Справа № 461/4026/24 Головуючий у 1 інстанції: Мармаш В.Я.
Провадження № 22-ц/811/2257/24 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Матяш С.І.,

з участю: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 04 липня 2024 року в справі за поданням заступника начальника Личаківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника підприємства-боржника,

в с т а н о в и в:

13.05.2024 року заступник начальника Личаківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Козак С.В. звернулася до суду з поданням, в межах зведеного виконавчого провадження №63436957, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника підприємства-боржника товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Торгова група «ТИСА» ОСОБА_1 .

Подання обґрунтоване тим, що з 28.10.2020 року на виконанні у Личаківському ВДВС у м. Львові перебуває зведене виконавче провадження №63436957 про стягнення з ТОВ «Торгова група «ТИСА» на користь юридичних осіб та держави заборгованості на загальну суму 431321 грн. 33 коп.

В процесі здійснення виконавчого провадження державним виконавцем накладено арешт на майно боржника та внесено відповідні відомості до ДРРП та ДРОРМ.

Так, зокрема, відповідно до одержаної в МВС інформації, боржник володіє значною кількістю рухомого майна, а саме: транспортними засобами марки: ГАЗ, р.н. НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 ; KIA RIO, р.н. НОМЕР_3 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_4 ; SKODA OCTAVIA TOUR 1.9 TDI, р.н. НОМЕР_5 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_6 ; SCANIA P94CB4X2HZ 300, р.н. НОМЕР_7 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_8 ; SCANIA P94GA, р.н. НОМЕР_9 , VIN/номер шасі (кузова рами): НОМЕР_10 , які оголошені в розшук 11.02.2022 року і станом на 13.05.2024 року не знайдені.

Також встановлено, що боржник має відкриті рахунки в банківських установах, проте, кошти на рахунках відсутні.

Неодноразово на адресу боржника скеровувались вимоги державного виконавця про надання інформації про майно, що перебуває у власності, однак, такі вимоги залишилися без належного реагування.

На особистих прийомах у державного виконавця керівник підприємства-боржника ОСОБА_1 неодноразово отримував рахунок для сплати заборгованості, згідно виконавчих документів, що підтверджує обізнаність боржника про існування боргу та відкритого виконавчого провадження, проте, станом на 13.05.2024 року заборгованість боржником не погашена.

В поданні звертається увага на те, що по деяких виконавчих провадженнях, зокрема, по виконавчому провадженні №63385391 з виконання судового наказу №914/1719/21 від 07.09.2020 року про стягнення заборгованості на користь КП «Дрогобичводоканал» в розмірі 57221 грн. 57 коп. від стягувача 09.10.2023 року надійшло повідомлення про погашення боржником заборгованості на суму 54761 грн. 08 коп., що свідчить про наявність у підприємства коштів, які не обліковуються на рахунках в банківських установах.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 04 липня 2024 року подання задоволено.

Тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України ОСОБА_1 до виконання ним своїх зобов`язань, що покладені на нього, як на керівника підприємства-боржника ТОВ «Торгова група «ТИСА», до виконання вимог виконавчих документів, які входять до ЗВП №63436957.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_1 , просить її скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні подання заступника начальника Личаківського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Козак С.В. про тимчасове обмеження його у праві виїзду за межі України відмовити.

Зазначає, що тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Наголошує, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували, що ОСОБА_1 , будучи керівником ТОВ «Торгова група «ТИСА», вчиняв дії по ухиленню від виконання обов`язків за виконавчими документами.

Додає, що зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що в рамках проведення виконавчих дій, на рахунки та рухоме майно підприємства накладено арешти та заборону відчуження рухомого майна, а відтак, виконання вимог виконавчих документів не залежить від волі керівника підприємства-боржника.

Заслухавши пояснення сторони апелянта в підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до статті 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначення випадків тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок розв`язання спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Статтею 6 цього Закону передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено, зокрема, у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Тимчасове обмеження права громадянина України на виїзд з України у вказаному вище випадку запроваджується у порядку, передбаченому законодавством.

У відповідності до п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Частиною п`ятою статті 19 цього Закону визначено, що боржник зобов`язаний: утримуватись від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати у встановленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідних обставин; своєчасно з`являтись на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Відповідно до статті 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Отже, за змістом вказаної вище норми процесуального закону суд, який вирішує подання, повинен перевірити наявність обставин, які підтверджують факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), на момент звернення державного або приватного виконавця з таким поданням.

Поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Личаківському відділі державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з 28.10.2020 року перебуває зведене виконавче провадження №63436957, яке включає 14 виконавчих проваджень (ВП №74280041, ВП №74274793, ВП №73937092, ВП №73536471, ВП №72869363, ВП №69782581, ВП №69583796, ВП №69583721, ВП №69384779, ВП №67438585, ВП №65356111, ВП №63788256, ВП №63385391, ВП №63311690), про стягнення з ТОВ «Торгова група «ТИСА» на користь юридичних осіб та держави заборгованості і боржником лише частково погашено заборгованість у розмірі 54761 грн. 08 коп. по ВП №63385391 та 91633 грн. 49 коп. по ВП №63311690, тому загальний залишок заборгованості у ЗВП становить 431321 грн. 33 коп.

Наданими державним виконавцем доказами підтверджено про обізнаність боржника щодо існування боргу по виконавчих документах у названому вище зведеному виконавчому провадженні та вчинення державним виконавцем усіх необхідних виконавчих дій з примусового виконання виконавчих документів у цьому виконавчому провадженні, проте, встановлено, що грошові кошти на банківських рахунках підприємства відсутні, а належне підприємству-боржнику рухоме майно, зокрема, транспортні засоби перебувають у розшуку і про їх місцезнаходження боржник не повідомляє, як і не надає відомостей про наявність іншого майна та/або грошових коштів, за рахунок яких можна було б погасити існуючу заборгованість, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність факту ухилення боржника від виконання зобов`язань за виконавчими документами, у зв`язку з чим, на законних підставах застосував до керівника боржника юридичної особи тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до повного виконання боржником зобов`язань за виконавчими документами.

Посилання сторони апелянта на ухвалу Господарського суду Львівської області від 14 серпня 2024 року про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «Торгова група «ТИСА» колегією суддів не враховується, оскільки це судове рішення не було предметом дослідження у суді першої інстанції, окрім того, цивільним процесуальним законом врегульовано питання щодо скасування тимчасового обмеження особи у праві виїзду за межі України, яке розглядається судом у порядку, визначеному ч.ч.5-7 ст.441 ЦПК України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду по суті вирішення даного питання і не вказують на допущення судом порушення норм матеріального та/або процесуального права, які б були підставою для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст.367, 374 ч.1 п.1, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 04 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 11 жовтня 2024 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич