Справа № 595/772/24
Провадження № 2/595/230/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2024

м.Бучач

Бучацький районний суд Тернопільської області

В складі : головуючого судді Содомори Р.О.,

при секретарі: Присташ П.Р.,

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бучач справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та третьої особи Служби у справах дітей Золотопотіцької селищної ради про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 та третьої особи Служби у справах дітей Золотопотіцької селищної ради, в якому просить позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав щодо сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Свої вимоги мотивує тим, що 01.06.2023 року між позивачем та відповідачкою розірвано шлюб, шлюбні відносини між ними припинено ще з 2021 року. Від шлюбу у сторін є син - ОСОБА_4 . Після народження дитини відповідач залишив сім`ю, вихованням дитини не займається. Відповідач не піклується про фізичний та духовний розвиток свого сина, не забезпечує базові потреби, не спілкується з сином в необхідному обсязі. Вважає, що відповідач ухиляється від виховання свого сина - ОСОБА_4 , не приймає жодної участі у його вихованні та утриманні, а тому він повинен бути позбавлений батьківських прав. Судові витрати просить покласти на відповідача.

Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 29 квітня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

Відзив на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надходив, що не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 08 серпня 2024 року закрито підготовче провадження по цивільній справіза позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та третьої особи Служби у справах дітей Золотопотіцької селищної ради про позбавлення батьківських прав.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позовній заяві та просить його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоч належним чином повідомлявся про час та дату розгляду справи, шляхом розміщення оголошення про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якої невідоме, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Золотопотіцької селищної ради в судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просить суд справу розглядати у її відсутності, проти позову не заперечує.

Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши письмові докази, встановив наступні обставини.

ОСОБА_3 , відповідач по справі, записаний батьком ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим виконавчим комітетом Золотопотіцької селищної ради Бучацького району Тернопільської області

Шлюб між сторонами розірвано 01.06.2023 року, що підтверджується рішенням Бучацького районного суду № 595/610/23 від 01.06.2023.

ОСОБА_3 ухиляється від обов`язків по вихованню та забезпеченню своєї дитини.

Як вбачається із розрахунку із сплати аліментів виданого Бучацьким відділом державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області, згідно виконавчого листа №595/612/23 від 20.04.2023, виданого Бучацьким районним судом про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 , розмір заборгованості по сплаті аліментів станом на 01.04.2024 становить 33 767, 50 грн.

Із довідки №132 від 04.04.2024, виданої старостою Скомороського старостинського округу Золотопотіцької селищної ради, вбачається, що ОСОБА_2 , яка проживає за адресою АДРЕСА_1 , самостійно виховує сина ОСОБА_4 , 2020 року народження. ОСОБА_3 не приймає участі у вихованні сина.

Із витягу з реєстру територіальної громади вбачається, що ОСОБА_4 зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно висновку органу опіки та піклування Золотопотіцької селищної ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Золотопотіцької селищної ради від 16.07.2024 року №70 встановлено, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано 01.06.2023, але фактично шлюбні відносини припинено з 2021 року. Після розірвання шлюбу малолітня дитина - ОСОБА_4 проживає з матір`ю. Після народження дитини батько повернувся жити до своїх батьків та вихованням дитини не займається, не проявляє цікавості до нього, його розвитку та стану здоров`я. Фактично батько самоусунувся від виконання батьківських обов`язків щодо виховання та утримання сина, не навідується до нього, не бере участі у його вихованні, не бачиться з дитиною та не надає матеріальної допомоги. З вищенаведеного вбачається, що орган опіки та піклування Золотопотіцької селищної ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо його малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім`ї.

Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка є частиною національного законодавства України, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 зі змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 20, позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками.

Стаття 150 СК України вказує, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Виходячи з положень ст. 164 Сімейного кодексу України, особа може бути позбавлена судом батьківських прав якщо вона, зокрема, ухиляється від виконання свої обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як вбачається із ч. 4 ст 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що у судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач вихованням та утриманням своєї неповнолітньої дитини не займається, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, її матеріальному утриманню, а тому є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки вжиття таких заходів є необхідним в інтересах дитини.

Крім того, в силу вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати.

В даному випадку до таких судових витрат відноситься сплачений позивачем судовий збір, що підтверджується квитанцією №21 від 18.04.2024.

Керуючись ст.ст. 12,13,81,89,141,268,280-282 ЦПК України, ст.ст.150,152,155,164 Сімейного Кодексу України, ст.ст.3,18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити. Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , батьківських прав щодо сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Рішення може бути переглянуте Бучацьким районним судом. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Р. О. Содомора