Провадження № 2/522/624/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 жовтня 2024 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Абухіна Р.Д.,
за участю секретаря судового засідання Кріцької Д.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення та вселення,
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 в якому просить усунути перешкоди ОСОБА_1 у володінні та користуванні нежитловим приміщенням АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , з нежитлового приміщення АДРЕСА_1 та вселення ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 , у нежитлове приміщення АДРЕСА_1 . Позовні вимоги грунтуються та тому, що ОСОБА_3 є власником нежитлового приміщення АДРЕСА_1 . Відповідач самовільно захопив вказане приміщення, зі своєї квартири улаштував вхід до нього та не допускає позивача до власного майна.
Ухвалою від 25.01.2024 року відкрито загальне позовне провадження у справі.
25.03.2024 року представник позивача надав заяву, якою позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, справу розглянути у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Ухвалою від 22.05.2024 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті.
У судові засідання, які призначалися на 21.03.2024 року, 22.05.2024 року, 17.07.2024 року та 16.10.2024 року відповідач чи його представник не з`явилися, відзив на позовну заяву не надійшов, будь які заяви чи клопотання не надходили.
Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Згідно до п.п. 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Крім того, ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою.
Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Суд, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідачу ОСОБА_2 належить на праві власності квартира АДРЕСА_2 , що підтверджується нотаріально посвідченим договором довічного утримання від 26.02.1998 року.
В подальшому, 05.09.2019 року ОСОБА_2 зареєстрував право власності на квартиру АДРЕСА_3 , при цьому, збільшивши її площу на 10, 8 кв.м. за рахунок площі приміщення, власником якого є позивач.
В зазначені постанові вказано: «згідно нотаріально посвідченого договору довічного утримання ОСОБА_2 набув право власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 35 кв.м.
Проте, як було зазначено вище, згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права, квартира АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_2 на праві приватної власності вже складала загальну площу 45,8 кв.м. (т.1, а.с.14). Різниця між придбаною квартирою і тою, яка зареєстрована на праві власності за відповідачем ОСОБА_2 склала 10,8 кв.м.».
За твердженням позивача, незважаючи на відсутність правових підстав володіння та користування спірним майном, ОСОБА_2 продовжує ним користуватися та чинить відповідні перешкоди позивачу.
Відповідно до статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
За змістом частин першої та другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (частини перша та друга статті 319 ЦК України).
Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва (частина перша статті 383 ЦК України).
На підставі статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
У пунктах 38, 92 постанови Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц зроблено висновок, що негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Допоки особа є власником нерухомого майна, вона не може бути обмежена у праві звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження цим майном, зокрема і шляхом виселення. А тому негаторний позов може бути пред`явлений упродовж всього часу тривання відповідного правопорушення.
Дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що право власності позивача є порушеним та підлягає судовому захисту, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення та виселення задовольнити.
Усунути перешкоди ОСОБА_1 у володінні та користуванні нежитловим приміщенням АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , з нежитлового приміщення АДРЕСА_1 .
Вселити ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , у нежитлове приміщення АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення суду cкладено 24.10.2024.
Суддя Р. Д. Абухін