Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Бедьо В.І., за участю секретаря судового засідання Молдован Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгород.,цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою законного представника ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису,-

ВСТАНОВИВ:

Законний представник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , в якій просить видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_1 , строком на шість місяців.

Заява обґрунтована тим, що 11.01.2024 р. ОСОБА_1 уклала шлюб із ОСОБА_3 , свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Ужгород Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 11.01.2024 р.. У шлюбі народилась спільна дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво серії НОМЕР_2 , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Ужгород, Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. З тих пір вітчим постійно вчиняє дії фізичного насильства щодо дітей та матері, а також погрожує фізичною розправою, та вчиняє психологічний тиск. Діти через це морально налякані та виснажені. З боку матері ОСОБА_1 були багаторазові виклики поліції.

16.09.2024 р. Ужгородським міськрайонним судом винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Працівниками Національної поліції в Закарпатській області було складено Терміновий заборонний припис стосовно кривдника ОСОБА_1 . Однак такий припис кривдник постійно порушує, телефонним зв?язком погрожує, а тому виникла необхідність подати заяву до суду.

Заявник та представник в судове засідання не з`явились, подали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

ОСОБА_1 до суду не з`явився повторно, про поважність свого неприбуття не повідомив.

З урахуванням обставин справи судом прийнято рішення про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, суд дійшов висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно ч.1 ст.ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_2 , проживає разом з мамою ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа ОСОБА_1 , є чоловіком ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Ужгород Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 11.01.2024 р.

16.09.2024 р. Ужгородським міськрайонним судом винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Працівниками Національної поліції в Закарпатській області було складено

Терміновий заборонний припис стосовно кривдника ОСОБА_1 .

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні відносини, є Закон України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 07.12.2017 року № 2229-VIII.

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 ч. 1ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника, який відповідно до п. 7 ч. 1ст. 1 цього ж Закону полягає у встановленні в судовому порядку заходів тимчасового обмеження прав чи покладання обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямованих на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальним приписом може бути визначено один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (ч. 3ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Відповідно до ч. ч. 1, 2ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

На підставі встановлених судом обставин, суд прийшов до висновку про наявність обґрунтованих ризиків вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства психологічного характеру щодо заявниці та обгрунтованість поданої заяви, яка підлягає задоволенню.

При визначенні строку продовження обмежувального припису суд враховує обставини, які стали підставою для видачі обмежувального припису, кількість та вагомість встановлених та доведених ризиків, вірогідність їх продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, відсутність у особи, стосовно якої подано заяву про видачу обмежувального припису іншого житла для проживання, особу кривдника, який переусвідомив свою поведінку та став на щлях виправлення, та вважає що строк у три місяці буде цілком достатнім для виправлення кривдника та запобігання повторенню насильства у майбутньому.

Судові витрати, пов`язані з розглядом даної справи, відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України, відносяться на рахунок держави.

Згідно з ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Керуючись ст.ст. 350-1-350-8 ЦПК України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає в АДРЕСА_1 .

Встановити наступні заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та покласти на нього такі обов`язки:

- заборонити перебувати в місці проживання неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити наближатись на відстань ближче 50 метрів до місця проживання неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , переслідувати його та в будь-який спосіб спілкуватися з ним;

Обмежувальний припис видати строком на 6 (шість) місяців.

Строк обмежувального припису рахувати з дня ухвалення рішення.

Про ухвалене рішення повідомити уповноважений підрозділ Ужгородського районного управління поліції Головного управління національної поліції у Закарпатській області (вул. Гагаріна, 10а, м. Ужгород, Закарпатська область), для взяття ОСОБА_1 , на профілактичний облік, а також Ужгородську міську раду (м. Ужгород, пл. Поштова, 3).

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду: В.І. Бедьо