КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №753/6966/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Мережко М.В., Соколової В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 11 червня 2024 року, постановлену під головуванням судді Гусак О.С.,

у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту родинних відносин, -

встановив:

В квітні 2024 року до суду звернулась ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту родинних відносин.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 01 травня 2024 року заяву залишено без руху, заявниці надано п`ятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків заяви.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 11 червня 2024 року заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин постановлено уважати неподаною та повернуто заявниці.

Не погодившись із постановленою ухвалою, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що поштова адреса, за якою зареєстрована та фактично проживає, є єдиним місцем проживання заявниці. ОСОБА_1 невідомі причини, за яких працівники АТ «Укрпошта» не здійснили вручення поштового відправлення, направленого судом першої інстанції.

Вказує, що самостійно звернулась до районного суду з метою отримання інформації щодо стану розгляду справи. Під час ознайомлення із матеріалами справи ОСОБА_1 стало відомо про існування ухвали суду від 01 травня 2024 року про залишення заяви без руху.

Зазначає, що після вихідних днів на шостий день з дня вручення копії ухвали суду про залишення заяви без руху - 10 червня 2024 року - засобами поштового зв`язку направила до суду заяву про встановлення факту родинних зв`язків у новій редакції на виконання вимог ухвали суду від 01 травня 2024 року.

Мотивуючи наведеним, просить ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 11 червня 2024 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Повернувши заяву, суд першої інстанції зазначив, що поштовий конверт із направленням ОСОБА_1 копії ухвали суду від 01 травня 2024 року повернувся до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Суд вказав із посиланням на постанову Верховного Суду від 23 січня 2023 року у справі №496/4633/18, що направлення копії ухвали суду за адресою, вказаною заявницею, є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду.

Суд зазначив також, що ОСОБА_1 особисто ознайомилась із змістом ухвали суду про залишення заяви без руху 04 червня 2024 року, проте станом на дату постановлення оскаржуваної ухвали недоліки заяви не усунуто, відтак подану заяву слід уважати неподаною та повернути.

Заяву повернуто на підставі частини 3 статті 185 ЦПК України.

З матеріалів справи установлено наступне.

В квітні 2024 року ОСОБА_1 подано до суду заяву про установлення факту родинних зв`язків, яку ухвалою 01 травня 2024 року залишено без руху.

Супровідним листом від 01 травня 2024 року копії вказаної ухвали направлено на поштову адресу ОСОБА_1 , вказану заявницею в заяві. Поштове відправлення 994 із направленням копії вказаної ухвали повернуто до суду першої інстанції з підстави «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.37).

Копію вказаної ухвали вручено ОСОБА_1 під розписку 04 червня 2024 року (а.с.38).

11 червня 2024 року постановлено оскаржувану ухвалу.

В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 про встановлення факту родинних зв`язків у новій редакції, подана засобами поштового зв`язку 10 червня 2024 року (а.с.41-68).

В оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції зазначив, що заявниця копію ухвали суду від 01 травня 2024 року отримала особисто 04 червня 2024 року.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вказує на таке.

Відповідно до статті 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободу від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Вимоги щодо форми та змісту заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, установлено статтею 318 ЦПК України, а саме у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Загальні вимоги щодо форми та змісту заяви закріплено приписами статті 175 ЦПК України.

Відповідно до частини 1 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (частини 2 статті 185 ЦПК України).

Частиною 3 статті 185 ЦПК України визначено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За змістом вище наведених норм процесуального закону повернення заяви з тих підстав, що особа не виконала вимоги ухвали про залишення заяви без руху, можливе лише в тому випадку, коли особа отримала копію відповідної ухвали, але в установлений судом строк ухилилась від виконання вимог, зазначених в ній.

Із матеріалів справи убачається, що ухвала про залишення заяви без руху постановлено 01 травня 2024 року. Суд вказав на такі недоліки заяви: відсутність відомостей про заінтересованих осіб та засобів зв`язку із такими особами; відсутність відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або заяви до подання заяви, якщо такі здійснювалися; необхідність зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у заявника або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви; відсутність підтвердження заявника про те, що ним не подано іншої заяви з тим самим предметом та з тих самих підстав, а також не зазначено про докази, які не можуть бути подані разом із заявою (за наявності) та не зазначено щодо наявності у заявника або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.

Суд надав заявниці п`ятиденний строк з дня вручення цієї ухвали на усунення недоліків заяви.

Супровідним листом від 01 травня 2024 року направлено на поштову адресу заявниці. Згідно інформації із сайту АТ «Укрпошта» поштове відправлення 994, яким направлено копію ухвали про залишення заяви без руху, сформовано онлайн 28 травня 2024 року, тобто майже через місяць від дати постановлення ухвали про залишення заяви без руху, та повернуто до суду першої інстанції 05 червня 2024 року.

Копію цієї ухвали вручено особисто заявниці 04 червня 2024 року.

Відповідно до статті 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до частин 3, 4 статті 124 ЦПК України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу.

Відповідно до частини 5 статті 185 ЦПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

За наведених обставин, процесуальний строк на усунення недоліків заяви починається 05 червня 2024 року (середа) та закінчується 10 червня 2024 року (понеділок), оскільки п`ятий день строку припадає на вихідний день - неділю.

Заяву у новій редакції подано ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку 10 червня 2024 року (трекномер 334), тобто в межах установленого судом першої інстанції процесуального строку, та зареєстровано канцелярією суду 12 червня 2024 року.

Оскаржувану ухвалу постановлено 11 червня 2024 року в порушення строку, передбаченого частиною 5 статті 185 ЦПК України. При цьому, суд першої інстанції не установив часові межі наданого ухвалою від 01 травня 2024 року процесуального строку на усунення недоліків заяви, а також не врахував розумний строк між останнім днем процесуального строку, часом поштового пересилання та часом реєстрації канцелярією суду заяви заявника/скаржника стосовно усунення недоліків поданого до суду документа.

На наведене звернув увагу також Верховний Суд в постанові від 20 липня 2023 року у справі №300/2856/22.

Оскільки заявниця виправила недоліки заяви на власний розсуд, проте суд передчасно постановив ухвалу про повернення заяви, відтак не можна визнати обґрунтованою ухвалу суду першої інстанції.

Пунктом 6 частини 1 статті 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Статтею 379 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 379, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 11 червня 2024 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді М.В. Мережко

В.В. Соколова