СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/6380/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду міста Києва Кравченко Ю.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

15 жовтня 2024 року ОСОБА_3 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.10.2024 головуючим суддею визначено Кравченка Юрія Вікторовича. Справа передана судді 16.10.2024.

Дослідивши позовну заяву та додатки до неї, суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 24.06.2024 у справі № 554/7669/21 Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду виснувала, що положення ч. 2 ст.28 ЦПК України імперативно встановлюють, що визначення територіальної юрисдикції (підсудності) здійснюється з урахуванням зареєстрованого місяця проживання або перебування фізичної особи - позивача. Тому позови, наведені у частині другій статті 28 ЦПК України, не можуть пред`являтися за фактичним місцем проживання або перебування позивача, відмінним від зареєстрованого.

У позові ОСОБА_1 зазначила, що звертається до Святошинського районного суду міста Києва, оскільки проживає разом із сином за адресою: АДРЕСА_1 . На підтвердження цієї обставини надала договір оренди приміщення від 14.09.2024.

Водночас ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ., що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади № 2024/004207623 від 26.04.2024.

Адресу проживання відповідача вказала таку: АДРЕСА_3 .

Однак згідно із відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру № 864669 від 24.10.2024 останньою відомою адресою реєстрації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є: АДРЕСА_4 .

З огляду на те, ані позивачка, ані відповідач не мають зареєстрованого місця проживання у Святошинському районі міста Києва, ця справа не підсудна Святошинському районному суду міста Києва.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Вирішуючи питання про суд, до якого слід передати справу, суддя зазначає таке.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), до загальних засад цивільного законодавства належать справедливість, добросовісність та розумність.

Тлумачення як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 статті 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства.

При цьому для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки та врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватноправових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм.

Позивачка стверджує, що і вона, і відповідач фактично мешкають у місті Києві.

За таких обставин, керуючись принципом розумності, суддя доходить висновку, що справу слід передати на розгляд Деснянському районному суду міста Києва

На підставі викладеного, керуючись ст. 27, 31, 260, 261, 353-355ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу про розірвання шлюбу передати на розгляд Деснянському районному суду міста Києва.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Ю.В. Кравченко.