Справа № 2-5633/10
Провадження № 6/161/350/24
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.10.2024 Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Пушкарчук В.П.

при секретарі Швед Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку подання головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Арсенюк Оксани Валеріївни про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, -

В С Т А Н О В И В:

03.10.2024 року головний держаний виконавець ВДВС у м. Луцьку ЗМУ Міністерства юстиції (далі Відділ ДВС) Арсенюк О.В. (далі державний виконавець) звернулась до суду з вищевказаною заявою на обґрунтування якої зазначила, що на примусовому виконанні у Відділі ДВС перебуває виконавче провадження №62259447 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь держави у розмірі 55130, 26 грн. 03.06.2020 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У зв`язку з невиконанням вищевказаного документа та в цілях повного та своєчасного виконання рішення суду державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, яку направлено для виконання у банківські установи.Однак, станом на 24.09.2024 року грошові кошти на арештованих рахунках відсутні. Згідно відповіді на запит від 30.10.2023 про наявність або відсутність зареєстрованого рухомого майна повідомлено про відсутність транспортних засобів зареєстрованих за боржником.Згідно відповідей Пенсійного фонду України, Державної фіскальної служби України від 24.09.2024 року інформація щодо джерел отримання доходів в ДРФО відсутня, фізична особа-боржник пенсії не отримує, за трудовими та цивільно-правовими договорами не працевлаштований. В ході проведення виконавчих дій було встановлено, що ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності володіє квартирою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Постановою про опис та арешт майна (коштів) боржника від 16.11.2022 року державним виконавцем в межах виконавчого провадження №62259447 описано та арештовано майно, а саме: спільну сумісну частку в зазначеній квартирі. Враховуючинаведене просить суд визначити частку ОСОБА_1 у праві власності на 1/6 частку у квартирі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Державний виконавець в судове засідання з`явилася та до його початку подала до суду заяву з проханням розгляд справи проводити у її відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Інші особи в судове засідання повторно не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та в належний спосіб, будь-яких заяв чи клопотань від них на адресу суду не надходило.

Частиною 2 ст. 443 ЦПК України передбачено, зокрема, що неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути подання про визначення частки боржника у майні, що належить на праві спільної сумісної власності, на підставі наявних у справі матеріалів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 443 ЦПК України, питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Порядок визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, встановлено ст. 443 ЦПК України, згідно якої питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця від 03.06.2020 року відкрито виконавче провадження №62259447 щодо боржника ОСОБА_1 , на підставі постанови, виданої 03.06.2020 року державним виконавцем про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави виконавчого збору у розмірі 55130, 26 грн.

При здійсненні виконавчого провадження №62259447 щодо ОСОБА_1 було встановлено, що будь-які грошові активи та доходи у боржника відсутні, рухоме майно за ним не зареєстровано.

Як вбачається із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за ОСОБА_1 зареєстровано право спільної сумісної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , іншим співвласником якої є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (померла).

Пунктом 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» роз`яснено, що частка боржника у спільній власності з іншими особами визначається за поданням державного виконавця відповідно до положень законодавства, що регулює право власності. Такі подання мають розглядатися з додержанням вимог процесуального закону щодо допустимості засобів доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Отже, квартира належить співвласникам в рівних частинах, тобто по 1/6 частки кожному, а тому суд вважає за можливе визначити частку ОСОБА_1 в розмірі 1/6 частки в спільному майні квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

Визначення частки майна боржника у майні, що перебуває у спільній сумісній власності, є необхідним для подальшого вирішення виконавцем питання про можливе звернення стягнення на цю частку. Визначення такої частки не призведе до звуження належних боржнику прав на житло, оскільки предметом розгляду подання є не звернення стягнення на майно, а лише визначення частки боржника у спільній сумісній власності.

Крім того, задоволення подання виконавця не порушує прав інших співвласників квартири, оскільки за ними залишається право спільної сумісної власності на спірне нерухоме майно.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що державним виконавцем надані належні і достатні докази, які свідчать про належність спірного майна на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 , та з урахуванням того, що у боржника відсутнє інше майно, на яке можна звернути стягнення, вважає подання про визначення частки боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами таким, яке підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 353, 354, 443 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В:

Подання головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Арсенюк Оксани Валеріївни про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами задовольнити.

Визначити, що ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності належить 1/6 частка квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а у разі складення ухвали відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України з дня складення ухвали в повному обсязі.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складений 25 жовтня 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області В.П. Пушкарчук