Провадження № 2-о/592/322/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Титаренко В.В., розглянувши матеріали справи за заявою ОСОБА_1 про усиновлення,

встановив:

21.10.2024 до Ковпаківського районного суду міста Суми надійшла заява ОСОБА_1 про усиновлення, в якій він просить визнати його усиновлювачем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та внести зміни в актовий запис цивільного стану про народження ОСОБА_2 .

Дослідивши заяву та документи, що до неї додані, дійшла таких висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно з ст. 310 ЦПК України заява про усиновлення дитини або повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування, подається до суду за місцем їх проживання.

Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

У своїй заяві заявник зазначив, що мати дитини, яку він бажає усиновити, ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , проте, адреса її реєстрації: АДРЕСА_2 , що також підтверджується відповіддю №865409 від 24.10.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру.

Також до заяви додана копія довідки про реєстрацію місця проживання дитини, ОСОБА_2 , з якої вбачається, що він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що також підтверджується відповіддю № 865398 від 24.10.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру.

Стаття 125 Конституції України встановлює, що судоустрій в Україні передбачається за принципами територіальності та спеціалізації і фактично законом. Відповідно до ст. 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності.

Порушення судами правил територіальної юрисдикції має наслідком обов`язкове скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд (ст. 378, п. 6 ч. 1 ст. 411 ЦПК України).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати; місце перебування - житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги; місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), у яких особа отримує соціальні послуги.

Правила реєстрації місця проживання передбачені Порядком декларування та реєстрації місця (перебування), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 N 265, яка набрала чинності 14.03.2022.

У пункті 4 вказаного Порядку в чинній редакції передбачено, що особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за цією адресою. Якщо особа проживає в двох і більше місцях, вона декларує/реєструє місце проживання (перебування) за таку адресу за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Положення абзацу першого пункту не поширюється на осіб, адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), які знаходяться на територіях, на яких ведуться бойові дії, або тимчасово окупованих Російською Федерацією територій, включених до переліку територій, на яких ведуться бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджених Мінреінтеграції, для яких не визначено дані про завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації. Така особа може задекларувати/зареєструвати місце свого проживання без поняття з реєстрації місця свого попереднього проживання.

Результат аналізу змісту вказаних норм дозволяє зробити висновок ,що особа може мати декілька місць проживання/перебування. Водночас законодавством визначено необхідність проведення реєстрації(декларування)місця проживання/перебування особи, яка може бути здійснена тільки за однією адресою за її власним вибором, зокрема, й на підставі договору оренди житлового приміщення.

Реєстрація (декларування) місця проживання/перебування у встановленому порядку має значення для реалізації окремих прав особи, зокрема, під час вибору суду, якому підсудна справа.

Нормами ЦПК України передбачено використання лише зареєстрованого місця проживання, фактичне місце проживання фізичної особи не має правового значення (Постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 24.06.2024, справа №554/7669/21).

Ураховуючи, що зареєстроване у встановленому законом порядку місцем проживання особи, стосовно якої подається заява про усиновлення, є АДРЕСА_2 , що відноситься до Білопільського районного суду Сумської області, розгляд цієї справи не належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Ковпаківського районного суду міста Суми.

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відтак, справа підлягає передачі на розгляд Білопільському районному суду Сумської області, оскільки належить до територіальної юрисдикції (підсудності) цього суду - за місцем проживання особи, стосовно якої подається заява про усиновлення.

Також слід зазначити, що відповідно до ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 30, 31, 32, 260-261, 310 ЦПК України, суддя,

постановив:

матеріали справи за заявою ОСОБА_1 про усиновлення передати на розгляд за підсудністю до Білопільського районного суду Сумської області.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Сумського апеляційного суду. В разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Титаренко