Справа № 195/1756/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

24.10.2024 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Омеко М.В., при секретарі судового засідання Мартиновій Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Томаківка Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Томаківської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області про визнання правочину дійсним,-

В С Т А Н О В И В :

Представник позивачів ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернувся до суду до Томаківської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області про визнання правочину дійсним, а саме визнати дійсним правочин, реальним та виконаним договір купівлі-продажу нерухомості від 29 жовтня 1999 року, обгрунтовуючи наступним.

29 жовтня 1999 року, між ОСОБА_4 , яка була законним опікуном своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та діяла від їх імені та ОСОБА_6 був укладений договір купівлі продажу нерухомості, а саме: житлового будинку з відповідними спорудами, що знаходяться у смт. Томаківка, Нікопольського (Томаківського) району, Дніпропетровської області, який належала продавцю на підставі свідоцтва про право власності, виданого 06.02.1990 року Марганецьким БТІ за реєстром №9-123.Укладений договір зареєстрований на Українській товарній біржі () 29 жовтня 1999 року за №67775. В подальшому право власності на вказаний будинок, який розташований за адресою АДРЕСА_1 зареєстровано в Томаківському БТІ 22 листопада 1999 року за № 2-123а за ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

Житловий будинок було придбано за 2000 (дві тисячі) гривень, грошові кошти у розмірі 2000 гривень Продавець отримав від Покупця до підписання вказаного договору (п.3 договору).

В теперішній час, Позивачі, від імені та в інтересах яких діяв Покупець (Мати законний опікун), які в теперішній час є повнолітніми дієздатними особами, намагалися зареєструвати за собою, відповідно до вимог чинного законодавства, право власності на зазначений будинок.

Однак, в зв`язку з тим, що право власності на зазначений будинок, було набуте на підставі Біржового договору №67775 від 29.10.1999 року, а відповідно до вимог статті 227 ЦК України (редакція 1963 року) договір купівлі- продажу вищевказаного житлового будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне за собою недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу). В свою чергу, недійсність договору є перешкодою для реалізації Позивачами свого права власності.

У звязку з чим були змушені звернутися д осуду з вказаними позовними вимогами.

Ухвалою суду від 04.10.2024 року відкрито провадження у справі, з призначенням розгляду у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судове засідання учасники справи не з`явилися.

Проте представник позивача надав д осуду заяву про слухання справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримують та просять суд їх задовольнити.

Відповідач Томаківська селищна рада Нікопольського району Дніпропетровської області будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявились, проте надіслали на адресу суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, просять суд прийняти рішення по даній справі на розсуд суду.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідач, який належним чином повідомлений про відкриття провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом були встановлені наступні обставини.

29 жовтня 1999 року, між ОСОБА_4 , яка була законним опікуном своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та діяла від їх імені (Покупець), та ОСОБА_6 (Продавець) був укладений договір купівлі продажу нерухомості (далі Договір), а саме: житлового будинку з відповідними спорудами, що знаходяться у смт. Томаківка, Нікопольського (Томаківського) району, Дніпропетровської області, який належала продавцю на підставі свідоцтва про право власності, виданого 06.02.1990 року Марганецьким БТІ за реєстром №9-123.Укладений договір зареєстрований на Українській товарній біржі () 29 жовтня 1999 року за №67775. В подальшому право власності на вказаний будинок, який розташований за адресою АДРЕСА_1 зареєстровано в Томаківському БТІ 22 листопада 1999 року за № 2-123а (згідно Довідки про проходження реєстрації), за ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

Житловий будинок було придбано за 2000 (дві тисячі) гривень, грошові кошти у розмірі 2000 гривень Продавець отримав від Покупця до підписання вказаного договору (п.3 договору).

Правочин обома сторонами повністю виконаний: Продавцем були звільнені всі приміщення, передані ключі, та фактично було передано у власність предмет договору - житловий будинку з відповідними спорудами, що знаходяться АДРЕСА_1 . Ні заперечень, ні зауважень ніхто із сторін по правочину не заявляв.

У вказаному будинку, з моменту покупки, була зареєстрована та мешкала гр. ОСОБА_4 , зі своїми дітьми: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Покупець, почала володіти та використовувати будинок постійного проживання починаючи з моменту купівлі, фактично з жовтня 1999 року по теперішній час, регулярно оплачую комунальні платежі, здійснюючи поточні ремонти та утримуючи будинок та присадибну ділянку в належному стані.

В теперішній час, Позивачі, від імені та в інтересах яких діяв Покупець (Мати законний опікун), які в теперішній час є повнолітніми дієздатними особами, намагалися зареєструвати за собою, відповідно до вимог чинного законодавства, право власності на зазначений будинок.

Однак, в зв`язку з тим, що право власності на зазначений будинок, було набуте на підставі Біржового договору №67775 від 29.10.1999 року, а відповідно до вимог статті 227 ЦК України (редакція 1963 року) договір купівлі- продажу вищевказаного житлового будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне за собою недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу). В свою чергу, недійсність договору є перешкодою для реалізації Позивачами свого права власності.

Позивачі зазначають, що на час укладення договору, їх опікун (Мати) (Покупець), не знала, що правочин, у відповідності до ст. 47 ЦК України (1963 року) підлягає нотаріальному посвідченню, оскільки на той час також був чинним Закон України «Про товарну біржу», відповідно до ст.15 якого, правочини зареєстровані на біржі, подальшому нотаріальному посвідченню не підлягають. Покупець не мала відповідної освіти тому погано орієнтувалася у нормах діючого законодавства, та і всім процесом підготовки до продажу займався Продавець, який станом на теперішній час є померлим.

Відповідно до ст. 4 ЦК України ( від 18.07.1963 р) - цивільні права і обов`язки виникають з підстав, передбачених законодавством, в тому числі і з угод.

В відповідності до ст. 41 ЦК України( від 18.07.1963 р) «Угодами визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов`язків.»

При вчиненні правочину всі дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, обидві сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, мали вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме купівлі- продажу будинку і надвірних господарських споруд, правочин був реальним і вчинений у формі, дозволенній чинним законодавством України в 1999 році.

У відповідності до діючого на даний час законодавства а саме ст. 204 ЦК України ( 2003р) «Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним.»

Згідно з положеннями ст. 219 ЦК України, У разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину такий правочин є нікчемним.Суд може визнати такий правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі.

У відповідності до ст. 220 ЦК України ( 2003р) « Якщо сторони домовились щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.»

Відповідно до ст. 321 ЦК України « Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.»

Згідно зі ст. 392 ЦК України ( 2003р) «Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особо, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності».

У відповідності до ст. 15 Цивільного кодексу України «Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.»

Керуючись ст. ст. 41, 47 ч.2, 224, 227 ЦК України (від 18.07.1963 р), ст. 203, 204,219, 321, 392 ЦК України ( 2003 р), ст. ст. 3,4,8 ,15, 107, 109, 118- 120, 122, 410, 414 Цивільно- процесуального кодексу України, -

На підставі викладеного, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 13, 76-78, 81, 141, 142, 263, 264, 265, 268, 280-282, 295 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Томаківської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області про визнання правочину дійсним задовольнити.

Визнати дійсним правочин, реальним та виконаним договір купівлі-продажу нерухомості від 29 жовтня 1999 року, який укладено між ОСОБА_4 , яка була законним опікуном своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та діяла від їх імені (Покупець), та ОСОБА_6 (Продавець), що зареєстрований на Українській товарній біржі () 29 жовтня 1999 року за №67775, щодо продажу житлового будинку з відповідними спорудами, та який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або у порядку, передбаченого ч. 2 ст. 273 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з моменту ухвалення, відповідно до п. 15.5 Розділ у XIII Перехідні положення ЦПК України до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя: М. В. Омеко