Справа №740/3809/24 пров. №2/478/250/2024
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

22 жовтня 2024 року Казанківський районний суд Миколаївської області

в складі : головуючої судді Сябренко І.П.

за участю: секретаря Луговської А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду смт. Казанка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,

В с т а н о в и в:

19 червня 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , звернулася до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що з 23 жовтня 2010 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 21 травня 2018 року було розірвано. Від даного шлюбу мають малолітню дитину дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, позивачу самій матеріально тяжко утримувати дитину, тому посилаючись на ці обставини, просила стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 19 червня 2024 року до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 04 липня 2024 року матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, передано на розгляд до Казанківського районного суду Миколаївської області.

Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 16 серпня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися, надали суду письмові заяви про можливість розгляду справи в їх відсутність, заявлені вимоги підтримують, просять задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, від нього надійшла телефонограма про можливість розгляду справи в його відсутність, позовні вимоги визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання малолітньої дочки.

Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові докази та матеріали справи, суд приходить такого висновку.

Відповідно до ст.ст.3, 18, 27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року), батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 23 жовтня 2010 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 21 травня 2018 року було розірвано (а.с.8-9).

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно свідоцтва про народження (копії) серії НОМЕР_1 від 24 травня 2011 року (а.с.7).

Малолітня дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Казанківської селищної ради Миколаївської області за №104 від 31 липня 2024 року (а.с.32).

Відповідач цього не заперечував.

Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти та готувати її до самостійного життя.

Статтею 51 Конституції України та ст.180 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти), згідно ч.3 ст.181 СК України, присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

В силу приписів ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

У відповідності до вимог ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

З огляду на викладене, та виходячи із принципу справедливості, добросовісності та розумності (ч.9 ст.7 СК України), враховуючи майнове становище відповідача, який не працює, та те, що останнім не надано суду доказів його стану здоров`я та наявності на його утримані інших осіб, суд вважає, що відповідач спроможний та зобов`язаний сплачувати на користь позивача аліменти на утримання однієї малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дати подання позову, тобто з 19 червня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Позивач ОСОБА_1 у відповідності до положень вище зазначеного Закону звільнена від сплати судового збору за вимогою щодо стягнення аліментів, тому відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_3 належить стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 1211 грн 20 коп.

Керуючись ст.ст.12, 13, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд

У х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянки України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання малолітньої дитини дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення провадити щомісячно починаючи з 19 червня 2024 року до досягнення дитиною повноліття.

На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави в сумі 1211 грн 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повний текст рішення складено 22.10.2024 року.

Суддя І.П. Сябренко