Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2024 року м.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого судді - Рожкової О.С.,

за участю секретаря судового засідання Цимбалюк А.Ю.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Виконавчий комітет Житомирської міської ради, про визнання права користування житловим приміщенням,

У С Т А Н О В И В :

І. СУТЬ СПРАВИ

1.1. 31.10.2023 ОСОБА_3 звернулася до Корольовського районного суду міста Житомира із позовом до ГУ ДСНС України у Житомирській області, в якому просила: визнати за ОСОБА_3 право постійного користування квартирою АДРЕСА_1 .

1.2. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 1978 року разом зі своїми батьками та донькою проживала в квартирі, наданій ГУ МНС України в Житомирській області за адресою АДРЕСА_2 . Однак після смерті батьків позивач виявила відсутність документів про їх вселення до квартири. Після звернень до ГУ ДСНС України у Житомирській області та до Державного архіву Житомирської області, позивачу стало відомо, що документи про підставу вселення її батьків до квартири АДРЕСА_3 відсутні.

1.3. Посилаючись на те, що квартира належить до державного фонду, є неприватизованою, документи про надання квартири батькам позивача втрачені, позивач звернулась до суду з позовною заявою про визнання права користування квартирою.

ІІ. ПРОЦЕДУРА та КОРОТКІ ПОЗИЦІЇ СТОРІН

2.1. 06.11.2023 ухвалою суду відкрито провадження у цивільній справі №296/11035/23, яку вирішено розглядати у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін, призначено судове засідання.

2.2. 16.07.2024 представник позивача ОСОБА_1 подав до суду клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи.

2.3. Представник позивача у судовому засіданні просив позов задовольнити. Додатково повідомив, що починаючи з 1978 року спору з приводу права користування позивачем квартирою не виникало, навпаки відповідач постійно видавав довідки про проживання позивача з родиною в службовій квартирі, довідки про склад сім`ї та зареєстрованих в квартирі, отримував кошти від позивача за користування квартирою, уклав договір найму жилого приміщення з позивачем, на укладенні якого наполягав саме відповідач. Зазначив, що дана квартира є єдиним житлом позивача.

2.4. Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечувала відносно позовних вимог вказала, що спірна квартира раніше була службовою, і станом на час розгляду справи управління не заперечує щодо права позивача на проживання в квартирі, дійсно отримує кошти за користування квартирою на підставі договору найму, укладеного з позивачем.

2.5. Представник третьої особи у судове засідання не прибув, через підсистему «Електронний суд» подала заяву, в якій просила справу розглядати без участі представника виконкому Житомирської міської ради.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

3.1. ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками якої зазначено ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження № НОМЕР_1 (а.с.6).

3.2. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.10).

3.3. 11.01.2007 ОСОБА_7 розірвала шлюб зі ОСОБА_8 , що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 (а.с.7).

3.4. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача ОСОБА_6 , яка до дня смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 та копією довідки Головного управління МНС України в Житомирській області (а.с.11-12).

3.5. 27.08.2013 між Управлінням ДСНС у Житомирській області та ОСОБА_9 укладено договір найму жилого приміщення адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується копією договору від 27.08.2013 (а.с.58-59).

3.6. 04.01.2020 ОСОБА_10 та ОСОБА_11 зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 (а.с.8).

3.7. ОСОБА_3 та її донька ОСОБА_12 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується копією витягу з реєстру територіальної громади №2023/005802761 від 31.07.2023, копією довідки Управління ДСНС у Житомирській області про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №01/203, копією довідки Управління ДСНС у Житомирській області з місця проживання про склад сім`ї та прописку №22/225 від 05.08.2015 та копією довідки Управління ДСНС у Житомирській області №5101-2876/5125 від 19.07.2021(а.с.9, 13-15).

3.8. У рішеннях виконавчого комітету Житомирської міської ради депутатів трудящих за 1978 рік рішення про виділення квартири ОСОБА_5 / ОСОБА_6 не виявлено, що підтверджується копією листа Державного архіву Житомирської області №Ш-2238/04 від 31.08.2022 (а.с.16).

3.9. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №368839983 від 07.03.2024 відомості про право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_5 , в Реєстрі відсутні (а.с.40-41).

ІV. НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

4.1. Відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

4.2. Право на звернення до суду (право на захист у процесуальному розумінні) гарантується Конституцією та законами України, у тому числі статтями 15, 16 ЦК України та статтями 4, 5, 19 Цивільного процесуального кодексу України і може бути реалізоване, зокрема, коли особа вважає, що її право або право особи в інтересах якої вона звертається до суду порушено. У разі доведення в установленому законодавством порядку обставин, якими обґрунтовувалися вимоги, особа має суб`єктивне матеріальне право на їх задоволення.

4.3. За загальним правилом, визначеним у статях 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною другою статті 16 Цивільного кодексу України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

4.4. Відповідно до статей 170, 329 Цивільного кодексу України держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Юридична особа публічного права набуває право власності на майно, передане їй у власність, та на майно, набуте нею у власність на підставах, не заборонених законом.

V. ОЦІНКА та ВИСНОВОК СУДУ

5.1. Так, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

5.2. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

5.3. При цьому особа, права якої порушені, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Переважно спосіб судового захисту прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні правовідносини (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі №925/1265/16 (провадження №12-158гс18) та постанова Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі №753/2187/17 (провадження №61-12899св18)).

5.4. Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд повинен першочергово надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на час звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

5.5. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

5.6. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом захисту певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

5.7. Так, ОСОБА_3 звернулась про захист свого права на житло, шляхом визнання права постійного користування квартирою.

5.8. Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ.

5.9. Як вбачається з матеріалів справи, спірна квартира АДРЕСА_1 перебуває на балансі Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області та в квартирі з 1978 року були зареєстровані і проживали позивач з батьками. З пояснень позивача та представника позивача в судовому засіданні вбачається, що підставою для звернення до суду стала відсутність у позивача документів, що давали право на вселення батьків позивача в спірну квартиру, що перешкоджає позивачу у приватизації спірної квартири позивачем.

5.10. Згідно з пунктом 17 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень в гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року №396, громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію.

5.11. Згідно з пунктом 18 Положення, громадянином до органу приватизації подаються: оформлена заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; довідка про склад сім`ї та займані приміщення; копія ордера про надання жилої площі (копія договору найму жилої площі у гуртожитку); документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява - згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі.

5.12. Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду» і Положення встановлюють порядок передання квартир у приватну власність, згідно з яким наймач та члени його сім`ї повинні звернутися до органу приватизації з відповідною заявою, орган приватизації зобов`язаний у місячний термін із дня одержання заяви прийняти рішення про передання житла у власність, після чого оформити відповідне свідоцтво.

5.13. Пунктом 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян передбачено список документів, які подає особа до органів приватизації. Зокрема, громадянином до органу приватизації подаються: оформлена заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; довідка про склад сім`ї та займані приміщення; копія ордера про надання жилої площі (копія договору найму жилої площі у гуртожитку); документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява - згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі».

5.14. Отже, з системного аналізу норм Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, слід дійти висновку, що вказаними нормативно-правовими актами визначена певна процедура здійснення передачі квартир державного та комунального житлового фонду у власність громадян. Вказана процедура здійснюється лише визначеними на те органами і до числа уповноважених на це установ суд не належить, оскільки не наділений повноваженнями на прийняття рішення про приватизацію квартири.

5.15. Суд звертає увагу на те, що відсутність ордеру на квартиру не є підставою для відмови у приватизації житла.

5.16. Згідно вимог ч. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

5.17. Перелік таких випадків чітко визначений у законодавстві і є вичерпним. До них відноситься, зокрема, відсутність у особи права на приватизацію.

5.18. Водночас органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

5.19. Наведене узгоджується із правовими висновками викладеними у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 лютого 2022 року у справі №524/3501/20 (провадження №61-8394св21).

5.20. Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 із заявою про приватизацію квартири АДРЕСА_1 зверталась до виконавчого комітету Житомирської міської ради та листом виконавчого комітету Житомирської міської ради від 04.11.2021 ОСОБА_3 повідомлено, що їй необхідно звернутися в орган приватизації з наданням відповідних документів, перелік яких закріплений ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду».

5.21. Проте, позивач не надала суду та матеріали справи не містять належних та допустимих доказів про те, що позивач зверталась до органу приватизації про передачу їй у власність спірної квартири із дотриманням вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян.

5.22. Крім того, за змістом наведених вище нормативно-правових актів, якими врегульовано порядок приватизації державного житлового фонду, особа, яка бажає скористатись таким правом, звертається до відповідного органу із заявою, до якої додає необхідні документи, а цей орган приймає відповідне рішення, яке у випадку незгоди з ним заявника може бути предметом оскарження в суді.

5.23. За встановлених вище обставин, позивачем не доведено звернення із заявою та необхідними документами до уповноваженого органу щодо приватизації квартири, тобто вжиття всіх необхідних заходів для приватизації майна, передбачених законодавством, а поданий позивачем позов не може свідчити про порушення її житлових прав з боку Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області.

5.24. Крім того, з матеріалів справи слідує, що Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області не заперечує того факту, що ОСОБА_3 проживає та зареєстрована у спірній квартирі.

5.25. Враховуючи встановлені у справі обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання права постійного користування квартирою з підстав, наведених у позові, є необґрунтованими та передчасними, а тому позов ОСОБА_3 задоволенню не підлягають.

VI. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ

6.1. За правилами частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку із відмовою у задоволенні позову, понесені судові витрати покладаються на позивача..

Керуючись статтями 19, 76-80, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273 Цивільного процесуального кодексу України, Корольовський районний суд міста Житомира,

У Х В А Л И В :

1. У задоволенні позову ОСОБА_3 , відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач:

ОСОБА_3 ,

зареєстроване місце проживання за адресою:

АДРЕСА_6

РНОКПП НОМЕР_6

Відповідач:

Головне управління державної служби України з надзвичайних ситуацій

у Житомирській області,

місцезнаходження за адресою:

10006, м. Житомир, вул. Героїв Пожежних, 67-б

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору:

Виконавчий комітет Житомирської міської ради

місцезнаходження за адресою:

10014, м. Житомир, м-н Корольова,4/2

Головуючий суддя Олена РОЖКОВА