Провадження № 2/357/4316/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Пустовій Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2024 року позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» через свого представника за довіреністю Кудіна А.В., звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором позики № 78338185 в розмірі 20592 грн.84 коп. та понесених судових витрат.

1.Позиція сторін у справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24 червня 2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 78338185, який підписаний електронним цифровим підписом позичальника. 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає позивачу за плату, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №13 від 21.12.2023 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача у розмірі 20592 грн.84 коп.

Сторона відповідача, заперечуючи позовні вимоги, зазначила, що позивачем не доведено належними та допустимим доказами факту набуття права вимоги за кредитними договорами, за якими він просить суд стягнути заборгованість з відповідача, відтак належним чином і не доведено факту порушення будь-яким чином відповідачем прав позивача, з огляду на що позов є вцілому необґрунтованим та безпідставним; позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність та розмір заборгованості відповідача за кредитними договорами. Зокрема, позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження видачі первинними кредиторами відповідачу кредитних коштів на підставі згаданих вище кредитних договорів, дати видачі, розміру (виписки з особового рахунку, копії квитанції, меморіального ордеру тощо) та інших доказів, які б підтверджували факт отримання кредитних коштів відповідачем в розмірі, заявленому позивачем, до позовної заяви не надано та, безпідставно заявлено вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості по сплаті відсотків, що були нараховані поза межами строку кредитування, визначеного умовами кредитних договорів.

Відповідач зазначає, що всі згадані вище договори факторингу (їх копії долучені до позовної заяви), містять сліди стороннього впливу на текст документів, зокрема та частина договорів, де містяться відомості про розмір коштів, які фактор зобов`язаний був сплатити клієнту, містить прихований/замальований/видалений текст, що дає підстави поставити під сумнів відповідність цих копій договорів від оригіналів, що в свою чергу в силу приписів ч. 6 ст. 95 ЦПКУ є підставою для витребування та дослідження судом оригіналів цих договорів. Вважає, що позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження факту набуття прав вимоги за цими кредитними договорами, відтак не можна вважати що відповідачем порушено будь-які права позивача, відтак не можна вважати ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» належним позивачем у справі.

Відповідач звертає увагу, що в тексті зазначеного договору факторингу, відсутні будь-які відомості про те, що до позивача перейшли будь-які права вимоги будь-якої заборгованості по відношенню до відповідача, зокрема і права вимоги за Кредитним договором № 78338185 від 24.06.2023 року. У якості додатків до позовної заяви позивачем додано Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за договором факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, витяг з реєстру боржників № 13 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021. Разом з тим, в зазначеному документі відсутня будь-яка інформація, що в реєстрі Боржників, який передано фактору, наявні будь-які відомості (ПІБ позичальника; ідентифікаційний номер позичальника; валюта кредиту; загальна сума боргу; залишок заборгованості по основному боргу; банк, що надав кредит (первісний кредитор); номер кредитного договору) про передачу ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів прав вимоги серед інших 5 824 боржників і до відповідача за кредитним договором № 14/06/21 від 14.06.2021 року. Витяг з реєстру боржників, який додано до позовної заяви, складений в односторонньому порядку представником позивача, не містить підпису уповноваженого представника ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» у зв`язку з чим не є допустимим доказом та не підтверджує факту набуття права вимоги позивача до відповідача за Кредитним договором № 78338185 від 24.06.2023 року. Відповідач звертає увагу, що надані позивачем розрахунки кредитної заборгованості не є безспірним доказом існування між відповідачем та первісними кредиторами договірних відносин за вищевказаними кредитними договорами та розміру боргу, оскільки складені односторонньо. При цьому зазначає, що кредити мають строковий характер, а припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Вказаних вище висновків, зокрема дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 року у справі №444/9519/12 (пункти 53, 54) та від 04 лютого 2020 року у справі N 912/1120/16 (пункт 6.19). Відповідач зазначає, що надані позивачем розрахунки по суті лише фіксують суму, яка на думку позивача підлягає до стягнення. Однак зазначені документи не містять детального розрахунку за складовими кредитної заборгованості, із зазначенням в який період та коли виникла, за який період та за якою ставкою були нараховані проценти за користування кредитом. Також ці розрахунки не є підтвердженням виконаних банківських операцій, не містять жодного підпису первісних кредиторів, не є первинним документом, який підтверджує отримання коштів, а отже не є належним доказом існування боргу. З урахуванням викладеної у відзиві позиції, відповідач просиd а в задоволенні позову ТОВ «ФК «ЄАПБ» відмовити.

Представник позивача скористався своїм правом та скерував до суду відповідь на відзив, в якому просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник позивача обґрунтував свою позицію наявністю укладеного договору в електронній формі, який має силу договору, що укладений в письмовій формі та підписаний сторонами, які узгодили всі умови, а дані вносились шляхом заповнення відповідних форм на сайті товариства позичальником власноруч. Отже, позивач доводить факт укладання Договру позики в електронній формі та підписання цього договору з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електрону комерцію». У відповідності до умов договору, кошти надано позичальнику в безготівковій формі на банківську картку, вказану власноруч Позичальником при укладанні договору. При укладенні Договору позики позичальник зазначив реквізити своєї платіжної картки НОМЕР_1 , на яку і було перераховано кошти. Станом на 28.08.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» отримано часткову відповідь на запит від Первісного кредитора, щодо доказів переказу коштів Позичальнику та детального розрахунку заборгованості за договором позики. Позивач звертає увагу, що відповідач, як власник карткового рахунку, на який було перераховано кредитні кошти, може власноруч отримати виписки по рахунку для підтвердження або спростування факту перерахування/ отримання кредитних коштів.

Також, учасник справи мав право подати до суду власний розрахунок або, згідно ч. 1 ст. 106 ЦПК України, висновок експерта, складений на його замовлення. Тобто, якщо Відповідач не згоден з розрахунками заборгованості, наданими Позивачем чи ставить під сумнів правильність доданих до матеріалів справи Розрахунків заборгованості, він мав право замовити спеціальну експертизу для отримання відповідного висновку з метою подальшої подачі його на розгляд суду, але не скористалися даним правом. Позивач посилається на постанову від 26.06.2018 року по справі № 910/9072/17, де Верховний Суд виклав правову позицію, що закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань, оскільки згідно із ст. 599 ЦК України такою підставою є виконання, проведене належним чином. Тобто, позивач стверджує, що кредитний договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, тому дата 24.07.2023 - є лише датою повернення кредиту, а не датою закінчення строку дії кредитного договору. Отже, нарахування заборгованості здійснювалось у відповідності до умов договору та додатків до нього, саме через неналежне виконання позичальником взятих на себе зобов`язань і було нараховано суму заборгованості, яку позивач просить стягнути.

11.11.2024 року року представник відповідача, адвокат Друзь В.В. направив суду додаткові пояснення по справі, та в даному спорі щодо строку кредитування, послався на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 14.05.2022 року у справі N 944/3046/20 (провадження N 61-19719св21) де зроблено висновок, що у разі, якщо з`ясувати справжній зміст відповідної умови договору неможливо за допомогою загальних підходів до тлумачення змісту правочину, передбачених у ч. ч. З, 4 ст. 213 ЦК України, слід застосовувати тлумачення «contra proferentem». Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. «Contra proferentem» застосовується у тому випадку, коли очевидно, що лише одна сторона брала участь в процесі вибору відповідних формулювань чи формулюванні тих або інших умов в договорі чи навіть складала проект усього договору або навіть тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою; у разі неясності умов договору тлумачення умов договору повинно здійснюватися на користь контрагента сторони, яка підготувала проект договору або запропонувала формулювання відповідної умови. Поки не доведене інше, презюмується, що такою стороною була особа, яка є професіоналом у відповідній сфері, що вимагає спеціальних знань.

2. Процесуальні дії та рішення у справі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.08.2024 вказану справу передано на розгляд судді Ярмолі О.Я.

08.08.2024 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи (а.с.40).

27.03.2024 року представник відповідача ОСОБА_1 , адвокат Друзь В.В. подав суду відзив на позов (а.с. 43-51).

29.08.2024 року представником ТОВ «ФК «ЄАПБ» подано відповідь на відзив (а.с.55-71).

29.08.2024 року представником ТОВ «ФК «ЄАПБ» подано клопотання про поновлення строку для подання клопотання про витребування доказів (а.с. 93-97).

29.08.2024 року представник відповідача ОСОБА_1 , адвокат Друзь В.В. подав заперечення на клопотання (а.с.100, 101).

Ухвалою судді від 07.10.2024 року було задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів (а.с.108,109 ).

11.11.2024 року представник відповідача ОСОБА_1 , адвокат Друзь В.В. подав суду заяву про розгляд справи без участі відповідача та представника; додаткові пояснення у справі (а.с.115,116).

12.11.2024 р., 03.12.2024 р. на виконання ухвали суду від 07.10.2024 року від АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» надійшла запитувана інформація (а.с.125-128, 129-131).

Представник позивача у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявні клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позов підтримано.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, подав суду відзив на позов та заяву про розгляд даної справи без його участі та додаткові пояснення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, заперечень, дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з такого.

3. Фактичні обставини справи.

Встановлено, що 24 червня 2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 78338185, який підписаний електронним підписом позичальника. Додатком №1до даного договору є таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000,00 грн., строком кредитування 130 днів до 24.07.2023 року, процентна ставка 2,5% (а.с.6-8).

Підписанням цього Договору позики відповідач підтверджує, що він ознайомився на сайті товариства з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст.12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (п.п.5.1 п.5 Договору позики).

Відповідно до п.20 Договору позики, цей договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію».

Згідно додаткової угоди до договору позики 13.07.2023 року на підставі звернення позичальника, позикодавець збільшує суму наданої позичальнику позики ще на 1000,00 грн., тобто загальний розмір наданої позики становить 6000 грн. Орієнтована вартість позики визначена - 10025,00 грн.

Встановлено, що 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає позивачу за плату, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників (а.с.11,12).

В подальшому між вказаними сторонами було укладено ряд додаткових угод від 28.07.2021 року, 21.12.2023 року (а.с.13,14).

Згідно ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Відповідно до Реєстру боржників, до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до та ОСОБА_1 за кредитним договором № 78338185 в розмірі 20592,84 грн., з яких: 6 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 14 592,84 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Вказана сума заборгованості підтверджується розрахунком, здійсненим позивачем станом на 31.12.2023 року (а. с. 17).

На виконання ухвали суду від 07.10.2024 року АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» 01.11.2024, 27.11.2024 надано виписку про рух грошових коштів по рахунку № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) за період з 24.06.2023 по 30.06.2023 року; інформацію, що фінансовим номенром телефону ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , є НОМЕР_3 (ас.125127). Банківська картка № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_5 , банком не емітована (ас.129,130).

4. Позиція суду та оцінка аргументів сторін.

За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (ст. 11 ЦК України).

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ст.640 ЦК - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно ст. 642 ЦК відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Отже, кредитний Договір № 78338185 від 24/06/2023року було укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідач ОСОБА_1 у наданому відзиві стверджує, що позивачем не доведено факт укладення договору та отримання відповідачем коштів, але відповідач не надає жодного доказу своїм запереченням.

Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Отже, закріплена законом презумпція правомірності правочину означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована.

Оте, суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 уклав кредитний Договір № 78338185 від 24.06.2023року в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису, отримав кошти. В належний спосіб відповідач не спростував наведеного.

Щодо права вимоги позивача за Договором позики № 78338185, то статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

14.06.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 14/06/21.

Відповідно до Реєстру боржників №13 від 21.12.2023 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 20592.84 грн

Відповідно до п.п.1.5. Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, Клієнт гарантує та відповідає перед Фактором за дійсність грошових вимог, право яких відступається Факторові за цим Договором.

Відповідно до п.п.1.2. Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі відповідного Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору.

Тобто, Сторони погодили, що Первісний кредитор має право передавати (відступати) Новому кредитору свої Права вимоги до Позичальників, а Новий кредитор зобов`язаний набувати такі Права вимоги, шляхом підписання відповідних Реєстрів прав вимоги відповідно до форми, встановленій у відповідному додатку

Відповідно до п.п.9.5. Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, Зміни та доповнення до Договору можуть бути внесені виключно шляхом укладення в письмовій формі між Сторонами відповідної додаткової угоди, яка підписується уповноваженими представниками Стороні, а їх підписи скріплюються печатками Сторін. Відповідно до Додаткової угоди № 7 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, Сторони домовились викласти пункт 9 .1. Договору в наступній редакції:

«9.1. Даний Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення його печатками Сторін. Договір дійсний протягом 12 місяців з дня набрання чинності, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим договором. У випадку, якщо жодна із Сторін не направить письмове повідомлення про розірвання договору за один місяць до строку закінчення дії договору, даний Договір автоматично пролонгується на кожний наступний рік».

Отже, позивач наданими суду письмовими доказами підтвердив своє право вимоги за вказаним договором відповідно до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021р. На час розгляду даного спору відповідач не оскаржив зазначений договір факторингу.

Отже, за змістом наведених вище положень закону, заміна кредитора на фактора не означає звільнення боржника від обов`язку виконати зобов`язання, а лише надає боржникові право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце та у випадку, коли таких доказів не надано, виконати зобов`язання на рахунок первинного кредитора.

При цьому, відповідач не довів, що не укладав договір позики з ТОВ «ФК «1Безпечне агенство необхідних кредитів» та, як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не сплачував заборгованість ні новому, ні попередньому кредитору, внаслідок чого існує заборгованість.

Відповідач у відзиві зазначив, що позивач не надав належних доказів існування боргу, а пред`явлені позивачем розрахунки не містять детального розрахунку за складовими кредитної заборгованості, із зазначенням в який період та коли виникла, за який період та за якою ставкою були нараховані проценти за користування кредитом. В той же, час суд звертає увагу, що в силу положень ст. 81 ЦПК України відповідач повинен не лише надавати аналіз доказів сторони позивача, а й надати докази своїх заперечень. Відповідач не був позбавлений можливості надати свій контррозрахунок, витребувати в первісного кредитора інформацію щодо складових кредитної заборгованості, із зазначенням в який період та коли виникла, за який період та за якою ставкою були нараховані проценти за договром позики, співставити з умовами укладеного договору позики та переконатися щодо дійсного розміру заборгованості, або спростувати доводи позивача.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. ( Висновок ВС викладений у Постанові від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17).

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що підлягає стягненню з відповідача заборгованість за кредитним договором № 78338185 від 24.06.2023року, в розмірі 20592,84 грн., з яких: 6 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 14 592,84 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Згідно з платіжної інструкції № 71689 від 14.06.2024 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 гривень, що і підлягає стягненню.

На підставі викладеного і керуючись ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 274-279, 354 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 /РНОКПП: НОМЕР_2 / на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (адреса місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, ) заборгованість за Договором Позики № 78338185 в розмірі 20592 грн.84 коп. (двадцять тисяч п`ятсот дев`яносто дві гривні, 84 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 /РНОКПП: НОМЕР_2 / на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (адреса місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, ) судові витрати - 3028,00 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень, 00 копійок).

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного тексту судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» /вул. Симона Петлюри, 30, м.Київ, 01032/

Відповідач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 /адреса реєстрації: АДРЕСА_1 /,

Повний текст рішення суду виготовлено 10.12.2024 року.

Суддя О. Я. Ярмола