Справа № 465/2439/17 Головуючий у 1 інстанції: Ванівський Ю.М.
Провадження № 22-ц/811/1170/24 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

при секретарі: О.В. Псярук

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «УКРГАЗБАНК» на рішення Франківського районного суду міста Львова від 04 березня 2024 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участю третьої особи - ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстрації, -

В С Т А Н О В И В:

27.04.2017 ПАТ акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участю третьої особи - ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстрації.

В обґрунтування своїх вимог покликалося на те, що 05 лютого 2018 року між ВАТ АБ «УКРГАЗБАНК» в особі Львівської філії ВАТ АБ «УКРГАЗБАНК» та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір №21-р від 17.09.2008 року ВАТ АБ «УКРГАЗБАНК» змінило своє найменування на ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК». 16.07.2011 року Львівська філія ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» реорганізована у Львівську обласну дирекцію ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК». У зв`язку з реорганізацією, яка була проведена в межах одного банку, всі рахунки позичальника 15.07.2011 року були змінені за ініціативою банку. Предметом кредитного договору є надання відповідачці кредиту в сумі 62 000 доларів США на строк з 05 лютого 2008 року по 04 лютого 2028 року зі сплатою процентів за користування кредитом за процентною ставкою 13,9 % річних.

Згідно умов кредитного договору, ОСОБА_5 зобов`язувалася щомісячно повертати кредит в сумі не менше 1/240 від суми отриманого кредиту, що становить 258, 33 долари США на позичковий рахунок; сплачувати проценти за користування кредитом щомісячно, виходячи з 13,9 % річних, а у разі виникнення простроченої заборгованості за кредитом - сплачувати проценти за користування кредитними коштами за ставкою 14,9 % річних.

У зв`язку з виникненням простроченої заборгованості, позивач звертався до суду про стягнення такої, та рішенням Франківського районного суду м. Львова від 19 травня 2010 року у справі №2-437/10 за позовом АБ «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було винесено заочне рішення про стягнення з ОСОБА_5 та ОСОБА_2 в користь АБ «УКРГАЗБАНК» заборгованості в сумі 73 137,38 доларів США та 36 681,97 грн. В ході виконавчого провадження з виконання зазначеного рішення суду державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у ВП №22694 від 19.11.2010 р. та ВП №32336924 від 12.09.2012 р.

Оскільки кредитний договір сторонами договору не був припинений і продовжує діяти, позивач продовжує нараховувати проценти. Загальна сума заборгованості ОСОБА_5 становить 126 182,89 доларів США, з яких 60 191,69 дол. США - прострочена заборгованість по тілу кредиту; 65991,20 дол. США - прострочена заборгованість по процентах. арахування процентів за користування кредитом припиняється у день фактичного повернення кредиту, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів. Щодо вартості спірної квартири зазначає, що оскільки позивач не має на меті реалізовувати предмет іпотеки власними силами, вважає, що наявність відомостей про вартість спірної квартири не являється доказом, який необхідний для розгляду даної справи. Позовні вимог підтримує та просить такі задоволити.

З метою забезпечення виконання зобов`язання за вищевказаним договором, 05 лютого 2008 року було укладено договір іпотеки, предметом якого є квартира АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_2 від 19.07.1996 р.

Просив ухвалити рішення, яким в рахунок погашення боргу за кредитним договором №21-р від 05 лютого 2008 року звернути стягнення на предмет іпотеки.

01 березня 2018 року позивач подав заяву про уточнення позовних вимог в частині виселення без надання іншого житлового приміщення всіх фізичних осіб, що проживають за адресою: АДРЕСА_3 , а саме ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 та зняти таких з реєстрації.

28 лютого 2023 року представником позивача подано уточнення до позовної заяви, згідно яких позивач просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №21-р від 05 лютого 2008 року, укладеним між АБ «УКРГАЗБАНК» та ОСОБА_5 в сумі 121 361, 11 доларів США та заборгованості по пені в розмірі 3 229 439,19 грн, звернути стягнення на предмет іпотеки - двохкімнатну квартиру, загальною площею 50,5 кв. м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , власником якої є ОСОБА_1 шляхом проведення електронного аукціону за початковою ціною для подальшої реалізації, встановленої на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності - незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Виселити без надання іншого житлового приміщення всіх фізичних осіб, що проживають у квартирі АДРЕСА_1 , а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та стягнути судові витрати.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Квак В.В, подав заяву про застосування строків позовної давності, оскільки за даним кредитом банк прийняв рішення припинити зобов`язання за кредитом шляхом дострокового звернення до суду з вимогою про стягнення боргу у 2010 році. Крім того, зазначив, що банк не має права нараховувати проценти та неустойку після дострокового припинення кредитного договору. Позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки (квартиру), однак не надав відомостей про вартість спірної квартири. Позичальником за кредитним договором №21-р від 05.02.2008 року є ОСОБА_5 , а квартира, на яку банк хоче звернути стягнення належить поручителю ОСОБА_1 . Враховуючи, що спірна квартира була придбана не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою, вважає, що члени сім`ї іпотекодавця не підлягають виселенню без надання іншого житла.

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено.

15.04.2024 рішення суду оскаржило ПАТ акціонерний банк «УКРГАЗБАНК».

Вважає оскаржуване рішення незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що при ухваленні оскаржуваного рішення суд прийшов до висновку, що право позивача дійсно порушено, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору - відповідач, тому суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску. При цьому суд вважає, що позовна давність минула в 2013 році на тій підставі, що позивач «набув право пред`явити позов до відповідачів про звернення стягнення на предмет іпотеки протягом трьох років з дня звернення до суду з позовом про стягнення усієї суми заборгованості за договором, тобто у 2013 році, проте з таким позовом звернувся лише 27 квітня 2017 року, тобто звернення позивача до суду відбулось поза межами трирічного строку позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем».

Проте з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки банк звернувся в 2010 році і цей позов був задоволений рішенням Франківського районного суду м. Львова від 19.05.2010. Тобто, в 2013 році, в якому, за твердженням суду, минув строк позовної давності, рішення суду про задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки набуло законної сили та вже двічі перебувало на виконанні в органах державної виконавчої служби.

В серпні 2014 року судом апеляційної інстанції рішення суду від 19.05.2010 в частині звернення стягнення на предмет іпотеки було скасовано, але в серпні 2016 року (тобто в межах трирічного строку) банк знову звернувся в суд з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки (враховуючи нові підстави). Цей позов було залишено без розгляду ухвалою від 30.01.2017 і Б квітні 2017 року (знову ж таки в межах трирічного строку після рішення апеляції) банк повторно звернувся з цим позовом.

Вважає, що судом безпідставно залишені поза увагою обставини, викладені в заяві позивача, які підтверджують поважність причин пропуску строку позовної давності.

Крім того, в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суд наводить висновок про неможливість виселення відповідачів без надання їм іншого житла на підставі положень частини другої статті 109 Житлового кодексу України у поєднанні з нормами статей 39 та 40 Закону України «Про іпотеку».

З таким висновком погодитись не можна оскільки судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вселились в квартиру, яка є предметом іпотеки, після укладення договору іпотеки без дозволу іпотекодержателя. Тобто, вселення відповідачів у спірну квартиру відбулося всупереч вимогам договору іпотеки та прямій забороні, що міститься у Законі України «Про іпотеку».

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

У засіданні суду апеляційної інстанції представник ПАТ акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» Шищак І.С. скаргу підтримала з підстав, наведених у ній, просила скаргу задоволити.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_6 проти скарги заперечив.

Заслухавши суддю-доповідача, прояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги колегія суддів приходить до висноку, ща апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завдання цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Згідно ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (частина перша статті 611 ЦК України).

Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (частина перша статті 546 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до статті 1 Закону « Про іпотеку», іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Встановлено, що 05 лютого 2018 року між ВАТ АБ «УКРГАЗБАНК» в особі Львівської філії ВАТ АБ «УКРГАЗБАНК» та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір №21-р від 05 лютого 2008 року. 17.09.2008 року ВАТ АБ «УКРГАЗБАНК» змінив своє найменування на ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК». 16.07.2011 року Львівська філія ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» реорганізована у Львівську обласну дирекцію ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК». У зв`язку з реорганізацією, яка була проведена в межах одного банку, всі рахунки Позичальника 15.07.2011 року були змінені за ініціативою банку.

Предметом кредитного договору, укладеного між сторонами спору, є надання позичальнику кредиту в сумі 62 000 доларів США на строк з 05 лютого 2008 р. по 04 лютого 2028 року зі сплатою процентів за користування кредитом з розрахунку 13,9 % річних.

Згідно з умовами кредитного договору, ОСОБА_5 зобов`язувалася щомісячно повертати кредит в сумі не менше 1/240 від суми отриманого кредиту, що становить 258, 33 долари США на позичковий рахунок; сплачувати проценти за користування кредитом щомісячно виходячи з 13,9 % річних. У разі виникнення простроченої заборгованості за кредитом, сплачувати проценти за користування виходячи з 14,9 % річних.

Підпунктом 3 пункту 3.2.6 кредитного договору встановлено, що Банк має право вимагати від Позичальника дострокового виконання зобов`язання за цим договором, забезпеченого заставою, а якщо вимога банку не буде задоволена, звернути стягнення на предмет застави у разі не виконання письмової вимоги Банку щодо часткового погашення кредиту при настанні визначеної пунктом 3.3.1 цього Договору.

З метою забезпечення виконання зобов`язання за вищевказаним договором, 05 лютого 2008 року між ОСОБА_1 та ВАТ АБ «УКРГАЗБАНК» було укладено договір іпотеки, предметом якого є квартира АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_2 від 19.07.1996 року.

Згідно п. 1.1 Договору іпотеки без оформлення заставної від 05.02.2008 серії ВКС №908435, дійсний договір забезпечує всі вимоги Іпотекодержателя, які випливають з кредитного договору №21-р від 05 лютого 2008 р., ( а також будь яких додаткових угод до нього) укладеного між Іпотекодержателем та Позичальником ( ОСОБА_5 (паспорт НОМЕР_1 виданий Сихівським РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області 06 березня 2006р., ідентифікаційний № НОМЕР_2 ), за умовами якого Позичальник зобов`язаний Іпотекодерждателю не пізніше 04.02.2028 року повернути кредит в сумі 62 000,00 (шістдесят дві тисячі) доларів США 00 центів, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 13,9 (тринадцять цілих дев`ять десятих) % річних та штрафні санкції у розмірі і випадках, передбачених кредитним та цим договорами.

У разі виникнення обставин та наслідків, передбачених розділом «Порядок внесення змін (доповнень) та розірвання договору в односторонньому порядку» даний договір забезпечуватиме всі вимоги Іпотекодержателя як кредитора за кредитним договором.

16 лютого 2017 року ОСОБА_1 отримала від Львівської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» досудову вимогу від 09 лютого 2017 року № 519/98/2017, за змістом якої банк вимагав від майнового поручителя протягом 30 календарних днів з дати отримання вимоги достроково повернути всю суму кредиту, сплатити нараховані відсотки та інші нарахування. У вимозі зазначено, що станом на 31 березня 2016 року розмір заборгованості за Кредитним договором складає 126 182, 89 доларів США та 3 229 439, 19 гривень, у тому числі: 60 191, 69 доларів США заборгованості за кредитом; 65 991,20 доларів США заборгованості за процентами; 1 729 607,51 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту; 1 499 831, 68 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів.

Матеріалами справи також встановлено, що заочним рішенням Франківського районного суду м. Львова від 19 травня 2010 року позов ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_5 , ОСОБА_2 на користь ВАТ АБ «Укргазбанк» 73137,38 доларів США, 36681,97 грн, в тому числі 60191,69 доларів США заборгованості за кредитом, 26388,66 грн пені за невчасну сплату відсотків, 10343,31 грн пені за несвоєчасне повернення кредиту.

В рахунок погашення заборгованості звернуто стягнення на предмет іпотеки - двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

Виселено без надання іншого приміщення всіх фізичних осіб, що проживають у квартирі АДРЕСА_1 . Зобов`язано відділ міграції і реєстрації фізичних осіб Франківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області зняти з реєстраційного обліку квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1 .

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 14 серпня 2014 року рішення Франківського районного суду м. Львова від 19 травня 2010 року в частині звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 ; виселення без надання іншого приміщення всіх фізичних осіб, що проживають у квартирі АДРЕСА_1 та зобов`язання відділу імміграції і реєстрації фізичних осіб Франківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області зняти з реєстраційного обліку квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1 скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким відмовлено у задоволенні цих позовних вимог.

Рішення суду в частині солідарного стягнення з ОСОБА_5 , ОСОБА_2 на користь ВАТ АБ «Укргазбанк» 73137,38 доларів США, 36681,97 грн, в тому числі 60191,69 доларів США заборгованості за кредитом, 26388,66 грн пені за невчасну сплату відсотків, 10343,31 грн пені за несвоєчасне повернення кредиту - залишено без змін.

Тобто, рішенням Франківського районного суду м. Львова від 19 травня 2010 року, яким стягнуто з позичальника достроково всю суму заборгованості за кредитом змінено строк виконання зобов`язання за договором №21-р від 05 лютого 2008 року, укладеним між АБ «УКРГАЗБАНК» та ОСОБА_5 .

Відповідно до положень ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Тобто, позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення, забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів. У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 грудня 2007 року за заявою № 23890/02 у справі «Фінікарідов проти Кіпру» зазначено, що механізм застосування позовної давності повинен бути достатньо гнучким, тобто, як правило, він мусить допускати можливість зупинення, переривання та поновлення позовної давності, а також корелювати із суб`єктивним фактором, а саме - обізнаністю потенційного позивача про факт порушення його права.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту ( ст. 267 ЦКУ).

У матеріалах справи наявна заява представника відповідча ОСОБА_6 про застосування у даному спорі наслідків спливу позовної давності.

Відповідно до статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 8 вересня 2021 року залишив без змін рішення судів попередніх інстанцій про відмову у задоволенні позову через сплив позовної давності. Мотивував тим, що банк, звернувшись 25 травня 2015 року до позичальника з письмовою вимогою про дострокове повернення кредиту, скористався правом на дострокове стягнення всієї заборгованості за кредитним договором, чим змінив строк виконання зобов`язання. Починаючи з 28 червня 2015 року (тридцять другий день після отримання позичальником вимоги про дострокове повернення кредиту в повному обсязі), банк мав право звернутися з вимогою до іпотекодавця про звернення стягнення на предмет іпотеки, проте звернувся до суду з такою вимогою лише у вересні 2019 року, тобто з пропуском позовної давності.

Стаття 264 ЦК України пов`язує переривання позовної давності з будь-якими активними діями іпотекодавця, внаслідок яких він визнає існування саме іпотеки. Тому переривання перебігу позовної давності за основним зобов`язанням не перериває перебігу позовної давності за іншим зобов`язанням, у тому числі забезпечувальним. Отже, вчинення позичальником дій, що підтверджують визнання ним боргу за основним зобов`язанням, не перериває позовну давність за вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки, бо вимоги про стягнення боргу та про звернення стягнення на предмет іпотеки є різними (основною та додатковою); закон не передбачає застосування до додаткової вимоги наслідків переривання перебігу позовної давності за основною вимогою.

Аналогічний висновок за подібних спірних правовідносин зробили Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 14 вересня 2022 року у справі N 522/13957/18, від 18 жовтня 2022 року у справі N 750/11071/20, від 25 жовтня 2022 року у справі N 686/25261/19, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 16 лютого 2022 року у справі N 686/15301/15-ц, від 22 лютого 2022 року у справі N 755/5440/18, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі N 911/1850/18.

Велика Палата Верховного Суду підтримала висновок, згідно з яким слід розмежовувати вимоги про стягнення боргу за основним зобов`язанням (actio in personam) та про звернення стягнення на предмет іпотеки (actio in rem). Переривання загальної позовної давності за вимогою про стягнення боргу за основним зобов`язанням не перериває перебігу загальної позовної давності за вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки і навпаки (близький за змістом висновок див. у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 26 січня 2022 року у справі N 442/7773/17, від 28 вересня 2022 року у справі N 754/16764/17, Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 серпня 2021 року у справі N 201/15310/16, від 30 червня 2022 року у справі N 947/25785/19, від 19 жовтня 2022 року у справі N 712/19272/12, Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 вересня 2022 року у справі N 205/2480/19, від 2 листопада 2022 року у справі N 344/19567/19, від 1 лютого 2023 року у справі N 522/9497/14-ц)».

Відтак, колегія суддів вважає встановленим, що строк позовної давності за даним позовом слід відраховувати з часу ухвалення рішення Франківського районного суду м. Львова від 19 травня 2010 року, яким стягнуто з позичальника достроково всю суму заборгованості за кредитом, чим змінено строк виконання зобов`язання за договором №21-р від 05 лютого 2008 року, укладеним між АБ «УКРГАЗБАНК» та ОСОБА_5

Звернувшись до суду з даним позовом (до іпотекодержателя) лише 27.04.2017 року, Банк пропустив трьохрічний строк позовної давності, визначений ст.257 ЦК України.

Відтак, враховуючи, що відповідач заявив про застосування спливу позовної давності, що є самостійною підставою для відмови у позові, колегія суддів приходить до висновку про відмову в позові з цих підстав. Крім того, позивачем не наведено таких причин пропуску позовної давності, які суд міг би вважати поважними.

Враховуючи, що суд першої інстанції, розглядаючи даний спір прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову як по суті, так і за спливом позовної давності, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду слід змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «УКРГАЗБАНК» задоволити частково.

Рішення Франківського районного суду міста Львова від 04 березня 2024 року змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 21 жовтня 2024 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді Я.А. Левик

М.М. Шандра