ЄУН № 337/2347/21
Провадження № 2/337/1325/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Ширіної С.А.,

за участю секретаря Бикової С.Б.,

відповідачки ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг (централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води),

В С Т А Н О В И В:

29.04.2021 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг (централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води).

В позові зазначив, що Концерн «МТМ» є виконавцем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню, яке мешкає в житловому фонді м. Запоріжжя. Відповідачі є споживачами цих послуг, оскільки їх квартира за адресою АДРЕСА_1 , підключена до мережі централізованого опалення та постачання гарячої води. За період з 01.01.2015 р. по 31.03.2021 р. позивач надав відповідачам послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води на загальну суму 59320,28 грн., яку відповідачі не сплатили, тому просив стягнути суму боргу у судовому порядку.

Заочним рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 23.07.2021 року, позов було задоволено та стягнуто з боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Концерну «МТМ» заборгованість за послуги централізованого опалення та постачання гарячої води за період з 01.01.2015 р. по 31.03.2021 р. в сумі 59320 ( п`ятдесят дев`ять тисяч триста двадцять) гривень 28 копійок та судовий збір з кожного по 1135,00 грн. , а всього 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 коп.

22.04.2024 року від відповідачки ОСОБА_1 до суду надійшла заява про перегляд заочного рішення, яка мотивована тим, що вона була не обізнана про винесення заочного рішення та заборгованість, що стягнута. Крім того рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. З 2002 року проживає за адресою АДРЕСА_2 .

Ухвалою суду від 06.05.2024 року заочне рішення від 23.07.2021 року було скасовано та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

29.07.2024 року від відповідача ОСОБА_2 , надійшла заява про застосування строків позовної давності, яка виникла до 30.04.2018 року, тобто за три роки.

09.09.2024 року від представника позивача надійшли заперечення на заяву про застосування строків позовної давності.

В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримав повністю, просить його задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_1 , в судовому засіданні заперечувала проти заявлений позовних вимог, посилаючись на те, що вона з 15.06.2002 року по теперішній час не мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується актом про фактичне не проживання від 02.08.2024 року за вказаною адресою, який долучено до матеріалів цивільної справи. Просила відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 , в судовому засіданні, заперечував проти позовних вимог, просив застосувати строк позовної давності.

Суд, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши подані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що позивач Концерн «Міські теплові мережі» зареєстрований у Єдиному державному реєстрі підприємств, установ, організацій і є виробником теплової енергії, яка, в тому числі, надається населенню для побутових потреб.

Квартира за адресою: АДРЕСА_1 , підключена до мережі централізованого опалення та постачання гарячої води.

У вказаній квартирі зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , що підтверджується витягами з реєстрів територіальної громади м. Запоріжжя.

Згідно довідки з особового рахунку № НОМЕР_1 , заведеного на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.01.2015 року по 31.08.2021 року, загальна сума заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води складає 59320 грн.28 коп. (а.с 5).

Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини у сфері надання житлово-комунальних послуг, зокрема послуг з централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання, що регулюються загальними нормами Цивільного кодексу України, що регулюють договірні відносини, Житловим кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ №630 від 21.07.2005 року.

Доказів не отримання послуг з центрального опалення та централізованого постачання гарячої води, або неналежного виконання зазначених послуг відповідачі суду не надали.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом.

Відповідно до ст.67,68 ЖК України наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інше) за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.

Згідно ст.19 відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Згідно ст. 20 вказаного закону споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору (п.1 ч.3), оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (п.5 ч.3).

Згідно ст. 32 вказаного закону плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному КМУ.

Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Згідно п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630 (далі - Правила), розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Згідно п.20 Правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.

Згідно п.30 Правил споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки.

При цьому суд виходить з того, що квартира відповідачів підключена до мережі централізованого постачання та постачання гарячої води, ці послуги у зазначений період їм надавалися і ними споживалися, з приводу неналежної якості послуг або їх відсутності відповідачі до позивача не зверталися, факт отримання вказаних послуг ними не оспорений, за спожиті послуги нараховувалась помісячна плата, однак відповідачі оплату за спожиту теплову енергію здійснювали не в повному обсязі.

Звертаючись до суду з позовом, позивач, просить стягнути з відповідачів заборгованість за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, яка утворилася за період з 01.01.2015 року по 31.03.2021 року у розмірі 59320 грн. 28 коп.

Відповідачка ОСОБА_1 , заперечує проти заявлених позовних вимог, просить відмовити в задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_2 , заперечує проти заявлених позовних вимог, просить застосувати строк позовної давності, посилаючись на те, що позивач звернувся до суду з позовом лише 29.04.2021 року, тобто поза межами строку, передбаченому ст. 257 ЦК України.

Так, суд виходить з того, що згідно з ст.257 та ч.3 ст.267 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки та застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1ст. 261 ЦК України).

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст.261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.252-255 ЦК України.

Крім того, відповідно до ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, а також у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Концерн «МТМ» звернувся до суду з позовом 29.04.2021 року.

Законом України від 30.03.2020№ 540-IX«Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби(COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020№ 211«Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19,спричиненої коронавірусомSARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12.03.2020 на всій території України карантин, який неодноразово продовжувався Постановами Кабінету Міністрів України та діяв на час звернення Концерном «МТМ» до суду з цим позовом.

Отже, з урахуванням пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України в межах позовної давності позивач Концерн «МТМ» має право на стягнення заборгованості по оплаті послуг з централізованого опалення, обов`язок сплати якої настав з 12 березня 2017 року.

Вказана позиція суду узгоджується з позицією Запорізького апеляційного суду від 27.01.2022 року по справі № 22-ц/807/581/22.

Враховуючи вищевказане, заборгованість яка утворилася з 01.01.2015 року по 01.03.2017 року, розрахована поза межами строку позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ч. 4 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, за необхідне позов задовольнити частково, стягнути з відповідачів суму заборгованості, яка утворилася за період з 01.03.2017 р. по 31.03.2021 року.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судовий збір у розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір», пропорційно до розміру задоволених вимог, тобто 1838 (тисяча вісімсот тридцять вісім) гривень 70 коп., по 919 (дев`ятсот дев`ятнадцять гривень) 35 коп., з кожного окремо.

Керуючись ст. ст.12, 13, 76, 77, 78, 81,89, 141, 259, 261, 265, 273-279, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг (централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води), - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ), адреса реєстрації: АДРЕСА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі», місцезнаходження: м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, б.137, поточний рахунок № НОМЕР_4 в Філії АТ «Укрексімбанк» у м. Києві, МФО банку 322313, заборгованість за послуги централізованого опалення та постачання гарячої води за період з 01.03.2017 р. по 31.03.2021 р. в сумі 48216 ( сорок вісім тисяч двісті шістнадцять) гривень 56 копійок.

Стягнути пропорційно з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ), адреса реєстрації: АДРЕСА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» , місце знаходження: м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, б.137, , р/р № НОМЕР_5 , Банк ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», МФО 320478) в рахунок повернення сплаченого судового збору 1838 (тисяча вісімсот тридцять вісім) гривень 70 коп, по 919 (дев`ятсот дев`ятнадцять гривень) 35 коп., з кожного окремо.

В задоволенні інших позовних вимог-відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного тексту рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 25 жовтня 2024 року.

Суддя: С.А. Ширіна