Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/5890/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.10.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі - головуючий суддя Кашуба А.В., секретар судового засідання Чернянчук К.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

На розгляд суду передано цивільну справу за вказаним позовом.

Позивачка просить суд визнати за нею право власності в цілому в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_2 на нерухоме майно, що ввійшло до складу спадщини.

Позов обґрунтовано тим, що на день смерті її чоловіка ОСОБА_2 відкрилася спадщина за законом, до складу якої ввійшли житловий будинок та право на земельну частку (пай). Житловий будинок спадкодавець набув у власність в порядку спадкування після смерті його батька за рішенням суду, а право на земельну частку (пай) також успадкував за батьком, проте не оформив спадщину на це майнове право, не отримав правовстановлюючого документу на своє ім`я, що позбавляє позивачку можливості оформити прийняту спадщину чоловіка нотаріально.

Відзив не подано.

На судовий запит Виноградівська державна нотаріальна контора надала суду інформацію про те, що Спадкові справи після смерті ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не заводилися.

Позивач у позовній заяві клопотав про розгляд справи без його участі.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали до суду письмові заяви, у якій заявили, що їм відомо про відкриття спадщини та про її склад, що позов визнають та підтверджують обставини позову, просять розглядати справу без їх участі.

Судовий розгляд справи проведено без участі учасників справи на підставі наявних у справі доказів.

Вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши зібрані письмові докази, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вирішив наступне.

Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд прийшов до висновку, що правовідносини, що виникли, врегульовані ЦК України (2003 р.).

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В ст.1217 ЦК України, зазначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини.

Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

За ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, до це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним Документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Суд встановив, що

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки - ОСОБА_4 (а.с.4,8-9).

Заповіту не залишав.

На день його смерті відкрилася спадщина за законом.

Спадкоємцями першої черги за законом до його спадщини стали його дружина ОСОБА_1 , та відповідачі за позовом їх двоє дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.10-12, 13-16).

За змістом довідок Виноградівської міської ради Закарпатської області від 06.08.2024, останнім місцем реєстрації та проживання ОСОБА_4 було АДРЕСА_1 . Разом із ним проживали його дружина, ОСОБА_1 , та двоє його дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_2 , і малолітній онук.

Отже, позивачка прийняла спадщину, що відкрилася на день смерті ОСОБА_4 , в силу ст.1268 ЦК України.

До складу спадщини, що відкрилася на день смерті ОСОБА_4 ввійшло наступне майно:

Житловий будинок з надвірними побудовами за адресою АДРЕСА_1 , який належить спадкодавцю на підставі Рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 28.10.2016 у справі №299/2561/16-ц, право власності набуто в порядку спадкування за законом після смерті його рідного батька ОСОБА_6 . Право власності зареєстровано у Державному реєстрі речових прав 19.12.2016 (а.с.17-20);

Право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСГП ім.Ватутіна розміром 0,71 га в умовних кадастрових гектарах вартістю 2554 грн, яке посвідчене Сертифікатом ЗК №0064530, виданим на підставі рішення Виноградівської РДА від 27.03.1997 на ім`я ОСОБА_6 (а.с.25);

ОСОБА_6 та ОСОБА_5 є рідними батьком та матір`ю ОСОБА_4 (а.с.26). Суд погоджується, що розбіжності у написанні імен зумовлені довільним застосуванням офіційними органами радянської влади українських аналогів іншомовних імен « ОСОБА_8 » - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , а також фонетичним варіантом написання імені « ОСОБА_12 », « ОСОБА_13 ».

Перевіривши доводи позивача, суд пересвідчився, що ОСОБА_4 за життя набув у власність шляхом спадкування майно, належне його батькові ОСОБА_6 за наступних преюдиційних обставин, що встановлені Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 28.10.2016 у цивільній справі №299/2561/16-ц, що набрало законної сили.

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заповіту не залишав. За змістом довідок на спадкування Виноградівської міської ради від 05.08.2024 (а.с.27-28), ОСОБА_6 на день смерті проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 . Разом із ним проживали та були зареєстровані його спадкоємці - дружина ОСОБА_14 та син ОСОБА_4 .

Після смерті ОСОБА_6 ніхто зі спадкоємців не звертався до нотаріуса за оформленням спадщини, що підтверджується офіційною інформацією, що надана Виноградівською державною нотаріальною конторою на запит суду.

ОСОБА_5 , дружина ОСОБА_6 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.29). Заповіту не залишала. Спадкова справа після її смерті не відкривалася. Ніхто після її смерті не оформив спадщину, що підтверджується офіційною інформацією, що надана Виноградівською державною нотаріальною конторою на запит суду.

До складу спадщини, що відкрилася на день смерті ОСОБА_6 , ввійшло право на земельну частку (пай), посвідчене вищевказаним Сертифікатом. Однак ніхто не оформив перехід права у порядку спадкування, не отримав відповідний правовстановлюючий документ.

ОСОБА_4 прийняв спадщину, що відкрилася на день смерті його батька ОСОБА_6 , оскільки постійно проживав разом із ним на день відкриття спадщини, що підтверджено довідками на спадкування, виданими Виноградівською міською радою.

Крім того, прийняття спадщини підтверджено і Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області, за яким оформлено спадщину на будинок. Та цим рішенням суду не охоплено інше майно, що входило до складу спадщини.

Проте, спадкодавець ОСОБА_2 за життя не оформив спадщину, що складу якої, крім житлового будинку, ввійшло і право на земельну частку (пай).

Суд констатує, що усі повідомлені позивачем обставини підтверджені письмовими доказами та визнані відповідачами у справі, а їх визнання не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб, тому визнаються судом доведеними.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК).

За змістом листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Для подальшого утримання та збереження майна необхідно оформити право власності на спадкове майно, проте іншого способу, окрім визнання права власності на вказаний житловий будинок в судовому порядку, не існує.

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, та відповідних їм норм цивільного законодавства суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих доказів, які оцінені судом як належні, допустимі, достовірність яких не викликала у суду сумнівів, та сукупність яких є достатньою, - вирішив, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , набуте в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_4 право власності на наступне майно:

Житловий будинок з надвірними побудовами за адресою АДРЕСА_1 ;

Право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСГП ім.Ватутіна розміром 0,71 га в умовних кадастрових гектарах вартістю 2554 грн, яке посвідчене Сертифікатом ЗК №0064530, виданим на підставі рішення Виноградівської РДА на ім`я ОСОБА_6 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийА. В. Кашуба