Справа №345/5197/24
Провадження № 2/345/1322/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.10.2024 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючого-судді Онушканича В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін і без проведення судового засідання справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка навчається, -

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує наступним. З відповідачем у них є спільна дитина син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . До часу повноліття дитини відповідач сплачував аліменти на утримання сина ОСОБА_4 за рішенням суду від 14.12.2018 року у розмірі 1200,00 грн., щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму.

Позивачка зазначає, що синові ОСОБА_4 вже виповнилося 18 років. Проте їхній син навчається у Вищому професійному училищі №7 м.Калуша на 3-му курсі денної форми навчання. У зв`язку із навчанням дитина потребує витрат на себе. Такі витрати пов`язані із забезпеченням повсякчасного належного матеріального утримання, придбання необхідної літератури, книг, начального матеріалу, проїздом до навчального закладу, харчуванням в часі навчання, не кажучи вже про необхідність придбання одежі, сплаті комунальних витрат. Окрім того син ОСОБА_3 потребує коштів і на своє дозвілля, і на самоосвіту. Також син ОСОБА_3 хворіє, а том не має можливості до самостійного заробітку.

Позивачка наголошує, що їй одній важко утримувати їхнього з відповідачем сина. Відповідач, як батько, повинен надавати матеріальну допомогу своїй дитині до закінчення навчання. Відповідач є здоровою особою, має дохід і має можливість надавати аліменти на утримання дитини, яка навчається. Інших утриманців у відповідача не має. Фактично всі кошти відповідач витрачає виключно на себе. Тому позивачка змушена звернутися до суду та просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі по 2000,00 грн., щомісячно, на період навчання. Також позивачка просить стягнути з відповідача судові витрати.

Представник відповідача подала відзив на позов. Просить врахувати, що матеріальне становище відповідача, оскільки він є безробітним, хворим та отримує лише пенсію по інвалідності. Зараз відповідач проходить лікування, відтак його матеріальне забезпечення не дозволяє сплачувати аліменти в розмірі, про який просить позивач. Відповідач є особою з інвалідністю ІІ групи, що вимагає систематичних витрат на лікування та реабілітацію. У нього встановлений діагноз: ускладнений остеохондроз, деформуючий спондилоартроз поперекового відділу хребта, хронічний панкреатит. Тому його стан здоров`я вимагає постійного дотримання відповідної дієти, лікування та вживання рекомендованих ліків.

Також представник відповідача просить врахувати, що відповідач має на утриманні непрацездатну дружину, яка здійснює догляд за його хворою донькою із дитинства. Також у них є спільна неповнолітня дитина ОСОБА_5 , яка перебуває на утриманні відповідача. Крім того, батьки відповідача часто хворіють. Батько відповідача є особою з інвалідністю ІІ групи, мати відповідача є пенсіонером та отримує мінімальну пенсію. Отже, відповідач є єдиним годувальником своєї сім`ї і стягнення з нього аліментів в розмірі, про який просить позивачка, критично вплине на забезпечення життя всіх інших членів сім`ї. Вимоги позивачки про стягнення з відповідача 2000,00 грн. аліментів не відповідає вимогам чинного законодавства, розмір аліментів є необґрунтовано великим, не враховує його реального матеріального становища та інші істотні обставини, що мають значення для вирішення подібного роду питань. За таких обставин відповідач не відмовляється від утримання свого повнолітнього сина, водночас згідний сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі по 500,00 грн., щомісячно. Щодо стягнення витрат за надання правничої допомоги в розмірі 1500 грн., представник відповідача вважає таку суму значно завищеною, яка не відповідає критеріям реальності адвокатських витрат. Також представник відповідача просить врахувати, що відповідач є особою з інвалідністю ІІ групи, а тому звільнений від сплати судового збору.

Позивачка своїм правом подати відповідь на відзив не скористалася.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07.11.2018 року було постановлено стягувати із відповідача на користь сина ОСОБА_6 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 1200,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, шляхом їх виплати в інтересах дитини на ім`я позивачки, до досягнення дитиною повноліття (а.с.8).

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Відповідно до довідки №02/271 від 23.08.2023 року, яка видана Вищим професійним училищем №7 м. Калуша (а.с. 5), ОСОБА_6 навчається у Вищому професійному училищі №7 м. Калуша з 01.09.2022 року на третьому курсі денної форми навчання. Термін навчання відповідно до робочих планів та програм до 30.06.2025 року.

Отже, ОСОБА_6 навчається на денній формі навчання та, відповідно, потребує матеріальної допомоги обох батьків, так як необхідні кошти на придбання підручників, одягу, харчування.

Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошові сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України.

Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч.2 ст. 200 СК України)

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Як вказує ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд враховує стан здоров`я відповідача, те, що він є особою з інвалідністю ІІ групи та отримує відповідне пенсійне забезпечення.

Щодо покликання відповідача, що він має на утриманні дочок ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , суд враховує, що відповідач не є їх рідним батьком, про що свідчать долучені до матеріалів справи свідоцтва по їх народження. Згідно з ч. 1 ст. 260 СК України, якщо мачуха, вітчим проживають однією сім`єю з малолітніми, неповнолітніми пасинком, падчеркою, вони мають право брати участь у їхньому вихованні. Водночас обов`язок щодо утримання дітей відповідно до вимог ст.180 СК України покладається саме на рідних батьків. Тобто відповідач, проживаючи спільно із дітьми дружини ОСОБА_8 , має право брати участь у їх вихованні, проте не має обов`язку щодо їх утримання.

Також суд відхиляє покликання відповідача щодо перебування на його утриманні батьків, оскільки його мати є пенсійного віку, а батько особою з інвалідністю ІІ групи. За таких обставин батьки відповідача отримують відповідне пенсійне забезпечення, а отже не можуть вважатися такими, що повністю перебувають на утриманні відповідача. До того ж відповідачем не надано відповідних належних доказів щодо надання батькам такого матеріального утримання.

Водночас вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів в розмірі по 2000,00 грн. є завищеними. Позивачем, в порушення вимог ст. 81 ЦПК України, не доведено належними та допустимими доказами можливість сплати відповідачем аліментів у заявленому розмірі.

Виходячи з вищенаведеного, враховуючи матеріальне становище, стан здоров`я сторін та обставини, визначені в ст.182 СК України, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_6 у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000,00 грн., щомісячно, на час його навчання.

Враховуючи, що позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, а відповідач на підставі п. 9 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» як особа з інвалідністю II групи також звільнений від сплати судового збору то, враховуючи вищевикладене, судовий збір слід компенсувати за рахунок держави.

При цьому, відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 750,00 грн. витрат за надання правничої допомоги (а.с. 12,13), пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.cт. 182, 199, 200 СК України, ст.ст. 19, 137,141, 259, 263-265 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позов задоволити частково.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , особи з інвалідністю ІІ групи, аліменти на користь повнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000,00 грн., щомісячно, шляхом їх виплати в інтересах сина на ім`я стягувача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Стягнення аліментів розпочати з 10.09.2024 року і проводити до 30.06.2025 року на час навчання ОСОБА_6 у Вищому професійному училищі №7 м. Калуша, але не більше як до досягнення ним 23-річного віку.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 750,00 грн. витрат за надання правничої допомоги.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Витрати по сплаті судового збору компенсувати за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 25.10.2024року.

Суддя Володимир ОНУШКАНИЧ