ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/6192/24

Провадження № 22-ц/4820/1895/24

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання Чебан О.М.,

з участю представниці позивача ОСОБА_1 ,

відповідачки ОСОБА_2 ,

представниці відповідачки ОСОБА_3 ,

представниці третьої особи ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Виконавчого комітету Хмельницької міської ради Хмельницької області як органу опіки та піклування до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , третя особа Комунальне некомерційне підприємство «Хмельницький обласний спеціалізований будинок дитини», про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів за апеляційною скаргою Виконавчого комітету Хмельницької міської ради Хмельницької області як органу опіки та піклування на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 серпня 2024 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2024 року Виконавчий комітет Хмельницької міської ради Хмельницької області як орган опіки та піклування (далі Орган опіки та піклування) звернувся до суду з позовом в інтересах малолітньої ОСОБА_6 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , третя особа Комунальне некомерційне підприємство «Хмельницький обласний спеціалізований будинок дитини» (далі Будинок дитини), про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Орган опіки та піклування зазначив, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 є батьками малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідачі безвідповідально ставляться до своєї дитини, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дочки, не цікавляться її життям, розвитком і станом здоров`я, ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків та утримання дитини, не опікуються дочкою та не займаються її підготовкою до самостійного життя. Своєю поведінкою ОСОБА_2 створила небезпечну обстановку для життя та здоров`я малолітньої ОСОБА_6 у зв`язку з чим дитину відібрано у неї та поміщено до Будинку дитини.

За таких обставин Орган опіки та піклування просив суд:

позбавити ОСОБА_2 та ОСОБА_5 батьківських прав стосовно малолітньої ОСОБА_6 ;

передати малолітню ОСОБА_6 . Органу опіки та піклування для подальшого влаштування;

стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_6 у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку;

стягнути з ОСОБА_5 аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_6 у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 серпня 2024 року в позові відмовлено.

Суд керувався тим, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів щодо ухилення ОСОБА_2 та ОСОБА_5 від виконання своїх батьківських обов`язків, а тому позов Органу опіки та піклування не підлягає задоволенню в цілому.

Короткий зміст і узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі Орган опіки та піклування просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання та утримання новонародженої дочки ОСОБА_6 , у зв`язку з чим дитину відібрано у ОСОБА_2 та поміщено до дитячого закладу. Ці обставини підтверджуються належними та допустимими доказами, що давало суду підстави для позбавлення відповідачів батьківських прав і стягнення з них аліментів. Суд першої інстанції не з`ясував усі обставини справи, не застосував правильно норми чинного законодавства, не дав належної оцінки зібраним доказам і дійшов помилкового висновку про необґрунтованість позову.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_2 , ОСОБА_5 і Будинок дитини не подали відзив на апеляційну скаргу.

2 Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Статтею 263 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.

Заслухавши учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та заперечення сторін, не застосував норми статей 180, 181, 193 Сімейного кодексу України (далі СК України) та приписи статей 81, 89 ЦПК України.

У зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права оскаржуване рішення суду в частині відмови у позові про стягнення аліментів підлягає скасуванню з ухваленням у цій частині вимог нового рішення.

Також суд апеляційної інстанції має змінити розподіл судових витрат.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

ОСОБА_2 та ОСОБА_5 є батьками малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_2 та ОСОБА_5 проживають окремо. Малолітня ОСОБА_6 проживала з матір`ю ОСОБА_2 .

На підставі рішення Виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 22 лютого 2024 року №284 малолітню ОСОБА_6 відібрано у батьків і зараховано до Будинку дитини.

ОСОБА_2 та ОСОБА_5 не надають матеріальної допомоги на утримання дочки ОСОБА_6

14 березня 2024 року Виконавчий комітет Хмельницької міської ради рішенням №431 затвердив висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_2 та ОСОБА_5 батьківських прав стосовно малолітньої ОСОБА_6 .

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

а) щодо вимоги про позбавлення батьківських прав

Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована Україною 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року (далі Конвенція про права дитини), яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до пункту 1 статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

За змістом частини сьомої статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

В силу статті 11 Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Із положень статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» слідує, що суд застосовує при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Мамчур проти України» («Mamchur v. Ukraine», заява №10383/09, рішення від 16 липня 2015 року, пункт 100) зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте, необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Також у рішенні від 7 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» («Hunt v. Ukraine», заява №31111/04, пункти 57-58) Європейський суд з прав людини вказав на те, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до сина.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що проживання дитини разом із батьками в сім`ї відповідає якнайкращим її інтересам, оскільки дитина має право на особисте піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків.

Розлучення дитини з батьками може бути обумовлене лише виключними обставинами, в тому числі неправомірною поведінкою батьків, яка призводить до грубого порушення економічних, соціальних і культурних прав дитини, створює загрози для безпечних умов її проживання та розвитку, перешкоджає належному матеріальному забезпеченню дитини.

Позбавлення батьківських прав є одним із заходів сімейно-правової відповідальності, яка спрямована на захист прав та інтересів дитини, настає при винній поведінці батьків на підставах і у порядку, передбачених законом, та породжує настання невигідних для батьків наслідків, у тому числі втрату права, заснованого на спорідненості з дитиною.

Однією з підстав позбавлення батьківських прав є ухилення батьків від виконання своїх обов`язків.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, зазначені чинники повинні мати систематичний та постійний характер.

Докази у справі: акт обстеження умов проживання від 12 лютого 2024 року (а.с. 14-15); акт оцінки потреб сім`ї/особи від 12 лютого 2024 року №151/02-04 (а.с. 21-22), висновок оцінки потреб сім`ї від 12 лютого 2024 року (а.с. 23); акт проведення оцінки рівня безпеки дитини від 12 лютого 2024 року (а.с. 24-27); повідомлення Громадської організації «Кабінет допомоги вагітним жінкам та сім`ям з дітьми «Світанок» від 12 лютого 2024 року №6 (а.с. 19-20); довідка Хмельницького міського центру соціальних служб від 13 лютого 2024 року №Л-180-24 (а.с. 18); довідка Комунального підприємства «Хмельницька міська дитяча лікарня» Хмельницької міської ради від 16 лютого2024 року №80 (а.с. 17); довідка Управління охорони здоров`я Хмельницької міської ради від 19 лютого 2024 року №Л-23-18-24 (а.с. 16); довідка Сектору «Служба у справах дітей» Виконавчого комітету Теофіпольської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області від 20 лютого 2024 року №28 (а.с.13), - вказують на те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 не виконують належним чином свої обов`язки щодо виховання та утримання дочки, не проявляють інтересу до її життя і здоров`я, не забезпечують фізичний і духовний розвиток дитини.

ОСОБА_2 та ОСОБА_5 не виявляють негативної поведінки та не вчиняють протиправних дій щодо дочки, не вчиняють відносно дитини неправомірних дій, а ОСОБА_2 проявляє почуття до дочки, відвідує її в дитячому закладі, має намір виховувати дитину, проживати та спілкуватися з нею.

Встановивши ці обставини та врахувавши інтереси дитини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що підстави для застосування до ОСОБА_2 та ОСОБА_5 крайнього заходу сімейно-правової відповідальності у виді позбавлення батьківських прав відсутні.

При цьому суд обґрунтовано не погодився з висновком Органу опіки та піклування про доцільність позбавлення ОСОБА_2 та ОСОБА_5 батьківських прав, оскільки цей висновок не відповідає інтересам дитини.

Доводи Органу опіки та піклування про наявність підстав для позбавлення ОСОБА_2 та ОСОБА_5 батьківських прав суперечать фактичним обставинам справи та чинним нормам закону.

Посилання Органу опіки та піклування на доведеність своїх вимог і неналежну оцінку судом досліджених доказів є необґрунтованими.

Суд першої інстанції повно з`ясував усі обставини справи та правильно застосував правові норми, які регулюють спірні правовідносини. Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального та процесуального права при вирішенні позову про позбавлення батьківських прав є безпідставними.

б) щодо вимоги про стягнення аліментів

Статтею 27 Конвенції про права дитини унормовано, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

В силу статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно зі статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Як передбачено частиною першою статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

За змістом частини другої статті 193 СК України якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності .

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути присуджені з батька або матері дитини у частці від їх доходу або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом із яким проживає дитина. При цьому розмір аліментів має забезпечувати гармонійний розвиток дитини та не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Водночас, у разі достатності заробітку (доходу) боржника, суд може присудити з нього аліменти у розмірі не меншому, ніж мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину.

При визначенні розміру аліментів суд зобов`язаний врахувати ряд обставин, визначених статтею 182 СК України.

Влаштування дитини до закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу не звільняє батьків від обов`язку її утримання. Якщо батьки після влаштування дитини до одного із зазначених закладів не беруть участь у її утриманні, то аліменти на дитину можуть бути стягнені з них за рішенням суду.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.

Зібрані докази вказують на те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 не утримують свою малолітню дочку ОСОБА_6 , яка влаштована до комунального дитячого закладу, що є підставою для стягнення з них на користь Будинку дитини аліментів на дитину.

Суд першої інстанції не звернув уваги на вказані обставини та норми закону.

При визначенні розміру аліментів апеляційним судом враховано стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платників аліментів.

Із матеріалів справи слідує, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 є здоровими працездатними особами, не працюють та не мають інших утриманців.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що заявлений Органом опіки та піклування розмір аліментів на дитину є обґрунтованим.

3. Висновки суду апеляційної інстанції

При вирішенні позову суд першої інстанції не врахував усі обставини справи, не застосував правильно норми чинного законодавства, не дав належної оцінки зібраним доказам і дійшов помилкового висновку про необґрунтованість позову про стягнення аліментів, а тому в цій частині рішення суду не може залишатися в силі.

З ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на користь Будинку дитини слід стягнути аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_6 у розмірі частини їх заробітку (доходу) з кожного.

В частині вирішення позову про позбавлення батьківських прав рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в цій частині не вбачається.

Щодо судового збору

Вирішуючи питання про зміну розподілу судових витрат, суд апеляційної інстанції враховує положення статті 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов Органу опіки та піклування про стягнення з відповідачів аліментів задоволено, то з ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на користь держави слід стягнути судовий збір: 1 211 грн 20 коп. за подання позову (3028?0,4), 1 816 грн 80 коп. за подання апеляційної скарги (3028?0,4?150%), - а всього по 3 028 грн з кожного.

Керуючись статтями 141, 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Хмельницької міської ради Хмельницької області як органу опіки та піклування задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 серпня 2024 року в частині відмови у позові про стягнення аліментів скасувати та в цій частині вимог ухвалити нове рішення, розподіл судових витрат змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки села Підлуби, Ємільчинського району Житомирської області (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), на користь Комунального некомерційного підприємства «Хмельницький обласний спеціалізований будинок дитини» (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 03397475) аліменти на малолітню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 1 березня 2024 року та на період перебування дитини у дитячому закладі.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця селища Базалія, Хмельницького (Теофіпольського) району, Хмельницької області (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), на користь Комунального некомерційного підприємства «Хмельницький обласний спеціалізований будинок дитини» (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 03397475) аліменти на малолітню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 1 березня 2024 року та на період перебування дитини у дитячому закладі.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь держави (одержувач: Головне Управління Казначейства у місті Хмельницькому/Хмельницький МТГ (22030101), код отримувача (ЄДРПОУ) 37971775, рахунок UA0022775, Казначейство України (ЕАП), МФО 899998; призначення платежу: судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050) 3 028 гривень судового збору.

Стягнути з ОСОБА_5 (місце проживання АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь держави (одержувач: Головне Управління Казначейства у місті Хмельницькому/Хмельницький МТГ (22030101), код отримувача (ЄДРПОУ) 37971775, рахунок UA0022775, Казначейство України (ЕАП), МФО 899998; призначення платежу: судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050) 3 028 гривень судового збору.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24 жовтня 2024 року.

Судді: О.І. Ярмолюк

Л.М. Грох

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції Продан Б.Г.

Доповідач Ярмолюк О.І. Категорія 52