Провадження № 2/331/2602/2024
ЄУН № 195/1281/24
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 жовтня 2024 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд міста Запоріжжя в складі:
головуючого - судді - Скользнєвої Н.Г.,
за участю секретаря - Постарнак М.М.,
29 липня 2024 року ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» звернулося до Томаківського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення суми інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми боргу в розмірі 21 472,50 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначило, що 22.07.2020 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області було задоволено позов ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів та призначено до стягнення з відповідача на користь позивача завдані збитки в порядку регресу у розмірі 40 000 грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 2 102 грн. 00 коп.
ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» звернулося до ВДВС із заявою про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення заборгованості у примусовому порядку.
12.10.2020 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 63230107.
24.06.2024 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення, виконавчого провадження №63230107 у зв`язку з фактичним виконанням рішенні суду від 22.07.2020 року в повному обсязі.
У зв`язку із простроченням виконання зобов`язання позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму інфляційних втрат в розмірі 21 472,50 грн. та трьох процентів річних від простроченої суми боргу в розмірі 4 705,00 грн., за весь час прострочення, починаючи з наступного дня після винесення рішення суду по справі № 310/2864/20 23.07.2020 року та до дня виконання грошового зобов`язання в повному обсязі 23.06.2023 року.
Представник позивача звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи за його відсутності; позовні вимоги підтримує у повному обсязі; проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач по справі ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча про час день та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Причину неявки суду не повідомив. Заперечень стосовно позовних вимог позивача, суду не надав.
Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Таким чином, згідно з вимогами ст.ст.128,131 ЦПК України, відповідач повідомлений про час та місце слухання справи за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку та не з`явився у судове засідання без поважних причин.
Прийнявши до уваги заяву представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Ухвалою судді Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 31 липня 2024 року вказану цивільну справу передано на розгляд Жовтневому районному суду м. Запоріжжя за підсудністю. (а.с. 13)
Ухвалою суду від 18 вересня 2024 року зазначену справу прийнято до розгляду та відкрито провадження, вирішено розглядати у спрощеному позовному провадженні. (а.с. 21-22)
Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги заяву представника позивача, приходить до наступного.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Матеріалами справи встановлено, що 22.07.2020 року рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області по справі № 310/2864/20, позов ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків в порядку регресу задоволено; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» страхове відшкодування в розмірі 40 000,00 грн. та судовий збір у розмірі 2 102 грн. 00 коп. (а.с.6-7)
ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» звернулося до ВДВС із заявою про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення заборгованості у примусовому порядку.
12.10.2020 року державним виконавцем Бердянського міськрайонного ВДВС Південно-Східного управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Геращенко Ю.Г. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 63230107. (а.с. 8
24.06.2024 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Частюком В.О. винесено постанову про закінчення, виконавчого провадження №63230107 у зв`язку з фактичним виконанням рішенні суду 22.07.2020 року в повному обсязі. (а.с. 9)
Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з частиною другою статті 509ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
За змістом статей 524, 533-535 і 625ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.
Згідно з частиною другою статті 625ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на не договірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).
Таким чином, у статті 625ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
За змістом статті 625ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Отже, у частині другій статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Нарахування трьох процентів річних є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Вимагати сплати суми боргу з врахуванням трьох процентів річних є правом кредитора, яким він наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу. З ухваленням рішення про стягнення боргу зобов`язання відповідача сплатити заборгованість за кредитним договором не припинилося, тому кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Таке прострочення є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання, підтвердженого судовим рішенням, до моменту його повного виконання і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову».
Так, позивач просить стягнути з Відповідача суму інфляційних втрат у розмірі 21 472,50 грн. та трьох процентів річних від простроченої суми боргу у розмірі 4 705,00 грн., за весь час прострочення, починаючи з наступного дня винесення рішення суду по справі № 310/2864/20 23.07.2020 та до дня виконання грошового зобов`язання в повному обсязі 23.06.2024. (а.с. 10-11)
З наданих до суду доказів, вбачається що відповідач прострочив виконання зобов`язання та судового рішення, що дає підстави для нарахування 3 % річних та інфляційних втрат на суму боргу, відповідно до статті 625 ЦК України.
Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Стороною відповідача не надано будь-яких доказів в розумінні положень ст. ст.76-81 ЦПК України на спростування даних обставин як на підтвердження своїх заперечень проти позову.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, доведеними та вказують на наявність підстав для задоволення позовної заяви ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_1 про суми інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми боргу в розмірі 26 177,50 грн.
Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При подачі позовної заяви до суду позивач по справі ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» сплатив судові витрати при розгляді справи: а саме судовий збір у сумі 2422,40 грн. (а.с. 18), а тому, оскільки позов задоволено в повному обсязі сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача по справі.
Керуючись ст.ст. 263-265, 282 ЦПК України, ст. ст. 514, 516, 526, 530, 599, 610, 611, 1082 ЦК України,
Сторонам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне рішення складено 18 жовтня 2024 року.
Суддя: Н.Г.Скользнєва