Справа № 758/8838/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2024 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва

в складі головуючого судді Ковбасюк О.О.,

за участю секретаря судового засідання Білоус А.О.,

розглянувши питання про відвід головуючого судді Ковбасюк Олени Олександрівни у справі №758/8838/23 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Подільський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про визнання таким, що не підлягає виконанню, судового наказу, виданого 08.08.2023 Подільським районним судом міста Києва у справі №758/8838/23 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.08.2024 головуючим суддею у справі визначено Ковбасюк О.О .

Ухвалою судді від 19.08.2024 заяву прийнято до провадження та призначено до судового розгляду.

У судове засідання 23.10.2024 заінтересована особа ОСОБА_2 та представник Подільського відділу ДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Перед початком судового засідання представником заявниці ОСОБА_1 - адвокатом Буліменком Є.В. подано заяву про відвід головуючого судді.

За таких обставин розгляд справи судом відкладено на 04.11.2024 о 09 год. 00 хв.

Вирішуючи заяву про відвід, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин сьомої - дев`ятої статті 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Отже, враховуючи те, що заява про відвід надійшла поза межами судового засідання, відвід розглядається судом у порядку письмового провадження.

Вивчивши подану заяву та дослідивши матеріали справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Підстави для відводу судді передбачені ст. 36 ЦПК України.

Зокрема, відповідно до п.п. 3 та 5 ч. 1 цієї статті суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

При цьому, згідно з ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Як вбачається зі змісту заяви про відвід судді, представник ОСОБА_3 у ній зазначає, що заява про визнання судового наказу Подільського районного суду м. Києва від 08.08.2023 обґрунтована, серед іншого, тим, що станом на момент його видачі (08.08.2023) дитина не проживала з ОСОБА_2 , що виключало правомірність видання судового наказу, оскільки відповідно до абзацу першого частини третьої ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Обставина, що станом на момент видачі судового наказу дитина постійно не проживала разом з ОСОБА_2 , встановлена постановою Київського апеляційного суду від 14.05.2024 у справі №758/6957/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення стягнення аліментів, якою було скасоване рішення Подільського районного суду м. Києва від 16.02.2024, ухвалене у складі судді Ковбасюк О.О. Цим рішенням суд першої інстанції, серед іншого, погодився з доводами позивача щодо проживання з ним дитини починаючи з січня 2023 року до 16.08.2023, тобто станом на момент видачу судового наказу. Таким чином, суддею Ковбасюк О.О. при розгляді справи №758/6957/23 між тими ж сторонами було встановлено факт проживання дитини, починаючи з січня 2023 року до 16.08.2023 (в період видачі Подільським районним судом м. Києва судового наказу від 08.08.2023) разом з ОСОБА_2 , що знайшло своє відображення у рішенні Подільського районного суду м. Києва від 16.02.2024. Тобто, суддя погодилась з доводами позивача щодо проживання з ним дитини у вказаний вище період, однак вказані доводи позивача не знайшли свого підтвердження при перегляді рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку. Отже, на думку представника, існують підстави для відводу судді Ковбасюк О.О. на підставі п. 5 ч. 1 ст. 36 КПК України.

Суд не погоджується з такими доводами представника заявника із наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. При здійснені правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону. Однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення, крім випадків, встановлених законом (ст.ст. 126, 129 Конституції України).

Згідно із зазначеними положеннями Конституції України рішення судді і відповідно до цього дії або бездіяльність суддів у питаннях здійснення правосуддя (пов`язані з підготовкою, розглядом справ в судових інстанціях, перевіркою справ в апеляційному і касаційному порядку, звернення рішення до виконання, тощо) можуть оскаржуватися в чинному в даний час порядку.

Як зазначив Конституційний суд України в своєму рішенні №6-рп/2001 від 23.05.2001, судоустрій і судочинство визначаються виключно законом України. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідно процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення розгляду справи у першій інстанції та прийняття по них судових рішень належить до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий.

У п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України №8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади» зазначено, що відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони нескасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.

Суд не погоджується з доводами представника ОСОБА_3 про те, що ухвалення Подільським районним судом м. Києва під головуванням судді Ковбасюк О.О. рішення по справі №758/6957/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення стягнення аліментів, яке було скасоване судом апеляційної інстанції, є підставою для відводу судді Ковбасюк О.О. у даній справі, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

При цьому будь-яких порушень чи зловживань, які б могли свідчити про упередженість, головуючим суддею при розгляді даної справи не допускались.

Статтею 1 Кодексу суддівської етики установлено, що суддя повинен бути прикладом неухильного додержання вимог закону і принципу верховенства права, присяги судді, а також дотримання високих стандартів поведінки з метою зміцнення довіри громадян у чесність, незалежність, неупередженість та справедливість суду.

Відповідно до статті 3 цього Кодексу суддя має докладати всіх зусиль до того, щоб на думку розсудливої, законослухняної та поінформованої людини його поведінка була бездоганною.

Згідно зі статтею 8 Кодексу суддівської етики суддя повинен здійснювати судочинство в межах та порядку, визначених процесуальним законом, і виявляти при цьому тактовність, ввічливість, витримку й повагу до учасників судового процесу та інших осіб.

Відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН 27.07.2006 №2006/23, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою. Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Згідно з пунктом 50 Висновку № 3 (2002) КРЄС кожний окремий суддя повинен робити все можливе для підтримання судової незалежності на інституційному та особистому рівнях; судді повинні поводитися гідно при виконанні посадових обов`язків та в особистому житті; вони повинні виконувати свої обов`язки, не допускаючи проявів фаворитизму або дійсної чи видимої упередженості; судді повинні приймати свої рішення з урахуванням усіх моментів, важливих для застосування відповідних юридичних норм, та без урахування усіх питань, що не стосуються суті справи; вони повинні забезпечувати високий ступінь професійної компетентності.

Враховуючи зазначене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про відвід, оскільки обставини, на які посилається заявник, не передбачені статтею 36 ЦПК України в якості підстав для відводу судді.

Оскільки заява про відвід судді надійшла до суду раніше, ніж за три робочі дні до наступного засідання, зазначена заява про відвід судді підлягає вирішенню іншим суддею, визначеним в порядку ст. 33 ЦПК України, а провадження у справі зупиненню до вирішення питання про відвід судді.

Керуючись ст.ст. 36, 40, 252, 253, 259 - 261 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Ковбасюк Олени Олександрівни від розгляду справи №758/8838/23 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Подільський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, визнати необґрунтованою.

Передати справу для вирішення відводу у відповідності до вимог ч. 3 ст. 40 та ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Провадження у справі зупинити до вирішення заяви про відвід головуючого.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяО. О. Ковбасюк