, які містяться в сертифікаті ключа, повинен мати ознаку посиленого сертифіката ключа. Інші дані можуть вноситися у посилений сертифікат ключа на вимогу його власника.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

Як встановлено з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 перед заповненням заявки та до укладання договору самостійно ознайомився з інформацією про умови кредитування, розміщеній на сайті позивача, після чого заповнив заявку, тим самим зареєструвавшись в ІТС та створивши Особистий кабінет (після авторизації, яка проходить шляхом введення логіна Особистого кабінету, тобто за номером мобільного телефону, зазначеного ОСОБА_1 і одноразового ідентифікатора G-1747), доступ до якого присутній лише у споживача, а не кредитодавця.

При реєстрації та вході в Особистий кабінет позичальника при укладенні договору відповідачем було використано фінансовий номер телефону " НОМЕР_4 ", що підтверджується візуальною формою послідовності дій щодо укладення електронного договору (а.с.23-24).

Судом встановлено, що 21 листопада 2021 року між ОСОБА_1 та ТзОВ «Бізнес Позика» було укладено договір про надання кредиту №412874-КС-002 в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика», через Особистий кабінет Позичальника на сайті кредитодавця (а. с. 14-16).

Укладення договору підтверджується візуальною формою послідовності дій клієнта, щодо укладення електронного договору про надання кредиту №412874-КС-002 від 21.11.2021 (а.с.23-24).

Відповідно до п.1 договору, кредитодавець надає позичальнику грошові кошти у розмірі 20000 грн, строком на 8 тижнів, на умовах сплати фіксованої процентної ставки за кредитом: в день 0,79350144 %, комісії за надання кредиту - 3000,00 грн. Кредит надається на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту та правилами надання споживчих кредитів. Термін дії договору до 16.01.2022.

Відповідно до п.2. договору, протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно з графіку платежів.

Сторонами в п. 3 договору кредиту погоджено «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів.

До вказаного договору додані пропозиція (оферта) щодо укладання договору, прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) (а.с.17-19, 20-22).

При цьому, приймаючи умови договору, відповідач підтвердив, що він ознайомлений з договором та правилами, текст яких розміщено на сайті кредитодавця, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань, вважає їх справедливими та погоджується неухильно їх дотримуватися (п.7 договору).

Таким чином, встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договір позики у формі електронного документу з електронними підписами сторін та із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними.

Відповідно до наданого розрахунку, заборгованість відповідача ОСОБА_1 перед кредитором ТзОВ «Бізнес позика» станом на 22.05.2023 складає 29814,22 грн, що складається з: - суми прострочених платежів за тілом кредиту - 18150,00 грн; - суми прострочених платежів за відсотками - 8664,22 грн; - суми прострочених платежів за комісією - 3000 грн. (а.с.12-13).

Зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що відомості, які вони містять, відповідають дійсним обставинам справи. Таким чином, виходячи із вищенаведеного суд прийшов до висновку про те, що позивач виконав всі умови договору належним чином, а відповідач ухиляється від виконання взятих на себе договором зобов`язань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов вказаного договору.

Будь-яких контррозрахунків вказаної складової заборгованості, та й заборгованості в цілому, ОСОБА_1 не надано. Заперечуючи проти позову в цій частині, представник відповідача вказує на те, що розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (надавача фінансових послуг). Разом з тим, у постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року у справі № 161/16891/15-ц (провадження №61-517св18) зроблено правовий висновок про те, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно з вказаної норми Закону України підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Отже, виписка з рахунка особи, яка відповідає зазначеним вимогам та надана відповідно до вимог закону, є документом, який може бути доказом і який суду необхідно оцінити відповідно до вимог цивільного процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19), від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц (провадження № 61-3689св21), від 26 травня 2021 року у справі № 204/2972/20 (провадження № 61-168св21), від 13 жовтня 2021 року у справі № 209/3046/20 (провадження № 61-9207св21), від 01 грудня 2021 року у справі № 752/14554/15-ц (провадження № 61-14046св21), від 01 червня 2022 року у справі № 175/35/16-ц (провадження № 61-648св21, ЄДРСРУ № 104644740).

Твердження представника відповідача стосовно того, що позовна заява не містить обґрунтованого розрахунку заборгованості за договором №412874-КС-002 про надання кредиту від 21.11.2021 суд вважає безпідставним з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 21 листопада 2021 року між ОСОБА_1 та ТзОВ «Бізнес Позика» було укладено договір про надання кредиту №412874-КС-002 в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика», через Особистий кабінет Позичальника на сайті кредитодавця (а. с. 14-16).

Укладення договору підтверджується візуальною формою послідовності дій клієнта, щодо укладення електронного договору про надання кредиту №412874-КС-002 від 21.11.2021 (а.с.23-24).

Відповідно до умов п.1 договору про надання кредиту №412874-КС-002, кредитодавець надав позичальнику грошові кошти у розмірі 20000 грн, строком на 8 тижнів, на умовах сплати фіксованої процентної ставки за кредитом: в день 0,79350144 %, комісії за надання кредиту - 3000,00 грн. Кредит надавався на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту та правилами надання споживчих кредитів. Термін дії договору до 16.01.2022 (а.с.14-16).

Зазначене підтверджується виписками по розрахунку заборгованості за кредитом у гривні ОСОБА_1 (а.с. 12-13).

Верховний Суд у постанові від 25.05.2021 року у справі №554/4300/16-ц дійшов правового висновку, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.

Тобто, виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Таким чином, надані банком виписки за картковими рахунками позичальника, яким суди дали оцінку у сукупності з іншими зібраними у справі доказами, підтверджують обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено у детальному розрахунку та не спростовано будь-яким контррозрахунком відповідача.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у складі Касаційного цивільного суду у постанові від 17.12.2021 по справі №278/2177/15-ц про те, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором.

Матеріалами справи підтверджується, що кредитний договір було укладено на підставі вільного волевиявлення ОСОБА_1 . На підтвердження своєї обізнаності про умови кредитування ОСОБА_1 ознайомився з паспортом споживчого кредиту та підписав його одноразовим ідентифікатором «G-1747», що підтверджується Візульною формою послідовністю дій, щодо укладання електронного договору №412874-КС-002, наданого згідно з обраними умовами кредитування (а.с.23-24).

Разом з тим в п.6 кредитного договору №412874-КС-002 від 21.11.2021 позичальник підтвердив, що він ознайомлений з договором про надання кредиту та правилами, текст яких розміщено на сайті кредитодавця https://bizpozyka.com, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватись їх, та відповідно, укладає договір.

Також в п.9 кредитного договору №412874-КС-002 вказує, що підписанням цього договору позичальник підтверджує, що до укладення договору отримав від кредитодавця іформацію, надання якої передбачено законодавством України, зокрема передбачену ст.9 Закону України «Про споживче кредитування», паспорт споживчого кредиту, частиною другою ст.12 Закону України «Про фінансові послуги» та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також примірник правил, що розміщені на сайті кредитодавця (а.с.14-16).

Крім того, 21.12.2021 здійснив часткову оплату за кредитним договором №412874-КС-002 у сумі 1850 грн, що відображено у розрахунку заборгованості за кредитом (а.с.12-13). Таким чином, відповідач був обізнаний про всі умови кредитного договору та прийняв їх як справедливі та прийнятні для себе і не звертався до банку із заявами або скаргами щодо зміни умов кредитування та не пред`являв вимоги щодо визнання кредитного договору недійсним.

Також не заслуговують на увагу і посилання представника відповідача на відсутність доказів перерахування коштів ОСОБА_1 , оскільки факт перерахування коштів у сумі 20000,00 грн та успішність проведення операції підтверджується довідкою, сформованою в платіжній системі «TAC Pay», з якої вбачаються деталі проведення операції (а.с.26).

Як зазначив представник позивача, дана довідка надана на підтвердження успішності проведених операцій АТ «Такскомбанк», що надає посередницькі послуги ТзОВ «Бізнес Позика» з кредитування клієнтів на підставі договору №83 про організацію взаємодії при переказі коштів фізичним особам від 11.11.2020 (а.с.136-140).

Відтак, дані, що містяться у довідці, сформованій в платіжній системі «TAC Pay»про проведення операції, свідчать про отримання ОСОБА_1 коштів у сумі 20000,00 грн.

Таким чином, твердження сторони відповідача про не отримання ОСОБА_1 суми кредиту є безпідставними.

Щодо доводів сторони відповідача про те, що відповідача не було належним чином ідентифіковано, суд зазначає наступне.

Як встановлено з матеріалів справи 22.01.2021 під час входу в інформаційно-телекомунікаційну систему кредитора, ОСОБА_1 використав номер телефону НОМЕР_5 , самостійно визначений ним як фінансовий. Інформаційно-телекомунікаційна система кредитора, а саме особистий кабінет позичальника https://bizpozyka.com, знаходиться на офіційному сайті ТзОВ «Бізнес позика» https://bizpozyka.com.

Таким чином, ОСОБА_1 за допомогою ідентифікатора, відправленого йому на його номер телефону НОМЕР_6 , визначений ним як фінансовий, належним чином у відповідності до п.4 ст.14 Закону України «Про електронну комерцію» фдентифікувався в інформаційній системі кредитора - особистому кабінеті, де і підписав договір.

Крім того, в підтвердження укладення електронного кредитного договору №412874-КС-002 ОСОБА_1 надав суду візуальну форму послідовності дій щодо укладення електронного договору з чіткою хронологією укладання вищевказаного електронного кредитного договору.

Тому приймаючи до уваги, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та стягнути із ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Бізнес Позика» заборгованість за договором про надання кредиту №412874-КС-002 від 21.11.2021 у розмірі 29814,22 грн, яка складається з: 18150,00 грн суми прострочених платежів по тілу кредиту, 8664,22 грн суми прострочених платежів за відсотками, уми прострочених платежів за комісією - 3000,00 грн,

Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з платіжною інструкцією № 1536 від 26.05.2023 позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 2147,20 грн (а.с.11).

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 2147,20 грн.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 524, 526, 527 ч.1, 530, 546 ч.1, 611, 612, 1054 ч. 2, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст.ст.12, 13, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ

позов товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість договором № 412874-КС-002 від 21.11.2021 року про надання кредиту у розмірі 29814 (двадцять дев`ять тисяч вісімсот чотирнадцять) гривень 22 копійки та 2147 (дві тисячі сто сорок сім) гривень 20 копійок сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Позивач: товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», що знаходиться за адресою: м.Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411, .

Відповідач: ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 .

Суддя Долинського районного суду І.І.Керніцький