ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8486/24 Справа № 185/2332/24 Суддя у 1-й інстанції - Шаповалова І. С. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря Кошари О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Пітер» про дострокове розірвання договору, стягнення недоплаченої орендної плати та пені,

- за апеляційною ОСОБА_1 ,

на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2024 року, -

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

07.03.2024 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов позов ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Пітер» про дострокове розірвання договору, стягнення недоплаченої орендної плати та пені, в якому позивачка просила:

- розірвати дію договору оренди земельної ділянки від 14.03.2015 року, кадастровий номер :01:001:0533, площею 5, 6453 га та від 14.09.2015 року, кадастровий номер :01:001:0526, площею 5, 6107 га, укладений між ОСОБА_1 та Фермерський господарством «Пітер»,

- стягнути з Фермерського господарства «Пітер» кошти у розмірі 54 527, 31 грн. недоплати орендної плати за 2022, 2023 роки з урахуванням 0, 2 % пені за весь час несплати частини орендної плати на користь ОСОБА_1 .

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Пітер» про дострокове розірвання договору, про стягнення недоплаченої орендної плати і пені залишено без задоволення.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

23.07.2024 рокувід ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 надійшла апеляційна скарга в якій ставиться вимога про скасування рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2024 року та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги зазначено, що відповідачем не переглянутий розмір орендної плати, який на думку апелянта був недоплачений на рівні 29 631, 76 грн. за дві земельні ділянки, а тому на цю суму повинна бути нарахована пеня за несвоєчасний розрахунок. Пеня за одну земельну ділянку становить 21 041, 55 грн., за другу 13 854, 00 грн. Таким чином сума позову становить 54 527, 31 грн., які підлягають стягнення з відповідача.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Від Фермерського господарства «Пітер» надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено, що відповідачем було прийняте рішення про нарахування позивачці орендної плати значно більшої, ніж передбачено умовами договорів оренди земельних ділянок. Відповідачем не допущено жодних порушень щодо розрахунків за користування земельними ділянками. А тому не має підстав для задоволення апеляційної скарги та позову.

В АПЕЛЯЦІЙНОМУ СУДІ

Представник Фермерського господарства «Пітер» адвокат Скурда В.І., який прийняв участь у розгляді справи в режимі відеоконференції проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

ОСОБА_1 належним чином повідомлена про день та час розгляду справи (а.с.159), у судове засідання не з`явилась, що відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи:

ОСОБА_1 на підставі державного АКТу на право власності, серія та номер: ЯГ № 581794, виданий 23.02.2007, видавник Павлоградський відділ земельних ресурсів, належить земельна ділянка кадастровий номер :01:001:0533 площею 5.6453 га.

Також ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 1448, виданий 22.10.2021, видавник: державний нотаріус Другої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, належить земельна ділянка кадастровий номер :01:001:0526 площею 5.6107 га.

Між ОСОБА_1 та Фермерським Господарством «Пітер» був укладений договір оренди землі від 14.03.2015 року кадастровий номер; :01:001:0533 площа (га) : 5.6453, та 14.09.2015 року :01:001:0526 площа (га) : 5.6107.

Щодо розміру орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0533:

Пунктом 8 Договору оренди землі від 14.03.2015 року, укладеним між позивачем та відповідачем (далі за текстом «Договір») строком на 20 років, право оренди за яким зареєстровано 02.10.2015 року, номер запису про інше речове право 11538288, передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у натуральній, відробітковій та грошовій формах на розсуд орендаря, у розмірі не менше трьох відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на момент передачі в оренду.

У 2021 - 2023 роках включно нормативна грошова оцінка земельної ділянки становила 189069,56 грн., що підтверджується Інформацією з Державного земельного кадастру від 22.03.2024 року, копія якого додається до відзиву на позов.

Пунктом 11 Договору передбачено, що розмір орендної плати переглядається щорічно у разі:

- зміни умов господарювання, передбачених договором;

- зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством;

- погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами;

- в інших випадках, передбачених законом.

У відповідності до ст. 21 ЗУ «Про оренду землі» обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Враховуючи вищенаведене, розмір орендної плати за 2022 та 2023 роки без врахування індексів інфляції становив 5672,09 грн.? (189069,56 грн. х 3%).

Сукупний індекс інфляції за 2022 рік склав 126,603%.

Тобто, розмір орендної плати за 2022 рік мав бути наступним: 5672,09 грн. х 126,603% = 7181,03 грн.

Тобто, у відповідності до умов Договору відповідач мав нарахувати позивачу оренду плату за 2022 рік у розмірі 7181,03 грн., утримати з цієї суми податок на доходи фізичних осіб у розмірі 18%, що складає 1292,58 грн. та військовий збір у розмірі 1,5%, що складає 107,71 грн. і після цього виплатити позивачу орендну плату у розмірі 5780,74 грн.

Однак, відповідачем було прийнято рішення нарахувати позивачу за 2022 рік оренду плату за земельну ділянку у розмірі 24844,73 грн., утримати з цієї суми податок на доходи фізичних осіб у розмірі 18%, що складає 4471,92 грн. та військовий збір у розмірі 1,5%, що складає 372,66 грн. і фактично виплатити позивачу орендну плату за 2022 рік у розмірі 20000,00 грн.

Пунктом 10 Договору передбачено, що орендна плата вноситься у строки з 01 серпня по 31 грудня поточного року.

Орендна плата у розмірі 20000,00 грн. за 2022 рік була виплачена позивачу у листопаді 2022 року, що підтверджується самим позивачем та наданими ним відомостями.

Сукупний індекс інфляції за 2023 рік склав 105,084%.

Тобто, розмір орендної плати за 2023 рік мав бути наступним: 5672,09 грн. х 105,084% = 5960,46 грн.

Тобто, у відповідності до умов Договору відповідач мав нарахувати позивачу оренду плату за 2023 рік у розмірі 5960,46 грн., утримати з цієї суми податок на доходи фізичних осіб у розмірі 18%, що складає 1072,88 грн. та військовий збір у розмірі 1,5%, що складає 89,41 грн. і після цього виплатити позивачу орендну плату у розмірі 4798,17? грн.

Однак, відповідачем було прийнято рішення нарахувати позивачу за 2023 рік оренду плату за земельну ділянку у розмірі 24844,73 грн., утримати з цієї суми податок на доходи фізичних осіб у розмірі 18%, що складає 4471,92 грн. та військовий збір у розмірі 1,5%, що складає 372,66 грн. і фактично виплатити позивачу орендну плату за 2023 рік у розмірі 20000,00 грн.

Орендна плата у розмірі 20000,00 грн. за 2023 рік була виплачена позивачу у серпні 2023 року, що підтверджується самим позивачем та наданими ним відомостями.

Щодо розміру орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0526:

Пунктом 8 Договору оренди землі від 14.09.2015 року, укладеним між позивачем та відповідачем (далі за текстом «Договір») строком на 20 років, право оренди за яким зареєстровано 06.10.2015 року, номер запису про інше речове право 11571614, передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у натуральній, відробітковій та грошовій формах на розсуд орендаря, у розмірі не менше трьох відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на момент передачі в оренду.

У 2021 - 2023 роках включно нормативна грошова оцінка земельної ділянки становила 185333,83 грн., що підтверджується Інформацією з Державного земельного кадастру від 22.03.2024 року, копія якого додається до відзиву на позов.

Пунктом 11 Договору передбачено, що розмір орендної плати переглядається щорічно у разі:

- зміни умов господарювання, передбачених договором;

- зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством;

- погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами;

- в інших випадках, передбачених законом.

У відповідності до ст. 21 ЗУ «Про оренду землі» обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Враховуючи вищенаведене, розмір орендної плати за 2022 та 2023 роки без врахування індексів інфляції становив 5560,01 грн. (185333,83 грн. х 3%).

Сукупний індекс інфляції за 2022 рік склав 126,603%.

Тобто, розмір орендної плати за 2022 рік мав бути наступним: 5560,01 грн. х 126,603% = 7039,14 грн.

Тобто, у відповідності до умов Договору відповідач мав нарахувати позивачу оренду плату за 2022 рік у розмірі 7039,14 грн., утримати з цієї суми податок на доходи фізичних осіб у розмірі 18%, що складає 1267,04 грн. та військовий збір у розмірі 1,5%, що складає 105,59 грн. і після цього виплатити позивачу орендну плату у розмірі 5666,51 грн.

Однак, відповідачем було прийнято рішення нарахувати позивачу за 2022 рік оренду плату за земельну ділянку у розмірі 24844,73 грн., утримати з цієї суми податок на доходи фізичних осіб у розмірі 18%, що складає 4471,92 грн. та військовий збір у розмірі 1,5%, що складає 372,66 грн. і фактично виплатити позивачу орендну плату за 2022 рік у розмірі 20000,00 грн.

Пунктом 10 Договору передбачено, що орендна плата вноситься у строки з 01 серпня по 31 грудня поточного року.

Орендна плата у розмірі 20000,00 грн. за 2022 рік була виплачена позивачу у листопаді 2022 року, що підтверджується самим позивачем та наданими ним відомостями.

Сукупний індекс інфляції за 2023 рік склав 105,084%.

Тобто, розмір орендної плати за 2023 рік мав бути наступним: 5560,01 грн. х 105,084% = 5842,68 грн.

Тобто, у відповідності до умов Договору відповідач мав нарахувати позивачу оренду плату за 2023 рік у розмірі 5842,68 грн., утримати з цієї суми податок на доходи фізичних осіб у розмірі 18%, що складає 1051,68 грн. та військовий збір у розмірі 1,5%, що складає 83,40 грн. і після цього виплатити позивачу орендну плату у розмірі 4707,60? грн.

Однак, відповідачем було прийнято рішення нарахувати позивачу за 2023 рік оренду плату за земельну ділянку у розмірі 24844,73 грн., утримати з цієї суми податок на доходи фізичних осіб у розмірі 18%, що складає 4471,92 грн. та військовий збір у розмірі 1,5%, що складає 372,66 грн. і фактично виплатити позивачу орендну плату за 2023 рік у розмірі 20000,00 грн.

Орендна плата у розмірі 20000,00 грн. за 2023 рік була виплачена позивачу у листопаді 2023 року, що підтверджується самим позивачем та наданими ним відомостями.

При розрахунку орендної плати відповідачем враховувались умови договору щодо зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, так як розмір орендної плати вираховувався на підставі актуальної, на момент виплати орендної плати, нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Крім того, обчислення розміру орендної плати за землю здійснювалось відповідачем з урахуванням індексів інфляції, передбачених ст. 21 ЗУ «Про оренду землі».

У зв`язку з цим виплата орендної плати позивачу розмірі 20000,00 грн. за рік є виключно його правом, а не обов`язком. Рішення щодо розміру орендної плати приймається відповідачем кожного року по кожній земельній ділянці окремо, як це передбачено п. 8 Договору.

Щодо стягнення пені за несвоєчасну сплату орендної плати:

Договорами оренди землі передбачено, що орендна плата сплачується у строк з 01 серпня до 31 грудня поточного року.

Як вже було зазначено вище, орендна плата за 2022 рік була сплачена відповідачем у листопаді 2022 року, тобто своєчасно та в повному обсязі.

Орендна плата за 2023 рік була сплачена відповідачем у серпні 2023 року, тобто своєчасно та в повному обсязі.

У зв`язку з цим відсутні підстави для стягнення з відповідача пені за несвоєчасну сплату орендної плати і як наслідок, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Щодо розірвання договорів оренди земельних ділянок:

У відповідності до ст. 32 ЗУ «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Згідно ст. 24 ЗУ «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку.

Згідно ст. 25 ЗУ «Про оренду землі» орендар земельної ділянки зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.

Водночас, враховуючи ту обставину, що орендна плата сплачувалась відповідачем своєчасно та в повному обсязі, що відповідає умовам Договорів оренди землі та вимогам чинного законодавства України, підстави для дострокового розірвання договорів оренди землі відсутні.

Встановивши зазначені обставини справи суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідач належним чином виконав обов`язок щодо плати за користування земельними ділянками, в зв`язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

З такими висновками погоджується й колегія суддів апеляційного суду з огляду на таке.

Частиною 1 статті 93 і статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт "в" частини 1 статті 96 Земельного кодексу України).

Як визначено статтею 21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Тобто розмір орендної плати зазначений у відповідному договорі оренди земельної ділянки.

Судом першої інстанції встановлені, описані та проаналізовані обставини справи, відповідно до яких, відповідачем, за власним бажанням було сплачено позивачці в рахунок орендної плати суми, які значно більше тих, що зазначені у відповідних договорах оренди, а від так не має підстав вважати, що відповідачем проведений не повний розрахунок, а тому не має і підстав для стягнення зазначених у позові сум.

А якщо судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що відповідачем було додержано умови договорів оренди земельних ділянок, не має й правових підстав для розірвання цих договорів.

При таких обставинах апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.

Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлено 22.10.2024 року.

Судді: