Справа № 137/1895/14-ц
Провадження № 22-ц/801/248/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гопкін П. В.
Доповідач:Войтко Ю. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача): Войтка Ю. Б.,

суддів Матківської М. В., Сопруна В. В.,

з участю секретаря судового засідання: Собцевої А. Р.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Літинського районного суду Вінницької області від 13 листопада 2023 року, постановлену під головуванням судді Гопкіна П. В. в смт Літин Вінницької області,

за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Літинського районного суду Вінницької області від 15.10.2014 у справі № 137/1895/14-ц за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

У вересні 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 15 жовтня 2014 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № VIHOAU07740357 від 26.01.2006 в сумі 256 281,9 гривень та 256,28 гривень судового збору.

13.11.2023 до Літинського районного суду Вінницької області надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про перегляд вказаного заочного рішення суду від 15 жовтня 2014 року.

Заява мотивована тим, що відповідач не отримував судову повістку про виклик до суду, також в матеріалах справи відсутні докази отримання ним судових повісток з приводу розгляду цієї справи, а тому він не був повідомлений про її розгляд. Про існування вказаного рішення відповідачу стало відомо 11 жовтня 2023 року, що підтверджується заявою його представника адвоката Пономаренка Д. Ю. про видачу копії рішення, яка знаходиться в матеріалах справи. Ознайомившись із вказаним заочним рішенням відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк». Враховуючи, що з вказаним заочним рішенням представник відповідача ознайомився лише 11 жовтня 2023 року, а тому відповідно до частини третьої статті 284 ЦПК України просить поновити пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення від 15 жовтня 2014 року, скасувати вказане рішення та призначити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 13 листопада 2023 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без розгляду.

Роз`яснено ОСОБА_1 , що залишення без розгляду заяви про перегляд заочного рішення не перешкоджає останньому оскаржити рішення суду першої інстанції до апеляційного суду в загальному порядку.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що заяву про перегляд заочного рішення разом із заявою про поновлення пропущеного строку подано особою з пропущенням встановленого цивільним-процесуальним законом строку, тому дійшов до висновку, що заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без розгляду.

Не погодившись із вказаною ухвалою, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що суд першої інстанції залишив без розгляду заяву про перегляд заочного рішення без належного врахування обставин, що мають значення для справи, неправильно застосував положення процесуального законодавства України та порушив порядок вирішення питання про перегляд заочного рішення, тому просить її скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що за результатами розгляду заяви суд першої інстанції, керуючись положеннями частини третьої статті 287 ЦПК України, мав винести ухвалу якою б заяву про перегляд заочного рішення залишити без задоволення, якщо суд першої інстанції вважає доводи заяви недостатніми, що включає обставини пропущення строку, його повноваження полягають у залишенні заяви без задоволення. Отже вважає, що своїм рішенням суд неправомірно обмежує право відповідача на апеляційне оскарження заочного рішення від 15 жовтня 2014 року.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Пономаренко Д. Ю. підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив, а тому згідно з вимогами частини другої статті 372 ЦПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним положенням ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Судом першої інстанції із матеріалів справи встановлено, що представник відповідача адвокат Пономарено Д. Ю. отримав копію заочного рішення суду особисто 11.10.2023, що підтверджується розпискою про отримання на адвокатському запиті (а.с.56).

У свою чергу відповідно до п. 58 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку» № 270 від 05.03.2009, під час приймання для пересилання письмової кореспонденції на адресному боці кожного поштового відправлення проставляється відбиток поштового календарного штемпеля.

Дата відбитка поштового календарного штемпеля маркувальної (франкувальної) машини повинна відповідати даті подання письмової кореспонденції для пересилання. Якщо на письмовій кореспонденції, поданій для пересилання, відсутній відбиток поштового календарного штемпеля або зазначена дата не відповідає даті подання її для пересилання, така кореспонденція повертається відправникові для відповідного оформлення.

Відповідно до відбитку поштового календарного штемпеля на конверті в якому до суду було надіслано вказану заяву, вона подана ОСОБА_1 (чи його уповноваженим представником) 08.11.2023 (а.с.64), тобто інтервал між отриманням повного тексту рішення на надісланням заяви становить 29 днів.

Отже заяву подано з порушенням вимог частини третьої статті 284 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

За викладених вище підстав, суд першої інстанції, керуючись положеннями статей 120, 124, 126 ЦПК України, дійшов висновку, що заяву відповідача про перегляд заочного рішення необхідно залишити без розгляду.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Глава 11 «Заочний розгляд справи» Розділу ІІІ «Позовне провадження» ЦПК України встановлює особливі умови та порядок проведення заочного розгляду справи, ухвалення заочного рішення, подання і розгляду заяви про його перегляд, а також скасування й оскарження цього рішення. Так, відповідач може подати заяву про перегляд заочного рішення до суду, який це рішення ухвалив, на предмет наявності передбачених частиною першою статті 288 ЦПК України підстав для його скасування, і оскаржити таке рішення у загальному порядку (статті 284-288 ЦПК України).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (стаття 284 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду заяви про перегляд заочного рішення).

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України).

Так, якщо відповідач подав заяву про перегляд заочного рішення поза межами встановлених частинами другою та третьою статті 284 ЦПК України строків, то це згідно з положеннями Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України не звільняє суд від обов`язку застосувати порядок, визначений у статті 287 ЦПК України, та постановити через пропуск строку на подання заяви про перегляд заочного рішення ухвалу про залишення цієї заяви без задоволення, якщо немає підстав для задоволення заяви про поновлення відповідного строку.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 214/5505/16.

У результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження (частина третя статті 287 ЦПК України).

Однак, всупереч зазначеним правовим нормам, суд першої інстанції заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишив без розгляду з підстав пропущення строку подання такої заяви без поважних причин, чим порушив порядок розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення (частина четверта статті 287 ЦПК України).

Отже нормами ЦПК України не передбачено залишення без розгляду заяви про перегляд заочного рішення у зв`язку з пропуском строку на подання такої заяви.

У справі «Delcourt v. Belgium» ЄСПЛ зазначив, що «у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення». У справі «Bellet v. France» ЄСПЛ зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 19 квітня 1993 року у справі «Краска проти Швейцарії» визначено, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважать важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами.

Згідно з статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відтак залишаючи без розгляду заяву про перегляд заочного рішення у зв`язку з пропуском строку на подання такої заяви, суд першої інстанції позбавив заявника права апеляційного оскарження, оскільки без проходження процедури перегляду заочного рішення в суді першої інстанції, відповідач позбавлений права оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку (частина четверта статті 287 ЦПК України).

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 374, 379, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Літинського районного суду Вінницької області від 13 листопада 2023 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 01 лютого 2024 року.

Суддя-доповідач Ю. Б. Войтко

Судді: М. В. Матківська

В. В. Сопрун