Справа № 372/3769/24
Провадження № 2-1754/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ЗАОЧНЕ

24 жовтня 2024 року Обухівський районний суд Київської області в складі: головуючої судді Висоцької Г.В., за участю секретаря судових засідань Куник О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2024 року позивач ПАТ «НАСК «ОРАНТА» звернувся до суду з позовною заявою, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в розмірі 12947,19 грн. та судові витрати.

Позов мотивований тим, що 05.10.2023 року ОСОБА_1 та НАСК «ОРАНТА» уклали договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс 217170148), яким застраховано цивільну відповідальність володільця забезпеченого транспортного засобу «Део Лано», д.р.н. НОМЕР_1 . 16.02.2024 року сталася автопригода за участю забезпеченого транспортного засобу «Део Лано», д.р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «Хюндай», д.р.н. НОМЕР_2 . Відповідно до постанови суду ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 124, 122-4 КУпАП. Відповідно до ремонтної калькуляції № 24-33-2951 від 28.02.2024 року, страхового акту №ОЦВ-24-33-2951/1 від 22.03.2024 р., розрахунку страхового відшкодування, здійснено виплату страхового відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу ОСОБА_2 , за транспортний засіб «Хюндай», д.р.н. НОМЕР_2 , в 12947,19 грн. Згідно з ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, після виплати страхового відшкодування, має право подати регресивний позов до страхувальника або водія наземного транспортного засобу, який спричинив дорожню-транспортну пригоду, якщо водій самовільно залишив місце ДТП.

Провадження у справі відкрито ухвалою 03.09.2024 р. з призначенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, щодо винесення заочного рішення не заперечив.

Відповідачу направлялась ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулись з відміткою «адресат відмовився від отримання».

Відмітку працівника поштового зв`язку «відмова від отримання» суд розцінює як належне повідомлення.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

У відповідності до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з вимогами ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч.2 ст.89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що 05.10.2023 року ОСОБА_1 та HACK «ОРАНТА» уклали Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс 217170148), яким було застраховано цивільну відповідальність володільця забезпеченого транспортного засобу «Део Лано», д.р.н. НОМЕР_1 .

16.02.2024р. сталася автопригода за участю забезпеченого транспортного засобу «Део Лано», д.р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «Хюндай», д.р.н. НОМЕР_3 .

Відповідно до страхового акту та розрахунку суми страхового відшкодування до нього HACK «Оранта» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 12 947 грн. 19 коп.

ОСОБА_1 самовільно залишив місце ДТП.

Постановою Обухівського районного суду Київської області від 14.03.2024 року по справі 372/936/24 (провадження №3-328/24) встановлено, що 16 лютого 2024 року о 07 години 00 хвилин, по вул. Каштановій 15, в м. Обухів, Київської області, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Daewoo Lanos TF694» державний номерний знак НОМЕР_1 , під час об`їзду автомобіля марки «Hundai Accent» державний номерний знак НОМЕР_2 , не був уважним за кермом, не врахував безпечної дистанції та обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Hundai Accent» державний номерний знак НОМЕР_2 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, власникам завдано матеріальні збитки, своїми діями, що виразились в порушенні вимог пункту 2.3, 13.3 Правил дорожнього руху України, скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постановою Обухівського районного суду Київської області від 14.03.2024 року по справі 372/948/24 (провадження №3-337/24) встановлено, що 16 лютого 2024 року о 07 години 00 хвилин в м. Обухів Київської області по вул. Київській, 15, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Daewoo Lanos TF694» державний номерний знак НОМЕР_1 , та будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце пригоди, своїми діями, що виразились в порушенні вимог пункту 2.10а Правил дорожнього руху, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Преюдиційними є факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що наорали законної сили Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення Й окреслюється його суб`єктивними і об`єктивними межами, згідно з якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їхні правонаступники, не можуть знову оскаржувати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу, навіть коли він вважає, що вони встановлені неправильно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень. Звільнення від доказування преюдиційних обставин, тобто тих, які встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільнім або господарській справі, що набрало законної сили, відбувається в разі розгляду справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Наявність такої підстави звільнення від доказування зумовлено тим, що особа, яка мала можливість спростувати ту чи іншу обставину в іншому процесі та не зробила цього, не може спростовувати цю обставину й під час розгляду адміністративної справи.

Тобто, факти встановлені Постановами Обухівського районного суду Київської області по справам 372/948/24 та 372/936/24 доказування не потребують.

Відповідно до Калькуляції №24-33-2951 від 28.02.2024, страхового акту №ОЦВ-24-33-2951/1 від 22.03.2024 року, а також розрахунку суми страхового відшкодування до них, розмір страхового відшкодування становив 12947,19 грн. Відповідно до платіжної інструкції №16368 від 22.03.2024, ПАТ НАСК «ОРАНТА» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 12947,19 грн., на рахунок власника транспортного засобу «Хюндай», д.р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_2 .

Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов`язаний, зокрема, при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов.

Так, зокрема, відповідно до п.38.1.1. «в» ст. 38 даного Закону страховик після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

Приписами ч.2 ст. 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з ч.1ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове, відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

В постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування) коефіцієнта фізичного зносу)та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищення або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідач заперечень та доказів на підтвердження своїх заперечень не надав.

Таким чином, суд проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що позивач виконав покладений на нього Законом обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини відповідача, а тому до позивача, як до страховика перейшло право вимоги до відповідача, як винної особи за завдані збитки у вигляді виплаченого відшкодування в розмірі 12947,19 грн.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю, оскільки є заснованими на законі, обґрунтованими та знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову в розмірі 3028, 00 грн.

На підставі викладеного, ст.ст.22, 993, 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст. ст. 6, 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 20, 27 Закону України «Про страхування», керуючись ст.ст.4, 10, 12, 13, 76-80, 81, 89, 141, 258-259, 263, 264, 265, 268, 273, 279, 280-283, 354 ЦПК України,

В С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» суму сплаченого майнового відшкодування в розмірі 12 947,19 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 3028 грн., а всього 15 975,19 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду.

Заочне рішення також може бути переглянуто Обухівським районним судом Київської області у випадку подання відповідачем відповідної письмової заяви протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя Г.В.Висоцька