Ухвала

22 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 758/12925/19

провадження № 61-14018ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу адвоката Ткаченко Юлії Олегівни як представника ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 31 травня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , третя особа - Публічне акціонерне товариство «Банк Камбіо» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Савельєвої Анни Миколаївни, про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором від 04 жовтня 2013 року № 022/1-2013/840 у розмірі 142 106,42 дол. США, у тому числі: 87 621,70 дол. США - заборгованість за кредитом; 54 484,72 дол. США - заборгованість за процентами.

Подільський районний суд м. Києва рішенням від 31 травня 2023 року в задоволенні позову відмовив.

Київський апеляційний суд постановою від 30 квітня 2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Ткаченко Ю. О. задовольнив частково. Рішення Подільського районного суду м. Києва від 31 травня 2023 року змінив, виклавши мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови.

15 жовтня 2024 року адвокат Ткаченко Ю. О. як представник ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Подільського районного суду м. Києва від 31 травня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 квітня 2024 року з пропуском стоку на касаційне оскарження.

Разом із цим, адвокат Ткаченко Ю. О. як представник ОСОБА_1 у касаційній скарзі заявила клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з посиланням на те, що повний текст постанови Київського апеляційного суду від 30 квітня 2024 року складено 26 липня 2024 року. Вперше касаційну скаргу на оскаржувані судові рішення було подано до Верховного Суду 26 серпня 2024 року, проте ухвалою Верховного Суду від 09 вересня 2024 року касаційну скаргу повернуто заявнику у зв`язку з тим, що надані адвокатом Ткаченко Ю. О. документи не підтверджують її повноважень на представництво ОСОБА_1 у Верховному Суді. 19 вересня 2024 року адвокатом Ткаченко Ю. О. як представником ОСОБА_1 було повторно подано до Верховного Суду касаційну скаргу на оскаржувані судові рішення, проте ухвалою Верховного Суду від 24 вересня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху, а ухвалою від 11 жовтня 2024 року касаційну скаргу повернуто заявнику у зв`язку із неповним виконанням вимог ухвали від 24 вересня 2024 року.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Встановлено, що повний текст постанови Київського апеляційного суду від 30 квітня 2024 року складено 26 липня 2024 року.

Вперше адвокат Ткаченко Ю. О. як представник ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на оскаржувані судові рішення 26 серпня 2024 року, тобто в межах тридцятиденного строку на касаційне оскарження.

Ухвалою Верховного Суду від 09 вересня 2024 року (провадження № 61-11993ск24) вказана касаційна скарга була повернута заявнику. 11 вересня 2024 року вказана ухвала доставлена до електронного кабінету адвоката Ткаченко Ю. О.

19 вересня 2024 року адвокат Ткаченко Ю. О. як представник ОСОБА_1 повторно звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на оскаржувані судові рішення.

Ухвалою Верховного Суду від 24 вересня 2024 року (провадження № 61-12892ск24) касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення копії ухвали суду? а саме - заявнику необхідно було заяву про поновлення строку на касаційне оскарження; надати уточнену касаційну скаргу, в якій зазначити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав), вказати дату вручення повного тексту оскарженого судового рішення апеляційного суду, відомості про наявність або відсутність електронної пошти у ОСОБА_1 , надати копії скарги з доданими до неї матеріалами відповідно до кількості учасників справи; надати документ про сплату судового збору в розмірі 19 210,00 грн, і роз`яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.

Ухвалою Верховного Суду від 11 жовтня 2024 року касаційну скаргу визнано неподаною та повернуто заявнику у зв`язку з неповним виконанням вимог ухвали від 24 вересня 2024 року.

15 жовтня 2024 року адвокат Ткаченко Ю. О. як представник ОСОБА_1 повторно звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на оскаржувані судові рішення.

Аналіз касаційної скарги свідчить, що строк на касаційне оскарження пропущений з поважних причин. Тому суд, на підставі статті 390 ЦПК України, поновлює його.

Разом із цим, подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду з огляду на таке.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі має бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У випадку оскарження судових рішень з підстав невідповідності висновків суду постанові Верховного Суду, що не була врахована в оскаржуваному судовому рішенні або у зв`язку з необхідністю відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеному у постанові Верховного Суду, у касаційній скарзі, крім відповідної постанови Верховного Суду, повинно бути зазначено відповідний пункт частини другої статті 389 ЦПК України та обґрунтування і мотивування такої підстави.

Зазначаючи у касаційній скарзі підставою касаційного оскарження судових рішень відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України), особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно вказувати щодо питання застосування якої саме норми права у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду.

У випадку оскарження судових рішень на підставі пункту 4 частини другої статті 389 ЦПК України з посиланням на частину першу статті 411 ЦПК України, у касаційній скарзі необхідно зазначити певний пункт частини першої статті 411 ЦПК України, який є обов`язковою підставою для скасування судового рішення з його обґрунтуванням та мотивуванням доводів.

У випадку оскарження судових рішень на підставі пункту 4 частини другої статті 389 ЦПК України з посиланням на частину третю статті 411 ЦПК України, у касаційній скарзі необхідно зазначити певний пункт частини третьої статті 411 ЦПК України, з його обґрунтуванням та мотивуванням доводів.

Верховний Суд роз`яснює заявнику, що коректне визначення підстав касаційного оскарження має важливе значення, оскільки за приписами частини першої статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

Підстава (підстави) відкриття касаційного провадження зазначаються в ухвалі про відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що зазначення заявником підстав касаційного оскарження є обов`язковою умовою щодо оформлення касаційної скарги, яка необхідна для подальшого вирішення питання про відкриття касаційного провадження та для розгляду касаційної скарги.

Виконання наведених вимог необхідне для коректного зазначення підстав касаційного оскарження в ухвалі про відкриття касаційного провадження у справі.

Ураховуючи наведене, а також з метою недопущення подвійного тлумачення змісту касаційної скарги, заявнику необхідно надіслати на адресу суду нову редакцію касаційної скарги, яка має відповідати вимогам статті 392 ЦПК України, та в якій згрупувати, систематизувати та чітко зазначити конкретну обов`язкову підставу (підстави) касаційного оскарження судових рішень у відповідності до визначеного статтею 389 ЦПК України переліку підстав для касаційного оскарження судових рішень та їх відповідне мотивування, надати копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Крім цього, в порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору.

Ставка судового збору, чинна на час подання касаційної скарги на рішення суду, встановлена підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» та визначена у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Позовну заяву подано у 2019 році, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою становила 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб (прожитковий мінімум для працездатних осіб - 1 921,00 грн, підпункт 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній станом на час подання позовів у цій справі).

Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги в розмірі 19 210,00 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження оплати судового збору необхідно надати Верховному Суду квитанцію (платіжне доручення).

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Отже, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням заявнику можливості усунути вищевказані недоліки.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката Ткаченко Юлії Олегівни як представника ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Подільського районного суду м. Києва від 31 травня 2023 року та постанови Київського апеляційного суду від 30 квітня 2024 року задовольнити.

Поновити адвокату Ткаченко Юлії Олегівні як представнику ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Подільського районного суду м. Києва від 31 травня 2023 року та постанови Київського апеляційного суду від 30 квітня 2024 року.

Касаційну скаргу адвоката Ткаченко Юлії Олегівни як представника ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 31 травня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 квітня 2024 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ю. Зайцев