Дата документу 16.10.2024Справа № 554/2316/21
Провадження № 6/554/144/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2024 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі: головуючого судді Бугрія В.М., за участю секретаря Янушкевіч К.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ» про заміну сторони виконавчого провадження, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «СІТІ ФАКТОР», ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ» звернувся з заявою до суду про заміну стягувача, в якій просив замінити сторону виконавчого провадження (стягувача) з ТОВ «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ» на ТОВ «СІТІ ФАКТОР» .

Свою заяву мотивує тим, що 27.07.2021 Октябрським районним судом м. Полтави у справі № 554/2316/21 прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ» заборгованості за кредитним договором № П5-00001206 від 08.08.2020 у сумі 10019,90 грн. та судового збору у розмірі 2270,00 грн.

16.05.2022 ТОВ «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ» був укладений договір факторингу про відступлення права вимоги за вказаним Кредитним договором на користь нового кредитора ТОВ «СІТІ ФАКТОР».

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду заяви повідомлялися належним чином.

Згідно з ч.2 ст.247ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Згідно з ч. 5 ст. 442 ЦПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд застосовує правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 2-а-3494/11 та від 27 серпня 2020 року у справі № 804/536/18, відповідно до яких заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір (процесуальне правонаступництво), можлива на будь-якій стадії судового процесу, як на стадії розгляду справи, так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того, чи виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання. У таких висновках необхідно керуватися принципом обов`язковості судового рішення та тим, що виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду та завершальною стадією судового провадження, а незабезпечення виконання рішення суду призведе до порушення прав, гарантованих статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Верховний Суд наголошує, що сам лише факт правонаступництва у матеріальних правовідносинах, без відповідного судового рішення про процесуальне правонаступництво, не забезпечує повної реалізації прав такої особи з виконання судового рішення, адже лише стягувач має право на отримання виконавчого листа та пред`явлення його до виконання. Таким чином, у правовій ситуації, коли у матеріальних правовідносинах відбулося правонаступництво, проте суд відмовляє у заміні у виконавчому листі сторони стягувача його правонаступником відбувається порушення принципу обов`язковості судового рішення та нівелюється правова мета звернення особи до суду, адже завдання цивільного судочинства - ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі № 417/7776/2012, провадження № 61-5419св21, зроблено висновок про те, що можливо замінити стягувача чи боржника у виконавчому листі, при цьому відсутність виконавчого листа не може бути перешкодою у процесуальному правонаступництві стягувача, оскільки без процесуального правонаступництва правонаступник у матеріальних правовідносинах позбавлений можливості отримати виконавчий лист на виконання рішення суду та здійснити захист своїх порушених прав шляхом виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини в пілотному рішенні "Іванов проти України", право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі "Горнсбі проти Греції"). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення у справі "Іммобільяре Саффі проти Італії"). Необґрунтована затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення становить порушення Конвенції (рішення у справі "Бурдов проти Росії").

Оскільки, ТОВ "СІТІ ФАКТОР" є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАЙМ КЕПІТЕЛ", тому відмова у заміні стягувача у виконавчому документі призведе до невиправданого затягування виконання рішення суду. Це буде свідчити про порушення права на ефективний доступ до суду, гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

За таких підстав, суд вважає за необхідне замінити сторону виконавчого провадження з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАЙМ КЕПІТЕЛ" на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю " СІТІ ФАКТОР".

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 258, частинами 4, 5 ст. 259, ст. 260, частинами 1, 2, 5 ст. 442 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ» про заміну сторони виконавчого провадження, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «СІТІ ФАКТОР», ОСОБА_1 - задовольнити.

Замінити сторону виконавчого провадження - стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ» на Товариство з обмеженою відповідальністю «СІТІ ФАКТОР» (РНОКП - 42022519, адреса: 54017, м. Миколаїв, вул. Декабристів, буд. 23-б, оф.46), за рішенням від 27.07.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ» заборгованості за Кредитним договором № ПБ- 00001206 від 08.08.2020 р. у загальному розмірі 10019,90 грн.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду в 15-денний строк з дня її проголошення, або в порядку ч.2 ст. 354 ЦПК України.

Суддя: В.М.Бугрій