Справа № 629/4139/24
Номер провадження 2/629/1131/24
24.10.2024 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі:
головуючого - судді Попова О.Г.,
за участі секретаря судового засідання - Саченко К.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Лозова Харківської області в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» доОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав відповідь на відзив, в якому просив справу розглядати за його відсутності, підтримав позовні вимоги, зазначивши, що у відповідності до умов кожного з укладених договорів, їх підписання здійснювалось електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надісланий на номер мобільного телефону вказаний Позичальником при укладанні Кредитного договору. Договір, укладений між сторонами в електронній формі, має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами, які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання Одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до Правил є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу Відповідачем на веб-сайт за допомогою Логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між Відповідачем та Первісним Кредитором не було б укладено. Відповідачем було подано Заявку на оформлення Договору, в якій останній зазначив особисті персональні данні, підтвердив мобільний номер телефону, пройшов процедуру верифікації банківської карти, підписав Договір електронним підписом. Також представником позивача зазначено, що враховуючи, що кредит за вищезазначеним кредитним договором було видано на платіжну картку позичальника, всі правовідносини між позичальником, кредитором та банком-еквайром регулюються Законом України «Про платіжні послуги» та Постановою НБУ № 164 від 29.07.2022 «Про затвердження Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів», відповідно до положень якої вбачається, що документи за операціями з використанням платіжних інструментів мають статус первинного документа та можуть бути використані під час урегулювання спірних питань. Посилання Відповідача на те, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» не надано суду доказів отримання ним кредитних коштів від Первісних кредиторів є помилковими та безпідставними, оскільки факти їх надання підтверджуються наявнимиу матеріалах справи Кредитними договорами, які є дійсними в силу приписів ст. 204 ЦК України про правомірність правочинів. При цьому вимог щодо визнання зазначених правочинів недійсними чи встановлення факту їх неукладеності до суду заявлено не було. Зазначені правочини підтверджують факт наявності відповідних правовідносин, їх зміст та погоджені сторонами обставини щодо передання в позику чи кредит відповідачу коштів у погодженому розмірі. Відповідач, як тримач карткового рахунку, на який було перераховано кредитні кошти, може власноруч отримати виписки по рахунку для підтвердження або спростування факту перерахування кредитних коштів по вищенаведених договорах. Також зазначив, що сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Позичальник погодився на умови визначені Договором щодо його пролонгації та нарахування відсотків у випадку прострочення повернення кредиту, тому твердження Відповідача про незаконність нарахування процентів є необґрунтованим. Звернув увагу на те, що у відповідності до умов укладеного Договору нарахування відсотків здійснювалось саме за кожен день користування кредитом, тобто умовами Договорів не передбачена відповідальність за неналежне виконання зобов`язання Позичальником згідно статті 625 ЦК України. Щодо посилання відповідача на те, що він є військовослужбовцем та відповідні відсотки за кредитом не підлягають нарахуванню, зазначив, що відповідач мав повідомити первісного кредитора, що він є військовослужбовцем та надати відповідні документи щодо застосування відповідної пільги. Матеріали справи не містять таких доказів. Отже, в даному випадку відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин частини 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Відповідач у судове засідання не з`явився, його представник адвокат Царьов М.В. надав відзив на позовну заяву та додаткові пояснення, в яких просив відмовити у позові. Щодо кредитних договорів №8743358, №101196196, №76597129, №4825887 зазначив, що на підтвердження своєї позиції щодо укладення договорів та у відповідності до статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» позивачем не надано жодного доказу на підтвердження цієї позиції: 1. до позовної заяви не надано доказів реєстрації відповідача в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», ТОВ «Мілоан» та створення особистого кабінету. 2. відсутні докази генерації та направлення відповідачу одноразового ідентифікатора, не зазначено яким саме чином було надіслано одноразовий ідентифікатор для підписання договорів. 3. відсутні докази надсилання оферти за кредитними договорами відповідачу з умовами договорів (у відповідності до частини 4 статті 11 Закону України «Про електрону комерцію») 4. відсутні докази про акцепт такої пропозиції (відсутні докази надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію, або заповнення відповідного формуляра). Тобто, за відсутності таких доказів не можливо посилатися про укладення кредитних договорів у відповідності до положень Закону України «Про електрону комерцію» та згідно того порядку укладання, який визначений в вказаному законі. Саме виклад в довільній формі процесу укладання електронного договору є припущеннями, а наявність лише документу кредитний договір не підтверджує факту його укладання, оскільки міститься не живий підпис, а нібито електронний і для встановлення дійсного факту його укладання позивачу необхідно було надати докази дотримання процедури укладання такого договору у відповідності до імперативних положень статті 11, 12 Закону України «Про електрону комерцію». Кредитні договори №8743358, №101196196 нібито укладені з ТОВ «Мілоан» взагалі не містять ніякого підпису сторін, ані ТОВ «Мілоан», ані відповідача, що позбавляє можливості позивача посилатися на укладання даних договорів, оскільки це є важливими реквізитами електронного договору, а саме відсутність підписів сторін свідчить про не укладання кредитного договору, погодження сторонами всіх істотних умов такого, а отже і не породжує обов`язків сторін, в тому числі і вимог позивача про стягнення заборгованості за непідписаними кредитними договорами. Також, підписи відсутні і на всіх документах додатків до цих договорів, в тому числі і графіках платежів за договорами, паспорті споживчого кредиту, а також заявці на отримання кредитів у ТОВ «Мілоан», що не підтверджує волевиявлення відповідача в отримані кредиту в цій компанії. У зв`язку з чим вимоги про стягнення за договорами ТОВ «Мілоан» є безпідставними та не доведеними. Кредитні договори ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та підписані з боку товариства електронним підписом (яким саме не зазначено), доказів генерації коду для підписання позивачем не надано. Представник відповідача звертає також увагу і на паспорт споживчого кредиту, а саме на пункт, що стосується підпису зі сторони позичальника, відповідного до якого взагалі відсутня інформація про спосіб підписання паспорту, оскільки вказано лише час підпису, без одноразового паролю ідентифікатора, що не свідчить про ознайомлення відповідача з інформацією про порядок кредитування. Також зазначено, що позивачем не надаються докази того, що вказаний рахунок належить відповідачу, більш того, у матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач зазначав рахунок для переказу грошей, позивачем не надаються документи (заява про видачу кредиту, акцепт пропозиції), які підтверджують введення саме відповідачем даних про свій розрахунковий рахунок/банківську карту. Позивачем до позовної заяви не надано первинних бухгалтерських документів, які б свідчили про факт перерахування відповідачу коштів. В розрахунках заборгованості за кредитними договорами, які складений позивачем, зазначено лише сума тіла кредиту та сума заборгованості за відсотками без деталізації по датам, що унеможливлює встановити з чого складається розмір заборгованості, яка процентна ставка застосовувалась та за який термін розраховувалась сума заборгованості за відсотками, оскільки двома кредитними договорами чітко визначено строки кредитування. Зазначив, що розрахунки заборгованості містять розбіжності порівняно з графіками платежів, які додані до кредитних договорів та загальною вартістю цих кредитів. Щодо договорів факторингу №26122023, №29012024, №14/0621 зазначив, що у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обставин здійснення повної оплати за наданими договорами факторингу на час або після їх укладення, тобто доказів, які б підтверджували належність виконання позивачем своїх зобов`язань за договорами. Більш того, до позовної заяви позивачем надано витяги з реєстру боржників до договорів факторингу, які не містять підпису двох сторін, сформовані одноособово позивачем та сформовані/підписані представником ТОВ «ФК «ЄАПБ». В самих договорах факторингу та актах-приймання передачі не вказано, що передається саме заборгованість по відповідачу, а тому дані витяги не можуть бути прийнятий як докази відступлення права вимоги. Також, позивачем подається не повний текст договорів факторингу, із яких не можна встановити строк дії даних договорів. Крім того, договори факторингу з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладені ще у 2021 року, а тому без повного тексту договорів факторингу не можливо встановити, чи діяв цей договір на момент відступлення права вимоги. Отже, позивачем не доведено факту відступлення прав грошової вимоги за кредитними договорами. Також зазначив, що відповідач, відповідно до довідки №863 від 26.07.2024 року військової частини НОМЕР_1 перебуває на військовій службі в військовій частині НОМЕР_1 з 06.11.2023 року по теперішній час, а тому вимоги про стягнення відсотків та комісій не можуть бути задоволені у силу пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що позивач у позовній заяві зазначає, що 13.08.2023 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем було укладено Договір про споживчий кредит № 8743358.
Відповідно до п. 6.1 зазначеного договору, він укладений в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.
26.12.2023 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 26122023, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників.
Крім того, 05.08.2023 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем було укладено Договір про споживчий кредит № 101196196.
Відповідно до п. 6.1 зазначеного договору, він укладений в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.
29.01.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 29012024, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників.
27.07.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено договір позики № 76597129, а 28.07.2023 додаткову угоду до нього.
Відповідно до п. 20 зазначеного договору, він укладений у вигляді електронного документу шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-комунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
14.06.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників.
12.08.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено договір позики № 4825887.
Відповідно до п. 20 зазначеного договору, він укладений у вигляді електронного документу шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-комунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
14.06.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників.
Суд зазначає, що у відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно із пунктами 5, 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну, або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно із частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (пункт 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20).
Зазначений договір є публічним договором приєднання.
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку ТОВ «Лінеура Україна»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються товариством, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим товариство має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
У рішенні від 11.07.2013 №7-рп/2013 Конституційний Суд України вказав, що умови договору споживчого кредиту, його укладення та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими споживач вважається слабкою стороною у договорі та підлягає правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності.
Відповідно до ч. 4 ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п.6 ч.1 ст.3 ЦК України.
Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
Виходячи з наведених норм чинного законодавства, договір, в тому числі і кредитний, може бути укладений шляхом приєднання до запропонованих умов однією із сторін оформлений у формулярах або інших стандартних формах.
Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76,77 ЦПК України).
Згідно з вимогами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Позивачем до суду надані докази щодо укладення вищевказаних договорів про надання коштів на умовах споживчого кредиту, а саме: копії договорів з додатками - паспортами споживчого кредиту, заявами на отримання кредиту, таблицями обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит, де зазначено, що їх підписання здійснено клієнтом за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Разом з тим, із наданих суду позивачем доказів не вбачається, що відповідач вчинив певну сукупність дій, спрямовану на отримання кредиту від позивача, а саме, зареєструвався в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію, отримав повідомлення від суб`єкта електронної комерції із одноразовим ідентифікатором, та прийняв пропозицію (оферту) шляхом використання (підписання) надісланого йому одноразового ідентифікатора.
Матеріали справи не містять і доказів надання відповідачу кредитних коштів за вказаними договорами за зазначеними ним реквізитами.
Враховуючи викладене, а саме те, що в матеріалах справи відсутні докази укладання з відповідачем вказаних вище кредитних договорів, отримання відповідачем кредитних коштів та інформації про належність відповідачу платіжних карток, а також підтвердження зарахування грошових коштів саме на картку відповідача, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Враховуючи, що суд відмовляє у позові з підстав відсутності доказів укладення договорів, інші доводи відповідача, викладені у відзиві, суд не бере до уваги.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки у задоволенні позову відмовлено, відсутні підстави для відшкодування судових витрат позивача.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 141, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -
У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» доОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовиу відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, адреса для листування: 07400, Київська область, м. Бровари, вул. Лісова, буд. 2, поверх 4.

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Олексій ПОПОВ