Справа № 159/1586/24 Провадження № 22-з/802/66/24 Головуючий у 1 інстанції: Бойчук П. Ю.
Доповідач: Федонюк С. Ю.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 жовтня 2024 року місто Луцьк
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Федонюк С. Ю.,
суддів - Матвійчук Л. В.,Осіпука В. В.,
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Луцьку заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення майнової шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 28 червня 2024 року,
Постановою Волинського апеляційного суду від 04 жовтня 2024 року апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 28 червня 2024 року у цій справі - без змін.
09 жовтня 2024 року позивач ОСОБА_1 подала до Волинського апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення суду, яку обґрунтовувала тим, що судом апеляційної інстанції у вказаній постанові не було вирішено питання розподілу понесених позивачкою судових витрат на надання професійної правничої допомоги адвоката в суді апеляційної інстанції. Просила суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 6 000 грн.
ОСОБА_2 подав до суду апеляційної інстанції письмові заперечення щодо заяви про стягнення витрат на правничу допомогу, в яких зазначив, що не погоджується з нею, оскільки позивачкою не доведено належними доказами понесення вказаних у заяві витрат, їх розмір не співмірний із ціною позову та не відповідає реальним затратам часу на роботу адвоката. Просив у задоволенні заяви відмовити.
Вивчивши матеріали цивільної справи, заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення суду у даній справі, письмові заперечення ОСОБА_2 , колегія суддів дійшла висновку, що заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до частин 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Частинами 1-4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Разом з тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів.
При стягненні витрат на правову допомогу необхідно враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору.
Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.
Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, складання відзиву на позовну заяву, апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).
Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Як убачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 заявила про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на свою користь витрат на професійну правничу допомогу, надавши до апеляційного суду при розгляді справи клопотання від 26.08.2024 р. про покладення на відповідача судових витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги в суді апеляційної інстанції, та відповідні докази, а саме: договір про надання правничої допомоги від 08 серпня 2024 року та додатки № 1, 2 до нього від 21 серпня 2024 року, а також копію квитанції про оплату.
Згідно із зазначеним актом розмір гонорару (фіксованої суми) адвоката за надання правничої допомоги позивачці у даній справі в суді апеляційної інстанції становить 6 000 грн. У згаданих додатках №1 та 2 від 21 серпня 2024 року до договору про надання правничої допомоги 08 серпня 2024 року сторони погодили, що 1 год. наданої правничої допомоги становить 1000 грн. Підготовка відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 28 червня 2024 року складала 6 год. - на суму 6000 грн. Актом, що оформлений додатком №2 до договору, підтверджено здійснення оплати ОСОБА_1 витрат за надання правничої допомоги адвокатом Півнем Г. В. (а.с.153-157).
Отже, позивачкою до ухвалення судового рішення апеляційним судом було подано відповідні докази понесених нею витрат на правничу допомогу адвоката, однак судом питання про стягнення цих витрат в судовому рішенні не зазначено, а тому є підстави для розгляду судом заяви позивача про розподіл вказаних судових витрат шляхом ухвалення додаткового судового рішення відповідно до норм ст.270 ЦПК України.
Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин 5 та 6 ст. 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.
Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
До такого ж правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц .
Водночас, як встановлено апеляційним судом у цій справі, відповідач подав заперечення щодо стягнення з нього витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, що відповідає ч. 6 ст. 137 ЦПК України, виконавши обов`язок доведення неспівмірності витрат, що покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Відповідач зазначав про неспівмірність із розміром позовних вимог витрат на правничу допомогу, понесених позивачем у суді апеляційної інстанції у цій справі, а також взагалі заперечував доведеність позивачем таких витрат .
Таким чином, колегія суддів вважає, що з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню в користь позивача ОСОБА_1 3000 грн судових витрат, понесених за правову допомогу в суді апеляційної інстанції.
За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись статтями 268, 270, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково та ухвалити у цій справі додаткове рішення.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 3 000 (три тисячі) гривень.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених ст.389 ЦПК України.
Головуючий- суддя
Судді