ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7592/24 Справа № 184/1973/23 Суддя у 1-й інстанції - Томаш В. І. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста О. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Корчистої О.І.

суддів: Агєєва О.В., Бондар Я.М.,

за участю секретаря Юрченко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу №184/1973/23 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 08 травня 2024 року,

встановив:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів.

Позовна заява мотивована тим, що 21 серпня 2004 року між нею та АТ КБ «Приватбанк» було укладено договір про надання банківських послуг, на виконання умов якого банк відкрив рахунок та оформив банківську картку № НОМЕР_1 на ім`я позивача ОСОБА_2 (з квітня 2022 року змінено прізвище на ОСОБА_3 ).

Протягом деякого часу позивач користувалася вказаною картою, однак 23 вересня 2016 року рахунок та банківська карта, відкриті на ім`я позивача, були заблоковані.

На телефонні звернення позивача до сервісного центру АТ КБ «Приватбанк» за номером телефону 3700 їй було повідомлено, що рахунок заблоковано через підозру у шахрайстві. АТ КБ «Приватбанк», будучи суб`єктом первинного фінансового моніторингу та виявивши факти здійснення фінансових операцій, в тому числі щодо руху коштів по картковому рахунку позивача, які на думку банку містили ознаки, передбачені статтями 15 та/або 16 Закону №1702-VII, та/або фінансові операції із зарахування чи списання коштів, що відбувається в результаті дій, які містять ознаки вчинення злочину, визначеного Кримінальним кодексом України, вправі був здійснити зупинення фінансових операцій по вказаному картковому рахунку лише на два робочих дні з подальшим повідомленням про вказані обставини спеціального уповноваженого органу, яким є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, який в свою чергу вправі був прийняти рішення про подальше зупинення фінансових операцій, при цьому загальний строк такого зупинення не повинен перевищувати 30 робочих днів.

На запит позивача, листом від 21 серпня 2023 року, відповідач повідомив, що Банк, керуючись договірними відносинами, може відмовитись від обслуговування та відмовився надавати більш детальну інформацію. В зв`язку з чим вона вимушена звернутись з даним позовом до суду.

На підставі наведеного вище позивач просила суд зобов`язати відповідача зняти (скасувати) обмеження вільно розпоряджатися грошовими коштами, що знаходяться на поточному рахунку та обслуговуються карткою № НОМЕР_1 на ім`я позивача шляхом розблокування рахунку та картки з забезпеченням можливості вільно користуватись та розпоряджатись грошовими коштами на ньому.

Рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 08 травня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по справі про задоволення заявлених нею позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що, відповідно ст. 626,628,1068,1071,1074 ЦК України, Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» № 1702-VII, АТ КБ «Приватбанк», будучи суб`єктом первинного фінансового моніторингу та виявивши факти здійснення фінансових операцій, в тому числі щодо руху коштів по картковому рахунку позивача, які на думку банку містили ознаки, передбачені статтями 15 та/або 16 Закону № 1702-VII, та/або фінансові операції із зарахування чи списання коштів, що відбувається в результаті дій, які містять ознаки вчинення злочину, визначеного Кримінальним кодексом України, вправі був здійснити зупинення фінансових операцій по вказаному картковому рахунку лише на два робочих дні з подальшим повідомленням про вказані обставини спеціального уповноваженого органу, яким є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, який в свою чергу вправі був прийняти рішення про подальше зупинення фінансових операцій, при цьому загальний строк такого зупинення не повинен перевищувати 30 робочих днів.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ КБ «Приватбанк», посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 08 травня 2024 року залишити без змін.

При цьому відповідач у своєму відзиві посилається на те, що підставами обмеження в обслуговуванні позивача стало порушення позивачем ряду умов, передбачених Умовами та Правилами надання банківських послуг. Позивачем було порушено не лише Умови та правила надання банківських послуг, а і вимоги чинного законодавства України, якими врегульовані правовідносини між Банком та Клієнтом щодо використання банківських рахунків. Отже, з огляду на вищезазначене, Банк діяв виключно в межах чинного законодавства України та на підставі умов укладеного Договору.

Також посилається на те, що позивача обмежено в обслуговуванні картковим рахунком 23 вересня 2016 року, а з позовом позивачка звернулась лише 12 жовтня 2023 року, що свідчить про те, що позивачем пропущено трирічний строк позовної давності.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, за наступних підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно ст. 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції в повній мірі не відповідає вказаним вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 29 жовтня 2011 року ОСОБА_1 подано до АТ КБ «ПриватБанк» Заяву-анкету про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку. Договір про надання банківських послуг складається із: Заяви-анкети, Пам`ятки клієнта, Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів.

АТ КБ «ПриватБанк» було призупинено банківське обслуговування ОСОБА_1 з вересня 2016 року, оскільки надходили звернення фізичних осіб щодо перерахування коштів на рахунок позивача, але фактично товар/послуга позивачем за отримані кошти не надавалась, про зазначені обставини повідомлено позивача і вона з приводу настання цих обставин не заперечувала. Клієнту відмовлено в обслуговуванні з 23 вересня 2016 року та про підстави проінформовано.

Деталі шахрайських операцій: «1) 17/09/2016 11:12:39 17/09/2016 Р40 S CR 4,000.00 UAH 4,020.10 СР980Н48 UKR Переказ с карти ПриватБанка через Приват24. Відправник: ОСОБА_4 17/09/2016 12:55:02 17/09/2016 Р40 S CR 2.000.00 UAH 2,010.05 СР980Н48 UKR Знайшов об`яву на ОЛХ, домовились, що клієнт зробить предоплату, а продавець вишле документи на автомобіль для перевірки. Після отримання коштів, продавець на зв`язок не виходе, не бере слухавку, на електронні листи не відповідає. Рекомендовано звернутись в поліцію. Товар не надано.

2) 17/09/2016 12:13:52 17/09/2016 В40 S CR 1,499.46 UAH 1,507.00 TS208288 UKR Поповнення готівкою в терміналі самообслуговування: АДРЕСА_1 . Платник: ОСОБА_5 17/09/2016 13:14:48 17/09/2016 В40 S CR 600.00 UAH 603.02 TS208288 UKR Поповнення готівкою в терміналі самообслуговування: АДРЕСА_1 . Платник: ОСОБА_5 квадрацикл не надано, рекомендовано звернутись в поліцію.

3) 18/08/2016 14:19:24 18/08/2016 В40 S CR 1,990.00 UAH 2,000.00 ТА209259 UKR Поповнення готівкою в терміналі самообслуговування: вул. Участок Щивки, буд.1. Платник: ОСОБА_6 є претензія, олх, квадрацикл. Отримувач на зв`язок не виходе, рекомендовано звернутись в поліцію».

Також судом встановлено, що термін дії виданої позивачу карти скінчився та на даний момент відкритих рахунків позивач у АТ КБ «ПриватБанк» не має.

Звертаючись до суду з позовом про захист прав споживачів, позивач посилалась на незаконність дій відповідача, які полягали в обмеженні вільно розпоряджатися грошовими коштами, що знаходяться на поточному рахунку позивачки.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог позивача, суд першої інстанції виходив з того, що АТ КБ «ПриватБанк» діяв виключно в межах чинного законодавства України та на підставі умов укладеного Договору та з того, що позивачем пропущено трирічний строк позовної давності для звернення до суду з даним позовом.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з висноком суду першої інстанції про те, що АТ КБ «ПриватБанк» діяв виключно в межах чинного законодавства України та на підставі умов укладеного Договору, з огляду на наступне.

Частинами 1-3 статті 1066 ЦК України передбачено, що за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунку), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

За частиною 1 статті 1068 ЦК України, банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунку.

Згідно статті 1074 ЦК України, обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму чи фінансування розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Отже, дії ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо зупинення фінансових операцій за рахунком клієнта мають, зокрема, відповідати вимогам Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» від 14 жовтня 2014 року.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 5 вказаного Закону банки є суб`єктами первинного фінансового моніторингу.

Згідно з частинами 1-3 статті 17 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» суб`єкт первинного фінансового моніторингу має право зупинити здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), яка (які) містить (містять) ознаки, передбачені статтями 15 та/або 16 цього Закону, та/або фінансові операції із зарахування чи списання коштів, що відбувається в результаті дій, які містять ознаки вчинення злочину, визначеного Кримінальним кодексом України, та зобов`язаний зупинити здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), якщо її учасником або вигодоодержувачем за ними є особа, яку включено до переліку осіб, пов`язаних з провадженням терористичної діяльності або щодо яких застосовано міжнародні санкції (якщо види та умови застосування санкцій передбачають зупинення або заборону фінансових операцій), і в день зупинення повідомити спеціально уповноваженому органу в установленому законодавством порядку про таку (такі) фінансову (фінансові) операцію (операції), її (їх) учасників та про залишок коштів на рахунку (рахунках) клієнта, відкритому (відкритих) суб`єктом первинного фінансового моніторингу, який зупинив здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), та у разі зарахування коштів на транзитні рахунки суб`єкта первинного фінансового моніторингу - про залишок коштів на таких рахунках в межах зарахованих сум. Таке зупинення фінансових операцій здійснюється на два робочі дні з дня зупинення (включно).

Спеціально уповноважений орган може прийняти рішення про подальше зупинення фінансової (фінансових) операції (операцій), здійснене відповідно до частини першої цієї статті, на строк до п`яти робочих днів, про що зобов`язаний негайно повідомити суб`єкту первинного фінансового моніторингу, а також правоохоронним органам, уповноваженим приймати рішення відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

Спеціально уповноважений орган у разі виникнення підозр може прийняти рішення про зупинення видаткових фінансових операцій на строк до п`яти робочих днів, про що зобов`язаний негайно повідомити суб`єкту первинного фінансового моніторингу, а також правоохоронним органам, уповноваженим приймати рішення відповідно до Кримінального процесуального кодексу України. У такому разі суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний в день отримання, але не пізніше 11 години наступного робочого дня після отримання відповідного рішення повідомити спеціально уповноваженому органу про залишок коштів на рахунку клієнта, фінансові операції (кошти) за яким були зупинені, та у разі зупинення фінансових операцій на транзитних рахунках суб`єкта первинного фінансового моніторингу - про залишок коштів на таких рахунках в межах зарахованих сум.

Частиною 5 статті 17 цього Закону передбачено, що в разі прийняття рішення відповідно до частин другої і третьої цієї статті спеціально уповноважений орган протягом строку подальшого зупинення відповідних (відповідної) фінансових (фінансової) операцій (операції) або зупинення видаткових фінансових операцій проводить аналітичну роботу, збирає необхідну додаткову інформацію, обробляє, перевіряє, аналізує її та у разі, якщо за результатами перевірки: ознаки легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму, або вчинення іншого злочину, визначеного Кримінальним кодексом України, не підтверджуються, спеціально уповноважений орган зобов`язаний негайно скасувати своє рішення про подальше зупинення відповідних (відповідної) фінансових (фінансової) операцій (операції) або зупинення видаткових фінансових операцій та повідомити про це суб`єкту первинного фінансового моніторингу; є мотивовані підозри, - спеціально уповноважений орган приймає рішення про продовження зупинення відповідних (відповідної) фінансових (фінансової) операцій (операції) (видаткових фінансових операцій), готує і подає відповідний узагальнений матеріал або додатковий узагальнений матеріал правоохоронним органам, уповноваженим приймати рішення відповідно до Кримінального процесуального кодексу України, та в день прийняття такого рішення інформує відповідного суб`єкта первинного фінансового моніторингу про дату закінчення строку зупинення відповідних (відповідної) фінансових (фінансової) операцій (операції). Строк зупинення відповідних фінансових (фінансової) операцій (операції) продовжується спеціально уповноваженим органом з наступного робочого дня після подання відповідного узагальненого матеріалу або додаткового узагальненого матеріалу за умови, що загальний строк такого зупинення не перевищуватиме 30 робочих днів.

Строки зупинення фінансової (фінансових) операції (операцій) суб`єктами первинного фінансового моніторингу та спеціально уповноваженим органом, зазначені у частинах першій - п`ятій цієї статті, є остаточними та продовженню не підлягають.

Відповідно пункту 91 постанови Правління Національного банку України від 26 червня 2015 року № 417 «Про затвердження Положення про здійснення банками фінансового моніторингу» банк зобов`язаний інформувати визначені законодавством України правоохоронні органи за місцем розташування банку про фінансові операції, стосовно яких є підстави підозрювати, що вони пов`язані, стосуються або призначені для фінансування тероризму чи фінансування розповсюдження зброї масового знищення, та їх учасників у день виявлення, але не пізніше наступного робочого дня з дня реєстрації таких фінансових операцій.

Отже, правомірність блокування карткового рахунку є можливою лише у випадку подальшого вчинення банком дій, визначених Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму», а також за умови дотримання строків зупинення фінансових операцій та блокування картки.

Матеріали справи не містять доказів щодо дотримання банком вказаних вище вимог, а також здійснення позивачем ОСОБА_1 незаконних операцій, на підставі чого банком заблоковано картковий рахунок позивача.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що АТ КБ «ПриватБанк» діяв виключно в межах чинного законодавства України та на підставі умов укладеного Договору, оскільки в даному випадку АТ КБ «Приватбанк» належним чином не обґрунтував правомірність блокування карткового рахунку, відкритого на ім`я позивача, доказів на підтвердження наявності порушень позивачем вимог законодавства, за наслідками яких було заблоковано його картковий рахунок, не надав та, не зважаючи на звернення ОСОБА_1 , банк не вчинив дій, направлених на розблокування карткового рахунку, у зв`язку з чим доводи апеляційної інстанції заслуговують на увагу.

Разом з тим, за правилами статей 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно частини 1 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Для визначення моменту виникнення права на позов важливими є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа довідалася або повинна була довідатись про це порушення) чинники.

Відповідно частин 3, 4 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року в справі № 907/50/16 (провадження № 12-122гс18) вказано, що «можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів (статті 15, 16, 20 ЦК України), за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Аналіз статті 261 ЦК України дає підстави для висновку, що початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов. Велика Палата Верховного Суду зазначає, що суди дійшли правильного висновку, що позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого статтями 32-38 ГПК України (в редакції, чинній на час винесення оскаржуваних судових рішень), про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення відповідного права можна було отримати раніше».

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення.

Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (рішення у справах «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» від 20 вересня 2011 року, «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» від 22 жовтня 1996 року).

Механізм застосування позовної давності повинен бути достатньо гнучким, тобто, як правило, він мусить допускати можливість зупинення, переривання та поновлення строку позовної давності, а також корелювати із суб`єктивним фактором, а саме - обізнаністю потенційного позивача про факт порушення його права (пункти 62, 66 рішення від 20 грудня 2007 року у за заявою № 23890/02 у справі «Фінікарідов проти Кіпру»).

Відповідно п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», суд, встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Враховуючи вимоги частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши належні, допустимі, достовірні та достатні докази відповідно до вимог статей 77-80 ЦПК України.

У справі, що переглядається, відповідач у відзиві на позовну заяву просив застосувати до спірних правовідносин позовну давність у три роки, вказуючи, що позивач знала про порушення свого права ще з 23 вересня 2016 року.

Отже, оскільки встановлено, що право позивача в обслуговуванні карткового рахунку було обмежено з 23 вересня 2016 року, а з позовом ОСОБА_1 звернулась 12 жовтня 2023 року, позивачем пропущено трирічний строк позовної давності для звернення до суду з даним позовом, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог позивача.

Статтею 376 ЦПК України встановлено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, апеляційну скаргу позивачки слід задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції змінити, виключивши з його мотивувальної частини посилання суду на те, що АТ КБ «ПриватБанк» діяв виключно в межах чинного законодавства України та на підставі умов укладеного Договору, як підставу для відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк» про захист прав споживачів.

В іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 08 травня 2024 року змінити.

Виключити з мотивувальної частини рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 08 травня 2024 року посилання суду на те, що Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» діяло виключно в межах чинного законодавства України та на підставі умов укладеного Договору, як підставу для відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

Повний текст постанови складено 23 жовтня 2024 року.

Головуючий О.І. Корчиста