Провадження № 2/369/7586/24
РІШЕННЯ

Іменем України

22.10.2024 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Скрипник О.Г.,

за участю секретаря Масан В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2024 позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, у якому просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі однієї чверті всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення даного позову і до досягнення дитиною повноліття.

Вимоги позовної заяви обґрунтовано тим, що 15 вересня 2012 року між нею ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який був зареєстровано у Виконавчому комітеті Боярської міської ради КиєвоСвятошинського району Київської області, актовий запис № 334. Від цього Шлюбу народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Сімейне життя не склалось через несумісність характерів, припинено шлюбні стосунки та на підставі рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25.01.2019 у справі № 369/15181/18 розірвано шлюб з Відповідачем, а також після розірвання шлюбу прізвище Позивача змінено на « ОСОБА_5 ». В подальшому Позивачем зареєстровано шлюб з прізвищем « ОСОБА_6 ». Син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає з нею за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває на її утриманні. Станом натепер позивач та відповідач не досягли згоди щодо розміру аліментів, які відповідач має сплачувати на утримання дитини.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 вересня 2024 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справ у порядку спрощеного провадження.

10 жовтня 2024 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву у якій просив суд позов задовольнити частково у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), оскільки у нього на утриманні перебуває ще одна малолітня дитина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

21 жовтня 2024 року від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій позивачка просила суд позов задовольнити у повному обсязі.

У судове засідання, яке призначено на 22.10. 2024 року позивачка не з`явилась. Через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

У судове засідання відповідач не з`явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. До суду направив заяву у якій позов визнав.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Судовим розглядом встановлено, що 15 вересня 2012 року між позивачкою ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб, який був зареєстровано у Виконавчому комітеті Боярської міської ради КиєвоСвятошинського району Київської області, актовий запис № 334. Від цього шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Сімейне життя не склалось через несумісність характерів, припинено шлюбні стосунки та на підставі рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25.01.2019 у справі № 369/15181/18 розірвано шлюб з Відповідачем, а також після розірвання шлюбу прізвище Позивача змінено на « ОСОБА_5 ». В подальшому Позивачем зареєстровано шлюб з прізвищем « ОСОБА_6 ». Син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває на її утриманні.

На даний час сторони проживають окремо, сімейного життя не ведуть.

Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами у справі не досягнуто.

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №78-ХІІ, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За положеннями ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідач ОСОБА_2 є чоловіком працездатного віку, відомостей про незадовільний стан його здоров`я відповідачем суду не надано. У матеріалах справи відсутня інформація, що на його утриманні перебувають непрацездатні особи.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини (ч. 2 ст. 182 СК України).

Водночас високий заробіток (дохід) платника аліментів не може слугувати підставою для зменшення частки заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину.

Враховуючи обставини, викладені у ч. 1 ст. 182 СК України, виходячи з принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, суд приходить до висновку про те, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , має становити 1/4 частину всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки, на думку суду, саме такий розмір щомісячного грошового забезпечення з урахуванням грошового забезпечення, яке повинна надавати на утримання дитини його мати ОСОБА_1 , є необхідним та достатнім для забезпечення потреб дитини, її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Відповідно до норми ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позовна заява подана 16 вересня 2024 року, тому суд присуджує стягнення аліментів саме з цього дня.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача судовий збір у сумі 1211, 20 грн в дохід держави.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Керуючись до ст. ст. 180, 181, 182, 184, 191 СК України, ст. ст. 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 280, 281 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 16.10.2024 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1211, 20 грн.

Рішення в частині стягнення суми платежу в межах одного місяця підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено удень його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя Оксана СКРИПНИК