КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач- Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 752/14412/23

21 жовтня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Левенця Б.Б.

при секретарі - Уляницькій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» Шевченко Віти Олександрівни на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 23 травня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Кордюкової Ж.І., у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

У липні 2023 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначав, що 19 лютого 2022 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою Веб-сайту (https://navse.in.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів, і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1054-7445.

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

Відповідно до вимог ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, в тому числі, електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

На виконання зазначених вимог позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор A 656 для підписання кредитного договору № 1054-7445 від 19 лютого 2022 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та іншими супутніми документами.

Зазначає, що відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту - 19 400,00 грн.; строк кредитування - 300 днів; заявлений строк- 14 днів; знижена % ставка -1,20 %; стандартна % ставка - 1, 50 % в день.

Зазначає, що кредитодавець виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов'язань відповідно до умов укладеного кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов'язання кредитодавця, а саме, отримавши кредитні кошти відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі, в разі отримання ним грошових коштів.

Вказує на те, що відповідач більше 10 разів оформлював кредитні відносини з позивачем, попередні договори були погашені, що на думку позивача, додатково доводить обізнаність відповідача з процедурою оформлення та виконання кредитного договору.

Зазначає, що відповідач порушив умови кредитного договору у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість у розмірі 91 665 грн., яка складається із 19 400 грн. простроченої заборгованості за кредитом та 69 355 грн. простроченої заборгованості за нарахованими процентами.

З огляду на вище викладене, просив суд стягнути з відповідача- ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість у розмірі 91 665 грн.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 23 травня 2024 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без задоволення.

Не погоджуючись із таким рішенням суду першої інстанції, 18 червня 2024 року представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» - Шевченко Віта Олександрівна через підсистему «Електронний суд» подала апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 23 травня 2024 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування змісту вимог апеляційної скарги зазначає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не оцінив і не з`ясував усіх обставин та доказів, на які сторона позивача посилалась в обгрунтування своїх вимог.

Зазначає, що на офіційному веб-сайті ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (https://navse.in.ua) у вільному доступі для всіх клієнтів ТОВ «Укр Кредит Фінанс» розміщена повна інформація щодо договору кредиту та порядку його укладення, а саме, документи: Договір кредиту (примірний договір на момент укладення); Правила надання грошових коштів у кредит (діючі на момент укладення договору); Згода на обробку персональних даних; Публічна інформація; Положення про конфіденційність. Крім того на веб-сайті ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» розміщена довідкова інформація з наданням розгорнутої інформації щодо порядку та умов надання послуг.

Клієнт створює заявку на отримання кредиту, отримує дзвінок від співробітника ТОВ «Укр Кредит Фінанс», проходить перевірку та надає сканкопії документів (паспорту та ідентифікаційного коду) або верифікується за допомогою технології BankID (як у нашому випадку), отримує рішення кредитора щодо можливості надання кредиту, при позитивному рішенні щодо надання кредиту. Клієнт отримує доступ до «особистого кабінету»; в «особистому кабінеті» клієнт отримує гіперпосилання для ознайомлення з Офертою щодо укладення договору. Оферта, що міститься за гіперпосиланням, є пропозицією у розумінні ч. 4 ст. 11 ЗУ «Про електрону комерцію» та, відповідно до ч. 5 ст. 11 ЗУ «Про електрону комерцію», включає умови, викладені у Правилах надання споживчих кредитів, що є невід`ємною частиною договору, що пропонується до укладення клієнту.

Клієнт самостійно вносить до інформаційно-телекомунікаційної системи кредитора номер своєї банківської картки, на яку бажає отримати кредит.

Після прийняття клієнтом оферти, йому на телефонний номер (зазначений клієнтом при реєстрації) надсилається одноразовий ідентифікатор для підписання кредитного договору.

Відповідачем при оформленні заявки було зазначено повний номер картки (електронного платіжного засобу відповідача). На підтвердження перерахування відповідачу коштів до суду надано Довідку про перерахування суми кредиту № 1054-7445 від 19.02.2022 року, а також лист довідка ТОВ «ФК «Контрактовий дім», які містять номер особистого електронного платіжного засобу відповідача із маскою, а саме, НОМЕР_1 .

Довідка про перерахування коштів від фінансово- розрахункової установи ТОВ «ФК «Контрактовий дім» щодо видачі кредиту ОСОБА_1 за договором № 1054-7445 від 19.02.2022 року є достовірними і належними доказами перерахування відповідачу коштів у сумі 19 400, 00 грн, а відтак, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо недоведення позивачем факту перерахування грошових коштів відповідачу за кредитним договором № 1054-7445 від 19.02.2022року.

В наданій позивачем до позовної заяви довідці про укладений договір, відповідно до якого надана фінансова послуга, а саме на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, станом на 02.07.2023 (розрахунку заборгованості), чітко вбачається заборгованості відповідача по кредитному договору, оскільки жодного платежу на погашення кредиту ОСОБА_1 за весь час кредитування не було здійснено, що свідчить про свідоме порушення відповідачем умов кредитного договору та про несплату кредитних коштів.

З наданого до позовної заяви розрахунку заборгованості вбачається, що він відповідає вимогам Закону, є чітким, зрозумілим, узгоджується з умовами кредитного договору, з нього вбачається основний борг, нараховані відсотки, сума платежу та залишок нарахованих не погашених відсотків відповідачем.

Відповідно до вищезазначеного розрахунку штраф стосовно ОСОБА_1 не нараховувались та після закінчення строку кредитування (16.12.2022.) нарахування процентів протягом строку договору припинилося.

Вважає, що позивачем було доведено підставність нарахування простроченої заборгованості, що відображено у розрахунку заборгованості, який є чітким, зрозумілим та узгоджується з умовами кредитного договору.

Крім того, відповідачем не надано власного розрахунку заборгованості на спростування доводів і розрахунку позивача або об`єктивних доказів про погашення заборгованості та її відсутності.

На підставі вищевикладеного, Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» вважає рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 23 травня 2024 року у справі № 752/14412/23 незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального права, а саме: Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про платіжні послуги», Закону України «Про споживче кредитування», Закону України«Про електронні документи та електронний документообіг» та ст. 263 ЦПК України.

Відповідач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

У судове засідання сторони не з'явилися. Про день та час слухання справи судом апеляційної інстанції повідомлялись у встановленому законом порядку, а тому колегія суддів вважає можливим розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19 лютого 2022 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1054-7445 у формі електронного документу, який було підписано з використанням одноразового ідентифікатора (одноразового паролю) А 656, на підставі якого відповідачем був отриманий кредит шляхом перерахування на його банківський рахунок (банківська картка) грошових коштів у розмірі 19 400,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом, строком на 300 календарних днів. Дата повернення кредиту 16 грудня 2022 року.

Відповідно до п. 5.1 договору позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю отриманий кредит, та нараховану кредитодавцем неустойку (якщо така буде) не пізніше ніж в останній календарний день строку кредитування, вказаного у п. 4.9 цього договору шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок кредитодавця у порядку, визначеному у Правилах.

Відповідно до п. 4.3. договору плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом та комісії за видачу кредиту (якщо п. 4.7 договору передбачає сплату комісії за видачу кредиту). Тип процентної ставки за користуванням кредитом - фіксована. Процентна ставка за користуванням кредитом не змінюється протягом усього строку користування кредитом, однак позичальнику на умовах, вказаних у договорі (програма лояльності), може надаватися можливість скористатися кредитом за зниженоюпроцентною ставкою. Надана клієнту в межах програми лояльності знижена ставка діє і залишається незмінною протягом усього періоду дії пропозиції в межах програми лояльності за умови дотриманняпозичальником умов, за яких позичальнику надається можливість сплати процентів за зниженою процентною ставкою, передбачених п. 4.6 договору. Тип комісії - одноразова комісія нараховується одноразово при видачі кредиту в дату видачі кредиту, якщо п. 4.7 договору передбачає плату комісії за видачу кредиту).

Відповідно до п. 4.6. договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на суму виданого кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою:

стандартна процентна ставка становить 1.5% (одна ціла, п`ятдесят сотих відсотків) за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього гору, за виключенням строку використання позичальником права користування кредитом за зниженою ставкою).

знижена процентна ставка становить 1.00% (одна ціла, нуль сотих відсотки(-ів)) за кожен день користування кредитом, яка надається кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом та є заохоченням позичальника до сумлінного виконання умов договору.

Позичальник здійснює сплату процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою з першого дня користування кредитом протягом усього періоду дії договору за умови, якщо позичальник своєчасно і у повному обсязі сплачує проценти за користування кредитом та комісію за видачу кредиту.

У разі несплати позичальником нарахованих згідно умов договору процентів за користування або комісії за видачу кредиту не пізніше останнього дня будь-якого базового періоду, з наступного дня подальше нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за стандартною процентною ставкою до дати повного погашення позичальником заборгованості зі сплати процентів та комісії за видачу кредиту.

З дати наступної за днем повного погашення позичальником заборгованості зі сплати процентів та комісії за видачу кредиту нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за зниженою процентною ставкою.

Відповідно до п. 4.7 договору комісія за видачу кредиту становить 15 % від суми виданого кредиту ( якщо в цьому пункті Договору значення розміру комісії за видачу кредиту вказано 0% відсотків), вказане означає, що комісія за видачу кредиту є відсутньою).

Відповідно до п. 4.10 договору реальна річна процентна ставка на дату укладення цього договору складає п'ять тисяч сто двадцять п'ять цілих, нуль сотих відсотків.

Згідно з пунктом 10.1. договору, цей договір та Правила разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови договору та надання кредиту. Укладаючи цей договір, позичальник підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з Правилами на веб-сайті кредитодавця, повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватися договору, а тому добровільно та свідомо укладає договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним.

У пункті 10.3.1. договору визначено сторонами, що позичальник даним підтверджує, що до укладення договору уважно ознайомився з текстом договору та правилами, а також отримав від кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема, частиною другою статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та статтями 9, 25 Закону України «Про споживче кредитування» на веб-сайті кредитодавця, що забезпечує вірне розуміння позичальником суті фінансових послуг без нав`язування її придбання.( а.с. 12-30).

До договору про відкриття кредитної лінії № 1054-7445 від 19 лютого 2022 року, укладеного між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 , позивачем долучено Правила відкриття кредитної лінії, Паспорт споживчого кредиту та Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки.( а.с. 31-40).

Виконання позивачем (кредитором) обов`язку щодо надання грошових коштів у розмірі 19 400 грн. відповідачеві (позичальнику) підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту № 1054-7445 від 19 лютого 2022 року (а.с. 41).

ТОВ «Укр Кредит Фінанс» виконало взяті на себе зобов`язання у повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов кредитного договору.

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором, станом на 02 липня 2023 року заборгованість відповідача становить: 19 400 грн. заборгованість за основним боргом, та 69 355 грн. - заборгованість за непогашеними відсотками. ( а.с.23-30).

Залишаючи без задоволення позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції посилався на те, що позивачем не доведено належними та допустимим доказами наявності кредитної заборгованості, її розмір та період, за який слід розраховувати розмір заборгованості, а тому прийшов до висновку про необгрунтованість позовних вимог ТОВ «Укр Кредит Фінанс».

Колегія суддів із таким висновком суду першої інстанції не погоджується з огляду на наступне.

Однією із загальних засад цивільного законодавства України є свобода договору (п.3 ч.1 ст. 3 ЦК України).

У частині першій статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 ЦК України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаний в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Як вбачається із матеріалів справи, 19 лютого 2022 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1054-7445 у формі електронного документу, який було підписано з використанням одноразового ідентифікатора (одноразового паролю) А 656, на підставі якого відповідачем був отриманий кредит шляхом перерахування на його банківський рахунок (банківська картка) грошових коштів у розмірі 19 400,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом, строком на 300 календарних днів. Дата повернення кредиту 16 грудня 2022 року.

Виконання позивачем (кредитором) обов`язку щодо надання грошових коштів у розмірі 19 400 грн. відповідачеві (позичальнику) підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту № 1054-7445 від 19 лютого 2022 року (а.с. 41).

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором, станом на 02 липня 2023 року заборгованість відповідача становить: 19 400 грн. заборгованість за основним боргом, та 69 355 грн. - заборгованість за непогашеними відсотками. ( а.с.23-30).

ОСОБА_1 розмір наявної у нього заборгованості жодним чином не спростовував. Будь-яких заперечень щодо факту отримання коштів, користування наданими кредитними коштами, тобто, існування між сторонами договірних відносин позичальника і кредитора, суду не надав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до п. 4.6. договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на суму виданого кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою:

стандартна процентна ставка становить 1.5% (одна ціла, п`ятдесят сотих відсотки (-ів)) за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього гору, за виключенням строку використання Позичальником права користування кредитом за зниженою ставкою).

знижена процентна ставка становить 1.00% (одна ціла, нуль сотих відсотки(-ів)) за кожен день користування кредитом, яка надається кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом та є заохоченням позичальника до сумлінного виконання умов договору.

Позичальник здійснює сплату процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою з першого дня користування кредитом протягом усього періоду дії договору за умови, якщо позичальник своєчасно і у повному обсязі сплачує проценти за користування кредитом та комісію за видачу кредиту.

У разі несплати позичальником нарахованих згідно умов договору процентів за користування або комісії за видачу кредиту не пізніше останнього дня будь-якого базового періоду, з наступного дня подальше нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за стандартною процентною ставкою до дати повного погашення позичальником заборгованості зі сплати процентів та комісії за видачу кредиту.

З дати наступної за днем повного погашення позичальником заборгованості зі сплати процентів та комісії за видачу кредиту нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за зниженою процентною ставкою.

Відповідно до пункту 4.9. договору строк кредитування, тобто, строк на який надається кредит позичальнику: 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення 16.12.2022 року. Строк договору є рівним строку кредитування. В частині виконання зобов`язань договір діє до повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором.

Отже, сторонами було погоджено процентну ставку, яку має сплатити відповідач у межах строку кредитування з 19 лютого 2022 року по 16 грудня 2022 року за користування кредитними коштами.

Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору.

Поданий позивачем розрахунок заборгованості є чітким, повним та розгорнутим по окремим категоріям. Даних на його спростування матеріали справи не містять.

Отже, вимоги позивача про стягнення відсотків є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також колегія суддів зазначає, що умови укладеного між сторонами кредитного договору відповідачем у судовому порядку не оспорювались.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції вище викладеного не врахував та не дослідив в повному обсязі наданий позивачем розрахунок, та довідку про перерахування коштів від фінансово- розрахункової установи ТОВ «ФК «Контрактовий дім» щодо видачі кредиту ОСОБА_1 за договором № 1054-7445 від 19.02.2022 року, не встановив дійсний обсяг відповідальності відповідача за кредитним договором та нарахованими відсотками за прострочення сплати кредиту.

При цьому, проаналізувавши наявні у справі докази, зокрема, розрахунок заборгованості, колегія суддів приходить до висновку, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс»окрім тіла кредиту у розмірі 19 400 грн. та непогашених відсотків у розмірі 69 355 грн., у загальну суму заборгованості включив і комісію за надання кредиту у розмірі 2 910 грн.

Колегія суддів щодо стягнення комісії за надання кредиту зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Згідно з абзацом другим частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній момент укладення спірного кредитного договору) споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі.

Відповідно до частини восьмої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на момент укладення спірного договору) нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача.

Принципи справедливості, добросовісності та розумності є фундаментальними засадами цивільного законодавства та основами зобов`язання (пункт 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України), спрямованими, зокрема, на реалізацію правовладдя та встановлення меж поведінки у цивільних відносинах. Добросовісність у діях їхнього учасника означає прагнення сумлінно використовувати цивільні права і сумлінно виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями, бездіяльністю шкоди правам та інтересам інших осіб.

З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Виконання позичальником умов кредитного договору, встановлених із порушенням зазначених принципів, не приводить ці умови у відповідність до засад цивільного законодавства.

Виходячи зі змісту вказаних норм, надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком фінансової установи, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника.

Оскільки надання кредиту - це обов`язок кредитодавця за кредитним договором, то така дія, як видача кредиту, не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь кредитодавця.

Отже, виходячи із принципів справедливості, добросовісності на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись і які кредитодавцем фактично не надавались, а встановлення платежів за такі послуги було заборонено нормативно-правовими актами.

Частинами другою, третьою статті 215 ЦК України визначено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до статті 217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Частинами першою, другою статті 228 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

У справі, яка переглядається, встановлено, що відповідно до п . 4.7. підписаного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 кредитного договору № 1054-7445 комісія за видачу кредиту становить 15 % від суми виданого кредиту ( якщо в цьому пункті договору значення розміру комісії за видачу кредиту вказано 0% відсотків), вказане означає, що комісія за видачу кредиту є відсутньою), що у даному випадку становить 2 910 грн.

Нарахування комісії за видачу кредиту підтверджується і розрахунком заборгованості ( а.с. 23-30).

При цьому, кредитодавець не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх із споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору.

Отже, положення кредитного договору передбачають сплату позичальником на користь кредитодавця плати за послугу, а саме за видачу кредиту за рахунок позичальника, що є незаконним, та було заборонено частиною четвертою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», яка була чинною на момент укладення спірного кредитного договору, а встановлення всупереч вимогам нормативно-правових актів цих невиправданих платежів спрямоване на незаконне заволодіння грошовими коштами фізичної особи-споживача, як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах. Такі умови договору порушують публічний порядок та є нікчемними.

Отже, розмір заборгованості за кредитним договором № 1054-7445, що підлягає стягненню із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» становить: 19 400 грн.( тіло кредиту)+ 69 355 ( не погашенні відсотки)=88 755 грн.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є:1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права

Враховуючи зазначене, оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» - Шевченко Віти Олександрівни підлягає частковому задоволенню, рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 23 травня 2024 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення вимог позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» та стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованості за кредитним договором № 1054-7445 від 19 лютого 2022 року у розмірі 88 755,00 грн.

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 цієї статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача в разі задоволення позову.

При подачі позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2 147, 20 грн.

Після перегляду справи в суді апеляційної інстанції позов було задоволено частково ( 96, 83 %).

При подачі апеляційної скарги позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 3 220,80 грн.

За результатами апеляційного перегляду справи апеляційну скаргу було задоволено частково (96, 83 %), рішення суду першої інстанції було скасовано та ухвалене нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог, а тому з відповідача ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2 079, 13 грн., та судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 3 118, 70 грн.

Керуючись ст. ст. 3, 203, 215, 217, 218,509, 526, 626-629, 1048, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст. 11, 18 Закону України « Про захист прав споживачів», ст. ст. 141, 263, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» - Шевченко Віти Олександрівнизадовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 23 травня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» () заборгованість за кредитним договором № 1054-7445 від 19 лютого 2022 року в розмірі 88 755,00 гривень, що складається із простроченої заборгованості за кредитом в розмірі - 19 400,00 гривень, простроченої заборгованість за нарахованими процентами в розмірі- 69 355,00 гривень.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» () у відшкодування судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої та апеляційної інстації, у розмірі 5 197,83 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст судового рішення складено 23 жовтня 2024 року.

Головуючий: Судді: