Справа № 723/1786/24
Провадження № 2-о/723/2462/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд

Чернiвецької областi в складі:

головуючого судді Бужори В.Т.

за участю: секретаря судового засідання Яворська М.І.,

заявник ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Сторожинець цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 , заінтересована особа: Міністерство оборони України, представника заінтересованої особи про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що вона є рідною сестрою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 , копії яких додаються.

15 серпня 2006 року рішенням Сторожинецького районного суду у справі № 2- 792/2006 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було позбавлено батьківських прав щодо їх неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (заявника) у зв`язку із ухиленням від виконання обов`язків по вихованню дітей, зловживанням спиртними напоями та важкими житловопобутовими умовами сім`ї (копія рішення суду додається).

19 вересня 2006 року рішенням виконавчого комітету Костинецької сільської ради

Сторожинецького району Чернівецької області № 65 ОСОБА_3 та ОСОБА_6 було надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування та направлено у Чернівецьку школу-інтернат (копія рішення додається).

Розпорядженням Сторожинецької районної державної адміністрації Чернівецької області № 1187 від 27 жовтня 2006 року було створено прийомну сім`ю на базі родини ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а на підставі договору № 02 від 30 жовтня 2006 року про влаштування дітей на виховання та спільне проживання до прийомної сім`ї ОСОБА_6 та ОСОБА_3 було влаштовано у відповідну прийомну сім`ю до досягнення дітьми повноліття (копії розпоряджень додаються).

Розпорядженнями Сторожинецької районної державної адміністрації Чернівецької

області № 439 від 14 листопада 2017 року та № 312 від 17 вересня 2018 року ОСОБА_6 та ОСОБА_3 було відраховано з числа прийомних дітей прийомної сім`ї, а саму прийомну сім`ю ліквідовано (копії розпоряджень додаються).

30 серпня 2019 року ОСОБА_3 уклав із Міністерством Оборони України контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу, внаслідок чого почав проходити військову службу у Збройних Силах України (копія контракту додається).

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по особовому

складу) від 30 серпня 2019 року № 150-РС ОСОБА_3 було прийнято на військову службу за контрактом та призначено на посаду водія відділення штабних машин взводу штабних машин роти зв`зку командного пункту польового вузла зв?язку управління 10 окремої гірсько-штурмової бригади Оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_2 " Сухопутних військ Збройних Сил України "ІНФОРМАЦІЯ_2" (копія витягу з наказу додається).

У той самий період заявник ОСОБА_6 уклала шлюб із

ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 від 19 жовтня 2019 року, копія якого додається. Через місяць після укладення шлюбу у подружжя народилася донька ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а згодом народилася друга дитина - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвамипро народження серії НОМЕР_5 та серії НОМЕР_6 , копії яких додаються.

Однак, після укладення шлюбу спільне життя заявниці із ОСОБА_9 не склалося, тому подружжя з кінця 2021 року проживає окремо. При цьому, оскільки розірвання шлюбу протягом одного року після народження дитини є неможливим, шлюб між сторонами розірвано не було, а так як дитина досягла одного року незадовго після початку повномасштабного вторгнення росії в Україну, у заявниці не було ані фінансової, ані фізичної можливості звертатися до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу.

Так, незважаючи на те, що заявниця із чоловіком уже тривалий час фактично не веде подружнього життя, оскільки вона не має власного житла, за згодою ОСОБА_9 вона залишилась проживати із їхніми спільними малолітніми дітьми в належному йому будинку, в той же час як сам ОСОБА_9 з кінця 2021 року проживає у Тернопільській області. Крім того, у цьому ж будинку без реєстрації проживав і брат заявниці ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї № 27 від 09.01.2023 р., що видана Сторожинецькою міською радою Чернівецького району Чернівецької області (копія додається).

Факт спільного проживання ОСОБА_3 разом із сестрою підтверджується також довідкою № 459 від 14.12.2022 року, виданою виконавчим комітетом села Нові Бросківці Чернівецького району Чернівецької області, із якої вбачається, що загиблому дійсно надавалися чергові відпустки під час проходження служби за контрактом у період з 2019 по 2022 роки та що під час таких відпусток він проживав у своєї сестри ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 (копія довідки додається).

Крім того, факт спільного проживання заявниці із братом вбачається також із фотографій з сімейного архіву, зроблених у вищевказаному будинку (фототаблиця № 1 додається).

Оскільки заявниця є матір`ю двох малолітніх дітей, яких вона самостійно виховує, вона не мала можливості працевлаштуватись і отримувала лише соціальні виплати у зв`язку із народженням двох дітей в розмірі 1720 грн, а з грудня 2022 року - в розмірі 860 грн у зв`язку із досягненням однією дочкою трирічного віку, що вбачається із відомостей з Державного реєстру платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 12.01.2023 р., а також довідки № 80 від 12 січня 2023 р., виданої Сторожинецьким виплатним центром, копії яких додаються.

Яких-небудь інших соціальних чи пенсійних виплат заявниця не отримує, що підтверджується довідкою № 47 від 12.01.2023 р., виданою Сервісним центром Відділу обслуговування громадян № 4 Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, копія якої додається.

Очевидно, що розмір соціальних допомог, які виплачувались ОСОБА_1 є недостатнім для покриття навіть найбільш базових потреб (купівлю ліків, засобів гігієни, продуктів харчування та ін.), а прожити цілий місяць із двома малолітніми дітьми за такі кошти неможливо, у зв`язку із чим вона перебувала на повному матеріальному утриманні свого брата ОСОБА_3 до дня його смерті, що підтверджується виписками по надходженнях по картці заявниці за період з 2019 року і по день смерті ОСОБА_3 .

Зокрема, з моменту зарахування ОСОБА_3 до числа Збройних сил України у 2019 році та аж до моменту його загибелі (28.10.2022 р.), військовослужбовець протягом трьох років щомісячно перераховував сестрі кошти, які були для неї та її малолітніх дітей постійним і основним засобом для існування.

Окрім того, брат часто надсилав заявниці грошові кошти через термінали самообслуговування, про що міститься інформація у виписках з банку, однак в них неможливо ідентифікувати відправника. Щоразу приїжджаючи у відпустку брат передавав сестрі готівкові кошти та допомагав із покупкою продуктів харчування, ліків та інших необхідних для неї та її дітей речей.

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 загинув внаслідок вогнепальних сліпих проникаючих поранень голови та множинних відкритих ран голови, отриманих в зоні військових дій, що підтверджується довідкою про причину смерті № 6335 від 31.10.2022 р. та свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 від 03.11.2022 р., копії яких додаються.

30 жовтня 2022 року ІНФОРМАЦІЯ_6 на адресу заявниці було скеровано сповіщення сім`ї № 42, у якому зазначено, що її брат, солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , загинув під час бою в районі н.п. Спірне Донецької області.

Смерть, так, пов`язана із захистом Батьківщини (копія сповіщення додається).

ІНФОРМАЦІЯ_7 побратими загиблого ОСОБА_3 перерахували на банківський рахунок заявниці 62 000 грн, оскільки загиблий часто розповідав їм про свою сестру, а також про те, що він постійно утримує її фінансово у зв`язку із її скрутним матеріальним становищем та складними життєвими обставинами, що підтверджується доданою до заяви копією банківської виписки, а також знімком екрану особистого листування заявниці із побратимом загиблого у месенджері "Viber", що додається.

Із відповідного знімку екрану вбачається той факт, що заявниця 31.10.2023 р. надіслала реквізити своєї банківської картки і в той же день їй було перераховано вищевказану суму. Крім того, побратими військовослужбовця відправили заявниці особисті речі ОСОБА_3 на її поштову адресу, яку вона вказала під час листування.

3 листопада 2022 року заявниця провела поховання загиблого брата ОСОБА_3 у с. Нові Бросківці Чернівецького району Чернівецької області, де вони разом проживали до його загибелі, що підтверджується довідкою № 460 від 14.12.2022 р., виданою виконавчим комітетом села Нові Бросківці Чернівецького району Чернівецької області (копія додається).

Варто зазначити також те, що у загиблого ОСОБА_3 крім рідної сестри немає інших членів сім`ї, адже він ніколи не перебував у шлюбі, дітей не мав, його біологічні батьки позбавлені щодо нього батьківських прав, а з прийомної сім`ї він вибув одразу після досягнення ним повноліття.

Цей факт зокрема підтверджується тим, що ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею після смерті брата, що вбачається зі свідоцтва про право на спадщину за законом серії НСО № 352144 від 26.09.2023 р., виданого приватним нотаріусом Сирбу Л.Б., копія якого додається.

Крім цього, Указом Президента України від 10 травня 2023 року № 269 за особисту мужність, виявлену у захисті державного суверенітету та територіальної цілісності України, самовіддане виконання військового обов`язку постановлено нагородити солдата ОСОБА_3 орденом "За мужність" ІІІ ступеня (посмертно).

Пунктами 20 та 21 Статуту відзнаки Президента України - ордена «За мужність», затвердженого Указом Президента України від 21 серпня 1996 року № 720/96, встановлено, що у разі нагородження особи орденом «За мужність» посмертно нагородні знаки та орденська книжка відповідного ступеня ордена передаються сім`ї нагородженого. Нагородні знаки ордена «За мужність» та орденська книжка після смерті нагородженого залишаються в сім`ї померлого як пам`ять.

Так, саме ОСОБА_1 як єдиному та найближчому члену сім`ї загиблого було вручено орденську книжку та нагородний знак ордена "За мужність", які продовжують зберігатися у неї і досі (фототаблиця № 2 додається).

Таким чином, у зв`язку зі складними умовами, в яких змушені були рости ОСОБА_1 із братом, вони були дуже близькими, адже з самого дитинства не могли розраховувати на допомогу інших родичів чи членів сім`ї. У ОСОБА_1 досі зберігається військова форма та особисті речі брата, які він залишав у неї, приїжджаючи у відпустки, а також речі, які були відправлені побратимами військовослужбовця на її адресу після загибелі брата.

Відповідні факти також підтверджуються й особистим листуванням брата та сестри у соціальній мережі "Instagram", із якого вбачається те, що ОСОБА_3 постійно цікавився життям сестри та її дітей, купував дітям подарунки і систематично перераховував їм грошові кошти, в той же час як ОСОБА_1 відправляла брату продукти харчування, ліки та інші необхідні для військової служби речі (фототаблиці № 3-8 додаються).

Окрім того, сам загиблий ОСОБА_3 вказав свою сестру як члена його сім`ї та найближчу родичку під час проходження військової служби, адже, як було зазначено вище, саме на її ім`я ІНФОРМАЦІЯ_9 було скеровано сповіщення сім`ї про те, що її рідний брат загинув під час захисту Батьківщини.

Таким чином, оскільки після досягнення заявницею повноліття призначених їй соціальних виплат було недостатньо для забезпечення її з дітьми нормальним життєвим рівнем, єдиним засобом існування для ОСОБА_1 була фінансова допомога її брата, що можуть підтвердити також свідки, клопотання про виклик яких буде подано до суду у встановленому законом порядку.

З огляду на вищевикладені обставини, оскільки заявниця ОСОБА_1 була єдиним членом сім`ї свого брата ОСОБА_3 та до його загибелі перебувала на його повному утриманні, нею до ІНФОРМАЦІЯ_10 було подано заяву про призначення їй одноразової грошової допомоги відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», як того вимагає Порядок і умови призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця Збройних Сил України в період дії воєнного стану, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 45 від 25.01.2023 р. (далі - Порядок).

7 листопада 2023 року супровідним листом ІНФОРМАЦІЯ_11 № 11303 на адресу заявниці було направлено витяг з протоколу засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 17.10.2023 р. № 19/д (копія супровідного листа із додатком додається).

Так, у витязі з протоколу зазначено, що документи ОСОБА_1 повернені на доопрацювання з метою надання документів, які відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, тадеяких інших осіб" підтверджують, що ОСОБА_1 перебувала на утриманні загиблого (копії документів, виданих Пенсійним фондом України, які підтверджують право на призначення пенсії в разі втрати годувальника або факт призначення пенсії за загиблого, судового рішення про встановлення факту перебування на його утриманні на дату загибелі), що дають право на отримання одноразової грошової допомоги.

Таким чином у заявниці виникла необхідність у встановленні відповідного факту в судовому порядку.

Представником ОСОБА_12 заінтересованої особи Міністерства оборони України було надано суду пояснення щодо позову або відзиву, в якому вони посилаються на те, що заявником до заяви не долучено жодного докази належності до утриманців загиблого ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_12 (документів виданих ПФУ, які підтверджують її право на призначення пенсії в разі втрати годувальника).

Отже, встановлення судом факту перебування ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_13 на утриманні ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_12 на момент його смерті ІНФОРМАЦІЯ_14 , як вказано заявником саме для отримання одноразової грошової допомоги, не призведе до виникнення у неї права на отримання вказаної допомоги, оскільки остання не належить до жодної із категорій утриманців загиблого ОСОБА_3 в розумінні Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

У даному випадку заявник помилково ототожнює побутове утримання з силу життєвих обставин, що склались між нею та ОСОБА_3 за час його життя із визначенням категорією «утримання для виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги», яка наведена у змісті Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

З огляду на зазначене встановлення вказаного факту в судовому порядку у межах вказаної справи не породжує відповідних юридичних наслідків, у зв`язку з чим відповідна заява із даного приводу не підлягає задоволенню.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та представник ОСОБА_2 , заявлені вимоги підтримали, просили їх задоволити.

У судове засідання представник заінтересованої особи на відеозв`язок не вийшов.

Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 підтвердили факт спільного проживання та перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , на утримання у загиблого брата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на дату його загибелі 28.10.2022 року

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне задоволити заяву за наведених у ній підстав, які суд вважає доведеними, через те, що вони у повному обсязі підтверджуються доданими доказами, які були досліджені судом у судовому засіданні.

Із наданих суду доказів, а саме свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 та серія НОМЕР_2 заявник ОСОБА_15 та ОСОБА_3 є рідними сестрою і братом (а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_16 ОСОБА_3 загинув внаслідок вогнепальних сліпих проникаючих поранень голови та множинних відкритих ран голови, отриманих в зоні військових дій, що підтверджується довідкою про причину смерті № 6335 від 31.10.2022 р. та свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 від 03.11.2022 р.(а.с.22).

30 жовтня 2022 року ІНФОРМАЦІЯ_6 на адресу заявниці було скеровано сповіщення сім`ї № 42, у якому зазначено, що її брат, солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , загинув під час бою в районі н.п. Спірне Донецької області.

Згідно довідки № 460 від 14.12.2022 р., виданої виконавчим комітетом села Нові Бросківці Чернівецького району Чернівецької області 03.11.2022 року заявниця провела поховання загиблого брата ОСОБА_3 у с. Нові Бросківці Чернівецького району Чернівецької області, де вони разом проживали до його загибелі

Факт того, що ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею після смерті брата, вбачається зі свідоцтва про право на спадщину за законом серії НСО № 352144 від 26.09.2023 р., виданого приватним нотаріусом Сирбу Л.Б.

Указом Президента України від 10 травня 2023 року № 269 за особисту мужність, виявлену у захисті державного суверенітету та територіальної цілісності України, самовіддане виконання військового обов`язку постановлено нагородити солдата ОСОБА_3 орденом "За мужність" ІІІ ступеня (посмертно).

Пунктами 20 та 21 Статуту відзнаки Президента України - ордена «За мужність», затвердженого Указом Президента України від 21 серпня 1996 року № 720/96, встановлено, що у разі нагородження особи орденом «За мужність» посмертно нагородні знаки та орденська книжка відповідного ступеня ордена передаються сім`ї нагородженого. Нагородні знаки ордена «За мужність» та орденська книжка після смерті нагородженого залишаються в сім`ї померлого як пам`ять.

Завниці ОСОБА_1 як єдиному та найближчому члену сім`ї загиблого було вручено орденську книжку та нагородний знак ордена "За мужність".

Факт спільного проживання ОСОБА_3 разом із сестрою підтверджується також довідкою № 459 від 14.12.2022 року, виданою виконавчим комітетом села Нові Бросківці Чернівецького району Чернівецької області, із якої вбачається, що загиблому дійсно надавалися чергові відпустки під час проходження служби за контрактом у період з 2019 по 2022 роки та що під час таких відпусток він проживав у своєї сестри ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 (а.с.15).

Завницею до ІНФОРМАЦІЯ_10 було подано заяву про призначення їй одноразової грошової допомоги відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», як того вимагає Порядок і умови призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця Збройних Сил України в період дії воєнного стану, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 45 від 25.01.2023 р. (далі - Порядок).

7 листопада 2023 року супровідним листом ІНФОРМАЦІЯ_11 № 11303 на адресу заявниці було направлено витяг з протоколу засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 17.10.2023 р. № 19/д (а.с.25).

Так, у витязі з протоколу зазначено, що документи ОСОБА_1 повернені на доопрацювання з метою надання документів, які відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, тадеяких інших осіб" підтверджують, що ОСОБА_1 перебувала на утриманні загиблого (копії документів, виданих Пенсійним фондом України, які підтверджують право на призначення пенсії в разі втрати годувальника або факт призначення пенсії за загиблого, судового рішення про встановлення факту перебування на його утриманні на дату загибелі), що дають право на отримання одноразової грошової допомоги.

Факт перебування заявниці на повному матеріальному утриманні свого брата ОСОБА_3 до дня його смерті підтверджується виписками по надходженнях по картці заявниці за період з 2019 року і по день смерті ОСОБА_3 (а.с.17-21).

Частиною 1 статті 16 Закону № 2011 визначено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога) - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Згідно з п. 1 ч. 2 цієї статті одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Відповідно до ст. 16-1 Закону № 2011 до осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, відносяться батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого).

Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Відповідно до ст. 29 Закону України від 09.04.1992 № 2262 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262) пенсії в разі втрати годувальника сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сім`ям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати. При цьому сім`ї військовослужбовців, які пропали безвісти в період бойових дій, прирівнюються до сімей загиблих на фронті.

Відповідно до ст. 31 Закону № 2262 члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Як вбачається із вищевикладених фактів, заявниця перебувала на утриманні померлого у розумінні Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а також постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, адже вона одержувала від загиблого брата допомогу, яка була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно із частиною першою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеному у свідоцтві про народження або паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

З огляду на вказане та враховуючи, що встановлення даних фактів для заявниці має юридичне значення, суд вважає, що заява є обгрунтованою та підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 19, 81, 89, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 259, 263, 264, 265, 293, 294, 315, 319 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 , заінтересована особа: Міністерство оборони України, представника заінтересованої особи про встановлення факту, що має юридичне значення задоволити.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , на утримання у загиблого брата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на дату його загибелі ІНФОРМАЦІЯ_16 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: