465/8270/24
2-з/465/175/24
У Х В А Л А

про забезпечення позову

"22" жовтня 2024 р.

Франківський районний суд м. Львова у складі головуючої судді Мигаль Г.П., розглянувши заяву представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Васечка Юрія Андрійовича про забезпечення позову,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди.

У порядку забезпечення позову, позивач просить накласти арешт на автомобіль марки GEELY EMGRAND 7 д.н.з. НОМЕР_1 , 2014 року випуску, об`єм двигуна 1498 см. куб., шляхом внесення відповідних записів про накладення арешту до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Заяву мотивує тим, що 01 серпня 2024 року о 11:50 год. у м. Львові на перехресті вулиць Ген. Чупринки - Київська водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «GEELY», номерний знак НОМЕР_1 , здійснив проїзд на червоний сигнал світлофора, внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем марки «Mitsubishi», номерний знак НОМЕР_2 , який належить позивачці на праві власності. Постановою Франківського районного суду м. Львова у справі №465/6219/24 від 16 серпня 2024 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Страховиком завдавача шкоди було проведено виплату страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності у розмірі 105 000 грн. Однак, проведеного розміру страхового відшкодування є недостатньо для відновлення пошкоджень автомобіля марки «Mitsubishi», номерний знак НОМЕР_2 , що є підставою для звернення до суду із позовною заявою. Відповідно до висновку експерта за результатами проведення експертного автотоварознавчого дослідження №22629 від 09 вересня 2024 року вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Mitsubishi», номерний знак НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП становить 305 452, 41 грн., а тому з відповідача належить стягнути 200 452, 41 грн. (305 452, 41 грн - 105 000 грн.). Крім того позивачем вживалися заходи досудового врегулювання спору шляхом проведення телефонних розмов з ОСОБА_2 з метою добровільного відшкодування шкоди та досягнення згоди щодо взаємних поступків, однак, вищезгадана вимога залишена відповідачем без задоволення. Дії відповідача свідчать про його небажання відшкодовувати заподіяну шкоду та обґрунтовано вказує на його намагання уникнути даної відповідальності, у тому числі і шляхом приховання належного йому майна та/або грошових коштів, а також можливого фіктивного відчуження належного йому майна та/або грошових коштів. Небажання відповідача контактувати з позивачем щодо повного відшкодування шкоди, можливе вчинення дій щодо відчуження майна призведе до погіршення майнового становища позивачки, якій необхідно буде відновлювати пошкоджений автомобіль за власні кошти. Відповідно до листа-відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській, Івано- Франківській, Закарпатській областях №31/28/08/1701-аз/05-2024-1668-2024 від 03 жовтня 2024 року ОСОБА_2 належить транспортний засіб марки «GEELY EMGRAND 7», 2014 року випуску, об`єм двигуна 1498 см. куб. Отже, заборона відчуження автомобіля відповідача марки «GEELY EMGRAND 7», 2014 року випуску, об`єм двигуна 1498 см. куб. може реально забезпечити виконання рішення суду у даній справі, а тому просить заяву про забезпечення позову задоволити.

Дослідивши подану заяву про забезпечення позову, оцінивши доводи позивача про необхідність забезпечення позову, не вирішуючи питання обґрунтованості позовних вимог по суті, суд доходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову. При цьому, вказана стаття не встановлює для заявника обов`язку надавати докази на підтвердження обставин, якими він обґрунтовує заяву про забезпечення позову.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», судам роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який просить позивач вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Згідно ст. 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів забезпечення позову є зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Так, предметом спору є стягнення матеріальної шкоди внаслідок ДТП в розмірі 200452,41 грн.

Беручи до уваги зміст позовних вимог, їх підставу та предмет позову, суд вважає, що при розгляді даної заяви про забезпечення позову знайшли своє підтвердження доводи позивача про наявність правовідносин між сторонами по справі, тому вимога позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту автомобіль відповідача, до набрання рішенням законної сили, є співмірною з заявленими позовними вимогами, та такою, що відповідає засадам справедливості і розумності та може забезпечити ефективне поновлення прав позивача, у разі ухвалення сприятливого рішення, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог позивача.

Отже, заява про забезпечення позову, підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 8 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Згідно із ч. 1 ст. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Тобто, суд має право, однак не зобов`язаний вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача.

Випадки обов`язкового застосування зустрічного забезпечення встановлені ч. 3 ст. 154 ЦПК України, відповідно до якої суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують обставини, за наявності яких суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення.

Крім того, підстав вважати, що застосування судом заходів забезпечення позову спричинить відповідачу значні збитки відсутні, а тому відсутні і підстави для застосування судом зустрічного забезпечення позову відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 156, ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи або за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд -

постановив:

Заяву про забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль марки GEELY EMGRAND 7 д.н.з. НОМЕР_1 , 2014 року випуску, об`єм двигуна 1498 см. куб., який належить ОСОБА_2 , відповідно до договору купівлі-продажу №4641/2019/1618532 від 15.08.2019 року, шляхом внесення відповідних записів про накладення арешту до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, до розгляду справи по суті.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Роз`яснити, що суд може за вмотивованим клопотанням учасника справи скасувати заходи забезпечення позову; допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Стягувач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Боржник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання становить три роки до 22 жовтня 2027 року.

Суддя Мигаль Г.П.