Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Данко В.Й.,

за участю:

секретаря судового засідання Ткаченко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів

в с т а н о в и в:

І. Стислий виклад позицій учасників справи

1.до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшла позовна заява ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 (далі позивач) до ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 (далі відповідачка), у якій позивач просить суд:

1.1.змінити розмір аліментів, що стягуються за рішенням суду від 03.03.2016 у справі №639/19428/15-ц на підставі виконавчого листа №638/19428/15-ц, виданого 28.03.2016 з 1/3 частини усіх видів заробітку (доходів) позивача починаючи з 18.11.2015 і до досягнення дитиною повноліття до 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходів) починаючи з дня набуття законної сили рішенням суду за цим позовом і до досягнення дитиною повноліття.

2.До суду від відповідачки надійшов відзив у якому, вона проти позову заперечила. Відзив обґрунтований тим, що позовні вимоги є недоведеними. Крім того, відповідачка вказує на те, що розмір, у якому проводиться відрахування із заробітною плати позивача, не перевищує максимально допустиму величину. Поза тим, відповідачка зазначає про те, що їх спільна із позивачем донька є хворобливою за станом здоров`я, жодних вимог до позивача щодо покриття додаткових витрат на дитину не заявлялося.

3.У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, належним чином повідомлені про час, дату і місце його проведення, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі.

4.У судове засідання відповідачка та її представник не з`явилися, належним чином повідомлені про час, дату і місце його проведення, від представника відповідачки надійшла заява про розгляду справи за відсутності відповідачки та її представника.

ІІ. Рух справи

5.Означена цивільна справа перебувала у провадженні Дзержинського районного суду міста Харкова.

6.Ухвалою суду від 10.04.2024 року заочне рішення Дзержинського районного суду міста Харкова №638/16684/23, 2/638/2054/24 від 15.01.2024 по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів скасовано та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

7.Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 27.05.2024 року постановлено цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів передати на розгляд до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.

8.Ухвалою від 03.07.2024 суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області прийняв справу до свого провадження у справі.

9.Ухвалою від 14.10.2024 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

10.Заходи забезпечення позову та доказів, у тому числі шляхом їх витребування, не вживались.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом

11.Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

12.За рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.04.2015 по справі №191/5624/14-ц, яке набрало законної сили 09.05.2015, з позивача стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення донькою повнолітнього віку.

13.За рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 03.03.2016 по справі №638/19428/15-ц з позивача стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходів), починаючи з 18.11.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

14.З матеріалів справи вбачається, що відрахування із заробітної плати, які проводяться для стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , здійснюється за 2(двома) виконавчими документами, а саме виконавчим листом №191/5624/14, виданим 14.05.2015, та виконавчим листом №638/19428/15-ц, виданим 28.03.2016.

15.Відповідно до звіту про здійснення відрахування та виплати військової частини НОМЕР_3 від 26.06.2023 №146/60/637 на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 01.12.2022 по 31.05.2023 було утримано із заробітної плати позивача 198 960,77 гривень.

16.У свою чергу, відповідно до звіту про здійснення відрахування та виплати військової частини НОМЕР_3 від 26.06.2023 №146/60/633 на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01.12.2022 по 31.05.2023 було утримано із заробітної плати позивача 142 864,83 гривень.

17.Згідно з інформацією, відображеною у звітах №146/60/633 та №146/60/637, нарахована заробітна плата позивача за період з 01.12.2022 по 31.05.2023 становить 571 459,17 гривень.

18.Позивач, вважаючи, що розмір аліментів, який він сплачує за рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 03.03.2016 по справі №638/19428/15-ц є завищеним, звернувся до суду з позовом про його зменшення.

IV. Позиція суду

19.Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив із такого.

20.Згідно з частиною 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

21.Відповідно до частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

22.Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

23.Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

24.Відповідно до положень статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

25.Згідно з частиною 2 статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

26.За приписами статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

27.Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

28.Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (частина 1 статті 181 СК України).

29.Відповідно до частини 3 цієї ж статті СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

30.Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

31.Системний аналіз цитованих вище правових норм дає підстави для висновку, що за позовом платника аліментів може бути зменшено раніше встановлений розмір аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, зокрема, зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров`я тощо.

32.При цьому за змістом вищезгаданої норми підставою для зменшення розміру аліментів є власне зміна фактичних обставин, які бралися судом до уваги під час визначення первісного розміру для стягнення аліментів.

33.Натомість у даному випадку позивач та його представник взагалі не посилаються на погіршення майнового стану платника аліментів чи покращення майнового стану одержувача аліментів або покращення чи погіршення стану їхнього здоров`я тощо.

34.За обставин цієї справи позиція позивача та його представника про наявність передумов для зменшення розміру аліментів, визначеного рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 03.03.2016 по справі №638/19428/15-ц, обумовлена лише їх суб`єктивним переконанням про протиправність розміру аліментів, який позивач сплачує фактично, оскільки вони вважають, що такий розмір аліментів є завищеним та не відповідає закону.

35.Таким чином, зміст цього позову зводиться не до доказування зміни фактичних обставин, які би мали суттєве значення для визначення (зміни) розміру аліментів, а виключно до незгоди позивача з розміром аліментів, який йому вже було визначено рішенням суду.

36.Іншими словами, звернення позивача із цим позовом з огляду на правові та фактичні підстави останнього спрямоване по суті на ревізування судом першої інстанції іншого судового рішення, яке ухвалене судом першої інстанції за іншою територіальною юрисдикцією.

37.Слід зауважити про те, що задоволення позовних вимог у цій справі, за наявності для цього підстав, в такому разі було би рівносильним висновку про неповноту судового розгляду з боку Дзержинського районного суду міста Харкова та неправильність застосування вказаним судом положень національного закону, що не відповідало би принципам інстанційності судового розгляду.

38.Суд вважає, що в даному випадку позивач, до прикладу, не був позбавлений можливості оскаржувати рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 03.03.2016 по справі №638/19428/15-ц, вказуючи про те, що фактично визначений розмір аліментів, на його думку, не узгоджується із положеннями національного законодавства.

39.Більше того, на переконання суду, позивач не був обмежений у праві звернутися зі скаргою у межах інституту судового контролю за виконанням судового рішення, якщо вважав, що дії державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, порушують його права чи свободи.

40.Таким чином, аргументи наведені представником позивача в обґрунтування цього позову не є тими обставинами, які свідчать про наявність підстав для зменшення розміру аліментів, тоді як ці доводи могли би бути предметом аналізу в межах інституту апеляційного оскарження судового рішення або інституту судового контролю за виконанням судового рішення.

41.Із урахуванням наведеного слід дійти висновку, що позивачем та його представником не представлено тих обставин, які в розумінні положень чинного законодавства є підставами для зменшення розміру аліментів.

42.У зв`язку з цим аналіз заперечень представника відповідачки проти таких аргументів є недоречним, оскільки для вирішення цього спору правового значення не має.

V. Висновки за результатами розгляду справи

43.Згідно з частиною 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

44.Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

45.Із урахуванням викладеного суд доходить до переконання про те, що позовні вимоги слід залишити без задоволення у зв`язку з їх необґрунтованістю.

VІ. Судові витрати

46.Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

47.Позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 1073,60 гривень, що підтверджується квитанцією ID 9942-4680-2398-0717 від 08.11.2023.

48.У зв`язку з тим, що суд констатував про відсутність підстав для задоволення позову судові витрати у вигляді сплаченого судового збору слід залишити за позивачем.

Керуючись статтями 12, 13, 18, 81, 133-141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні позову відмовити повністю.

Судові витрати покладаються на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: В.Й. Данко