У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючої - судді Крегул М.М., при секретарі Микуланинець О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні, з повідомленням учасників справи, заяву відповідача ОСОБА_1 , про відвід головуючого судді Іванова Андрія Петровича, від розгляду цивільної справи № 308/10840/24 (номер провадження 2/308/2249/24 ) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Оболонь Інвест Плюс» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування, скасування запису щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Оболонь Інвест Плюс» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування, скасування запису щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та визнання права власності.

14.10.2024 року відповідачка ОСОБА_1 подала до суду заяву про відвід судді Іванова А.П., у зв`язку з тим, що у неї виникли сумніви у його неупередженості та об`єктивності під час розгляду цивільної справи №308/10840/24.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 жовтня 2024 року заявлений відвід визнано необґрунтованим, а заяву ОСОБА_1 про відвід судді разом з матеріалами цивільної справи передано для вирішення іншому судді, який не входить до складу суду, визначеному у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.10.2024 року, для розгляду питання про відвід судді , визначено головуючу суддю: Крегул Маріанну Миколаївну.

З поданої ОСОБА_1 письмової заяви про відвід судді вбачається, що доводи такої фактично зводяться до того, що відповідачка ОСОБА_1 не погоджується з наступними обставинами і вважає, що такі викликають сумнів в неупередженості судді Іванова А.П.

Зокрема , ОСОБА_1 у заяві вказує на те, що суддя прийняв до розгляду позовну заяву ТОВ «Оболонь Інвест Плюс» підписану адвокатом без даних, про право адвоката підписувати такий позов; та в порушення вимог ч.3 ст. 185 ЦПК України ухвалою суду від 16.07.2024 року відкрив провадження у справі не зважаючи на те, що позивач не виконав попередньої ухвали про залишення позову без руху, а саме , не сплатив належного судового збору за вимогу майнового характеру; суддею відмовлено у прийнятті зустрічного позову. Також заявниця зазначає, що відповідачем не отримано від суду жодного виклику чи повідомлення, жодної ухвали суду. При цьому, позивач був обізнаний про усі судові засідання і всі дії суду. Також ОСОБА_1 у поданій заяві про відвід судді вказує про невідповідність даних зазначених в журналі судового засідання, зокрема щодо часу перебування судді в нарадчій кімнаті.

Учасники справи у судове засідання на розгляд питання про відвід судді не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися вчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомляли.

Так, згідно з ч.7 ст.40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.8 ст.40 ЦПК України : суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду , питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Дослідивши матеріали цивільної справи №308/10840/24, заяву про відвід судді подану ОСОБА_1 , суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Таким чином, суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, зокрема відповідно до ч.ч. 1,2,5 : суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі; суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення; суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі.

Згідно ч. 3 ст.39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження…

Частиною 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Вивчивши зміст заяви поданої відповідачем ОСОБА_1 про відвід судді Іванова А.П., суд приходить до переконання, що підставою для заявленого відводу, фактично стало непогодження відповідачки ОСОБА_1 із процесуальними рішеннями головуючого по справі судді, що відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України, не може бути підставою для відводу судді.

Відповідно до ч.3 ст. 6 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.

При цьому, вирішуючи питання щодо відводу судді, слід виходити із поняття упередженості судді в процесі розгляду справи. Для того, щоб ці обставини лягли в основу заяви про відвід, вони мають бути доведені.

Основні принципи незалежності судових органів, схвалені резолюціями 40 / 32 та 40 / 146 Генеральної Асамблеї ООН від 29 листопада та 13 грудня 1985 року, Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 13 жовтня 1994 року № ( 94 ) 12 та від 17 листопада 2010 року № CM / Rec ( 2010 ), вимагають від держав - учасниць вжиття всіх належних заходів для забезпечення поваги, захисту і сприяння незалежності та неупередженості суддів. Судді повинні приймати свої рішення цілком незалежно і мати змогу діяти без обмежень, без неправомірного впливу, підбурення, тиску, погроз, неправомочного прямого чи непрямого втручання, незалежно, з чийого боку та з яких мотивів воно б не здійснювалось, мають бути цілком вільними у винесенні неупередженого рішення у справі, яку вони розглядають, покладатись на своє внутрішнє переконання, власне тлумачення фактів та чинне законодавство.

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

У справі "П`єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами проявів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

У наведених вище міжнародних документах констатується, що незалежність не є прерогативою чи привілеєм, наданим для задоволення власних інтересів суддів. Вона надається в інтересах верховенства права та осіб, які домагаються та очікують неупередженого правосуддя.

Незалежність суддів є конституційним принципом організації та функціонування судів, а також професійної діяльності суддів, що забезпечується, крім іншого, забороною будь - якого впливу на суддів, захистом їх професійних інтересів. Заборона впливу на суддів у будь - який спосіб поширюється на весь час обіймання ними посади судді ( Рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року № 19 - рп / 2004). Законом України " Про судоустрій і статус суддів " визначено умови виконання професійних обов`язків суддів та правові засоби за допомогою яких забезпечується реалізація конституційних гарантій самостійності суддів та незалежності суддів. Зокрема статтею 6 Закону України встановлено заборону втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь - який спосіб, неповагу до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб, з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, закликів до невиконання судових рішень.

Аналізуючи підстави, які зазначені у поданіій заяв відповідачкою ОСОБА_1 для відводу судді, суд вважає, що вони не є такими, що свідчать про упередженість судді Іванова А.П. , оскільки , заявником не доведено конкретних обставин та наслідків цих фактів (обставин), які можуть вплинути на об`єктивність розгляду цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Оболонь Інвест Плюс» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування, скасування запису щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та визнання права власності .

Викладені відповідачкою ОСОБА_1 обставини, на переконання суду, не доводять наявності підстав сумніватися в безсторонності чи упередженості головуючого по справі судді. , а отже, суд приходить до висновку, що доводи відповідачки щодо наявності обставин для відводу головуючого по справі судді Іванова А.П. не знайшли свого підтвердження, оскільки будь-яких доказів щодо заінтересованості судді у розгляді даної справи з боку заявника не зазначено та не надано. Суд вважає, що поведінка головуючого судді не дає жодних об`єктивних підстав вважати, що він не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене, а також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що заявником не зазначені та не доведені будь-які обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості головуючого по справі судді при вирішенні даної цивільної справи.

Виходячи з вищенаведеного, суд не вбачає достатніх підстав для задоволення заяви.

Інших фактів, які б свідчили про те, що суддя Іванов А.П. прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи, а також наявність інших обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді заява ОСОБА_1 не містить.

Будь-яких інших підстав передбачених ч.1 ст. 36 ЦПК України у поданій заяві ОСОБА_1 не зазначено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 36, 39, 40 Цивільного процесуального кодексу України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Іванова Андрія Петровича, від розгляду цивільної справи № 308/10840/24 (номер провадження 2/308/2249/24 ) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Оболонь Інвест Плюс» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування, скасування запису щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та визнання права власності - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено 23.10.2024 року о 16 год. 25 хв.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду М.М. Крегул