Справа № 212/6085/24
У Х В А Л А

22 жовтня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: Головуючого судді Власенко М.Д., за участі секретаря судового засідання Машошиної Ю.О., позивача - ОСОБА_1 та його представника адвоката Морозова В.Ю., відповідача - ОСОБА_2 , представника третьої особи Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Покровської районної в місті ради - Козаченко І.В., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Покровської районної в місті ради, Служба у справах дітей Олександрійської міської ради про визначення місця проживання дитини з батьком у зв`язку із самостійним виконанням без участі матері, позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні суду перебуває вказана цивільна справа.

26 вересня 2024 року на адресу суду надійшла спільна заява позивача та відповідача про затвердження мирової угоди, у якій просили затвердити мирову угоди між ними та закрити провадження у справі в частині позовних вимог про визначення місця проживання дитини з батьком у зв`язку із самостійним виконанням без участі матері та стягнення аліментів на утримання дитини. Згідно змісту мирової угоди сторони домовились про наступне: 1. З метою повного та остаточного врегулювання спору сторони домовились, що місцем проживання дитини: доньки ОСОБА_3 визначене місце проживання її батька ОСОБА_1 за адресою проживання батька. 2.3а взаємною згодою сторони домовилися, що позивач ОСОБА_1 , буде самостійно займатися вихованням своєї доньки ОСОБА_4 та матеріально утримувати її, на свій розсуд на користь дитини до її повноліття одноособово вирішувати всі фінансові, матеріальні та моральні питання, що пов`язані з вихованням дитини, у тому числі щодо оформлення та підписання необхідних документів, плати за проїзд, лікування, проживання, харчування, проходження навчання та відвідування шкільного/навчального/спортивного та/або лікувального закладів тощо, з правом представництва інтересів дитини з цих питань у компетентних державних або недержавних органах, у тому числі у органах місцевого самоврядування та їх структурних підрозділах, правоохоронних органах, судах, митниці та прикордонній службі, адміністраціях шкільиях/навчальних/спортивних та/або лікувальних закладах, а також у взаємодії з фізичними та/або юридичними особами, тощо. 3. Позивач ОСОБА_1 , як батько дитини: доньки ОСОБА_3 відмовляється від позовної вимоги по стягненню аліментів з матері, відповідачки по справі ОСОБА_2 , на утримання їх спільної дитини, та зобов`язується самостійно одноособово забезпечувати всі потреби дитини та не претендувати на аліменти від матері дитини. 4. Відповідач ОСОБА_2 визнає факт порушення та невиконання своїх батьківських обов`язків стосовно виховання, догляду за дитиною, тому як вона належним чином не піклувалася про стан здоров`я дитини, не піклувалася про фізичний, духовний та моральний розвиток, про одяг, їжу та інші необхідні речі для нормального розвитку дитини, не брала участь у вихованні, не забезпечувала дитині достатній рівень освіти. 5. У разі необхідності вивезення неповнолітньої дитини, ОСОБА_3 за кордон з метою лікування, навчання, відпочинку, ОСОБА_1 не потребує письмової згоди від ОСОБА_2 на вчинення дій, щодо вивезення дітей за кордон України. 6. Усі судові витрати, в тому числі витрати на правову допомогу та судовий збір, покладаються на сторону, яка їх понесла та іншою стороною не відшкодовуються. 7. Сторони підтверджують, що умови Мирової угоди відповідають їх волі, дана угода укладена добровільно та без жодного примусу, угода не є фіктивною чи удаваною, а наміри сторін відповідають змісту зобов`язань, визначених Мировою угодою, зміст ст.207 ЦПК України сторонам по справі відомий і відповідно права, передбачені цією статтею роз`яснені. 8. Сторони заявляють, що даною Мировою угодою не порушуються права будь-яких відомих третіх осіб.

Позивачем також заявлено клопотання про роз`єднання справ і виділення в окреме провадження вимог щодо позбавлення відповідача батьківських прав.

Від представника третьої особи Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Покровської районної в місті ради надійшли письмові пояснення, у яких заперечували проти затвердження угоди, вказуючи, що умовами угоди порушуються права та інтереси самої дитини, в тому числі право дитини на утримання одним із батьків, а тому просять відмовити у затверджені мирової угоди та продовжити судовий розгляд.

У підготовчому судовому засіданні позивач, його представник та відповідач підтримали клопотання про затвердження мирової угоди та просили суд затвердити подану мирову угоду.

У підготовчому судовому засіданні представник третьої особи Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Покровської районної в місті ради заперечувала щодо укладення мирової угоди, зазначивши, що узгоджена сторонами відмова батька від стягнення аліментів з матері порушує права та інтереси дитини, яка має право на утримання від обох батьків, при цьому аліменти є власністю самої дитини. Крім того, зі змісту угоди вбачається, що спору між сторонами про місце проживання дитини фактично не існує, оскільки відповідач погоджується на проживання дитини з батьком і батьки не позбавлені права укласти нотаріально посвідчений договір щодо здійснення ними батьківських права та виконання обов`язків, самостійно визначивши в тому числі і місце проживання дитини.

Представник третьої особи служби у справах дітей Олександрійської міської ради у підготовче судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі.

Вирішуючи питання щодо можливості затвердження угоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.7 ст.49 ЦПК України сторони можуть примиритися, у тому числі шляхом медіації, на будь-якій стадії судового процесу. Результат домовленості сторін може бути оформлений мировою угодою.

Відповідно до положень ч.1-2 ст.207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до п.1 ч.5 ст.207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними.

Виходячи зі змісту ст.207 ЦПК України обов`язковою умовою затвердження судом мирової угоди є її відповідність вимогам закону і відсутність порушення прав чи законних інтересів інших осіб.

Згідно зі ч.1-3 ст.157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

У статті 150 СК України, закріплені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Визначальним принципом регулювання сімейних відносин за участю дитини є максимально можливе врахування інтересів дитини (частина восьма статті 7 СК України, стаття 11 Закону України Про охорону дитинства).

Відповідно до частини 2 статті 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору у цій справі є позбавлення відповідача батьківських прав у відношенні дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначення місця проживання дитини з батьком та стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини.

У мировій угоді, яка подана сторонами для затвердження судом, окрім її умов щодо визначення місця проживання дитини разом із батьком, визначено також питання щодо одноосібного виховання дитини її батьком та самостійного утримання, а також питання, що зобов`язання батька одноособово забезпечувати всі потреби дитини та не претендувати на аліменти від матері. Відповідач, у свою чергу, визнає факт порушення та невиконання своїх батьківських обов`язків стосовно виховання, догляду за дитиною, тому як вона належним чином не піклувалася про стан здоров`я дитини, не піклувалася про фізичний, духовний та моральний розвиток, про одяг, їжу та інші необхідні речі для нормального розвитку дитини, не брала участь у вихованні, не забезпечувала дитині достатній рівень освіти.

При цьому суд вважає, що вирішення питання щодо одноосібного виховання малолітньої дитини її батьком, може порушувати права інших осіб, а саме самої дитини на повноцінне виховання, а також права відповідача щодо виховання дитини спільно із позивачем.

Суд також погоджується із представником органу опіки щодо порушення прав дитини на отримання належного матеріального утримання з боку обох батьків у випадку затвердження угоди, оскільки аліменти, від яких має намір відмовитись батько, є власністю дитини.

Крім того, зі змісту угоди вбачається, що сторонами узгоджено інші вимоги, які не були заявлені позивачем у позові, зокрема щодо виїзду дитини за кордон у супроводі батька без згоди матері, а отже зміст мирової угоди виходить за межі предмета доказування у даній справі, оскільки мирова угода стосується не лише прав та обов`язків сторін, що випливають із самого предмета позову, а умови мирової угоди пов`язані не лише зі спірними правовідносинами.

Таким чином, враховуючи, що мирова угода від 26 вересня 2024 року суперечить закону та порушує права та законні інтереси третіх осіб, а саме дитини ОСОБА_3 , а тому відповідно до вимог п.1 ч.5 ст.207 ЦПК України у затвердженні мирової угоди між сторонами необхідно відмовити і продовжити судовий розгляд справи.

Вирішуючи клопотання позивача щодо роз`єднання позовних вимог, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути обєднано декілька вимог, повязаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Відповідно до ч 2 ст.188 ЦПК України, суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами:

1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача;

2) одного й того самого позивача до різних відповідачів;

3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Відповідно до ч.6 ст.188 ЦПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті розєднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства.

Згідно ч.7 ст.188 ЦПК України, про об`єднання справ в одне провадження, роз`єднання позовних вимог, про відмову в об`єднанні справ в одне провадження, роз`єднанні позовних вимог суд постановляє ухвалу.

Згідно ч.10 ст.188 ЦПК України, справи, об`єднані в одне провадження, роз`єднанню не підлягають.

Ухвалою суду від 11 липня 2024 року об`єднано в одне провадження цивільну справу № 212/6085/24 (провадження № 2/212/2889/24) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Покровської районної в місті ради про визначення місця проживання дитини з батьком у зв`язку із самостійним виконанням без участі матері та стягнення аліментів на утримання дитини із цивільною справою № 212/6091/24 (провадження № 2/212/2892/24) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Покровської районної в місті ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Таким чином, в силу вимог ч.10 ст.188 ЦПК України, справи об`єднані в одне провадження, роз`єднанню н підлягають, у зв`язку з чим клопотання позивача про роз`єднання позовних вимог задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.49, 188, 207, 353 ЦПК України суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у затвердженні мирової угоди, укладеної між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Покровської районної в місті ради, Служба у справах дітей Олександрійської міської ради про визначення місця проживання дитини з батьком у зв`язку із самостійним виконанням без участі матері, позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини.

Відмовити у задоволенні клопотання позивача про роз`єднання справ.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано 24 жовтня 2024 року.

Суддя: М.Д. Власенко