УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 569/9203/21

провадження № 61-13793ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського апеляційного суду від 06 вересня 2024 року в справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» доОСОБА_1 про стягнення заборгованостіза надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» (далі - ТОВ «Рівнетеплоенерго») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 29 травня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Рівнетеплоенерго» заборгованість за послуги з централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання в сумі 37 701, 14 грн та судовий збір в сумі 2 270, 00 грн.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку.

Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 заявила, що вона звільнена від сплати судового збору на підставічастини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» та статті 5 Закону України «Про судовий збір», а також просила звільнити її від сплати судового збору через скрутне матеріальне становище.

Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 26 липня 2024року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, надано заявникустрок для усуненнянедоліків апеляційної скарги, а саме, для надання доказів сплати судового збору або доказів, які дають підстави для звільнення від сплати судового збору.

ОСОБА_1 на виконання вимог вказаної ухвалиподала клопотання, у якому просила розглянути справі без сплати нею судового збору, а також звернутись до Верховного Суду для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності Закону України «Про судовий збір».

Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 13 серпня 2024 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звернення до Верховного Суду для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності Закону України «Про судовий збір» було відмовлено. Продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме, для надання доказів сплати судового збору або доказів, що підтверджують підстави для звільнення від сплати судового збору.

На виконання вимог ухвали ОСОБА_1 надала довідку про доходи та виписку з банківського рахунку.

Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 06 вересня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського судуРівненської області від 29 травня 2024 рокувизнано неподаною та повернуто особі, яка її подала.

Вказана ухвала мотивована тим, що ОСОБА_1 не виконала вимоги ухвал Рівненського апеляційного суду від 26 липня 2024 року про залишення апеляційної скарги без руху та від 13 серпня 2024 року про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги.

02 жовтня 2024 року ОСОБА_1 засобами поштового зв'язку надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Рівненського апеляційного суду від 06 вересня 2024 року у вказаній справі.

Підставами для скасування ухвали Рівненського апеляційного суду від 06 вересня 2024 року заявник вказує порушення судом норм процесуального права. Вказує, що судом апеляційної інстанції не було взято до уваги той факт, що спір, який виник, пов'язаний з порушенням її прав, як споживача, та відповідно не врахував її доводів стосовно того, що відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов'язаними з порушенням їх прав.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

За приписами частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Ухвала суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги заявнику не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи.

Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України, статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, визначеному ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Пунктом 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України передбачено, що до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За приписами частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху із зазначенням недоліків позовної заяви, способу і строку їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно з положеннями статей 185, 357 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення скарги без руху апеляційна скарга повертається особі, яка її подала.

Відповідно до частини першої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статті 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Положення Закону України «Про судовий збір» не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Суд апеляційної інстанції дослідив надані ОСОБА_1 копії документів та навів в оскаржуваній ухвалі відповідні мотиви, з яких не вважав такі докази належними та достатніми для звільнення від сплати судового збору. Зокрема, вказав, що апелянтом не надано відомостей про річний дохід та реальний майновий стан загалом, оскільки довідка про доходи охоплює лише період з січня 2024 року по липень 2024 року, а виписка з банківського рахунку сформована лише за червень 2024 року.

Таким чином, встановивши, що протягом визначеного судом строку вимоги ухвал Рівненського апеляційного суду від 26 липня 2024 року про залишення апеляційної скарги без руху та від 13 серпня 2024 року про продовження строку на усунення недоліків враховані та виконані не були, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та на законність судового рішення не впливають, зводяться до незгоди заявника з висновками суду апеляційної інстанції.

Ураховуючи викладене, оскільки правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а касаційна скарга є необґрунтованою, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського апеляційного суду від 06 вересня 2024 року в справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостіза надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко