Справа № 297/3409/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого ГЕЦКО Ю. Ю.,при секретарі судового засідання Ісак О. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки і піклування Берегівської міської ради про розірвання шлюбу та позбавлення батьківських прав,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою про позбавлення ОСОБА_2 батьківський прав стосовно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що між нею та ОСОБА_2 , було укладено шлюб, який рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області № 297/1678/17 було розірвано 30.10.2017 року. Від спільного подружнього життя у сторін народилася донька ОСОБА_3 . Однак спільне життя з Відповідачем не склалося, рішенням суду шлюб було розірвано і з того часу Відповідач не бачив дитину жодного разу, аліменти не сплачує, долею дитини не цікавиться. Відповідач ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти - створились умови, які шкодять інтересам дитини.Відповідач, покладених законом на батьків обов`язків, не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні доньки. Всі питання щодо виховання вирішуються мною самостійно без участі та підтримки з боку Відповідача. Дитина знаходиться на повному утриманні та вихованні позивачки.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, а також просила розглянути справу за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив, а тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 280 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання.

Дослідивши матеріали справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме: згідно довідки Берегівського відділу державної виконавчої служби у Берегівському районі Закарпатської області від 16.10.2024 року позивачка дійсно не отримувала аліменти від відповідача ОСОБА_2 на утримання малолітньої дитини.

Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Берегівської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав №3025/03-17 від 21.10.2024 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Аналогічні за змістом приписи містяться у статті 150 Сімейного кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Водночас, позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків з виховання дітей, ніяким чином не піклується про них, матеріально не підтримує, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавиться успіхами, станом здоров`я, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування, вважається за доцільне в інтересах дитини побавити відповідача батьківських прав щодо дітей.

Згідно п. 2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Постановою ПВСУ № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" п.16 роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Таким чином, оскільки відповідача ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню, матеріальному забезпеченню свого сина, тому його необхідно позбавити батьківських прав.

Судом встановлено, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.

На підставі наведеного та керуючись 12, 81, 89, 141, 263-265, 280-284, 367, 430 ЦПК України, ст.ст. 164, 165 СК України, Постановою ПВСУ № 3 від 30 березня 2007 р. „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав",

вирішив:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав щодо доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , судовий збір в сумі 1211 гривень 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Юрій ГЕЦКО