Справа № 157/2056/23
Провадження №2/157/81/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2024 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Гамули Б.С.,

з участю: секретаря судового засідання Плакоша Д.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, в якому просить провести поділ спільного майна подружжя, а саме: трактора марки «ДМТЗ 244», 2021 року випуску, заводський номер НОМЕР_1 , двигун номер НОМЕР_2 , шасі № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , та карабіна, стягнувши з відповідача на її користь компенсацію в розмірі 50% їх вартості.

Позов обґрунтовано тим, що 02 липня 2021 року сторони зареєстрували шлюб, який 22 серпня 2023 року було розірвано. У шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_5 . За час шлюбу сторони придбали трактор марки «ДМТЗ 244» та мисливський карабін з оптичним прицілом і приладом нічного бачення орієнтовною вартістю 45 000 грн, які зареєстровані на відповідача. Вказане майно знаходиться у ОСОБА_3 . Відповідач не бажає провести поділ цього майна добровільно, тобто сплатити позивачці компенсацію в розмірі 50% його вартості, у зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду.

Посилаючись на викладені обставини, позивачка просить провести поділ вищевказаних трактора та карабіна, стягнувши з відповідача на її користь компенсацію в розмірі 50% їх вартості, а також стягнути із ОСОБА_3 в її користь судові витрати.

У відзиві на позов відповідач ОСОБА_3 зазначив, що позовні вимоги він визнає частково, а саме в частині виплати позивачці 50% вартості карабіна без оптичного прицілу з приладом нічного бачення. В решті позовних вимог заперечив та вказав, що спірний трактор належить його матері ОСОБА_6 . Так, остання відповідно до свідоцтва про право на спадщину успадкувала після смерті свого чоловіка трактор марки «Т-25», 1987 року випуску. В подальшому, ОСОБА_6 вказаний трактор продала аби купити інший. На прохання матері відповідач ОСОБА_3 оформив замовлення на придбання трактора через Інтернет-ресурс, однак оскільки замовлення зробив він, то вказав власні анкетні дані для доставки товару. У зв`язку з цим у всіх документах на купівлю трактора внесено його анкетні дані, а тому відповідач змушений був придбаний трактор спочатку зареєструвати на себе. Купівля трактора відбулася через 20 днів після укладення шлюбу між сторонами. У подальшому, оскільки власником трактора в дійсності була ОСОБА_6 , то шляхом оформлення відповідних документів отримано свідоцтво про реєстрацію машин серії НОМЕР_4 , видане 05.09.2022. Сторони не вкладали в купівлю трактора жодних своїх коштів. Щодо поділу придбаної сторонами під час шлюбу зброї зазначив, що в дійсності в шлюбі придбано карабін «МР18МН». Його орієнтовна ринкова вартість в такому стані та такого віку становить 7300 гривень. Вказаний у позовній заяві оптичний приціл з приладом нічного бачення ОСОБА_3 не купував, а брав у тимчасове користування у свого товариша, після чого повернув. Таким чином, позивач не надала жодних доказів того, що колісний трактор та оптичний приціл з приладом нічного бачення відносяться до спільного майна подружжя. Враховуючи викладене, просить при розгляді позову врахувати, що ОСОБА_3 визнає позовні вимоги в частині компенсації ОСОБА_1 50% вартості карабіну «МР18МН», яка складає 7300 гривень, та заперечує щодо задоволення решти позовних вимог.

У відповіді на відзив позивач зазначає, що відчуження відповідачем трактора своїй матері ОСОБА_6 по договору купівлі-продажу №9258-31 є удаваною (нікчемною) угодою з метою уникнення його поділу на рівні частки між сторонами у справі, оскільки вона, як співвласник цього транспортного засобу, згоду на його відчуження третій особі не давала. Відповідач не подав суду доказів про те, що спірний трактор придбаний ним за кошти матері. Крім цього, мати відповідача має право звернутися до останнього з питанням стягнення цих коштів у разі доведення такого факту. Якщо відповідач доведе, що трактор придбаний дійсно за кошти матері, то він мав можливість придбати його ще до реєстрації шлюбу з позивачкою. Разом із тим, посвідчення тракториста у матері відповідача немає, користуватися трактором вона не вміє і найближчим часом не буде. Трактором користується відповідач. У зв`язку з цим трактор також є спільною сумісною власністю колишнього подружжя і підлягає поділу в рівних частинах. Ринкова вартість карабіна нарізного МР-18 МН 7,62х39, 600 мм береза по всій Україні становить 16 080 гривень. У зв`язку з цим просить позовні вимоги задовольнити, виділити відповідачу карабін ринковою вартістю 16 080 гривень та трактор вартістю 68 100 гривень, а також стягнути з нього на її користь компенсацію за половину вартості карабіна та трактора, відповідно в розмірі 8040 грн та 33 550 грн, що разом становить 41 390 грн та судові витрати у справі.

Позивачка ОСОБА_1 у ході розгляду справи уточнила позовні вимоги та просить суд виділити у власність відповідачу зі спільного майна подружжя трактор вартістю 67 100 грн, карабін вартістю 16 222 грн 33 к., рушницю гладкоствольну марки «Hatsan Escort PS SVP», 12 калібру, серійний номер НОМЕР_5 , вартістю 18 358 грн 40 к, стягнути з відповідача на її користь половину вартості вказаного майна, а саме 50 853 грн 86 к. та судові витрати у справі, зокрема за проведення судової експертизи 7201 гривень та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 9500 гривень. Гладкоствольну рушницю марки ТОЗ-34, Р, 12 калібру, виключити з поділу, оскільки вона придбана відповідачем до реєстрації шлюбу.

Позивачка ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні змінені позовні вимоги підтримали повністю, просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 , представник відповідача ОСОБА_4 позовні вимоги визнали частково з підстав, викладених у відзиві. Представник відповідача пояснив, що новий карабін коштує 16 000 грн, а справжня вартість карабіну, який просить поділити позивачка, становить 7300 грн. Щодо поділу трактора заперечив, оскільки той належить матері відповідача, яка успадкувавши трактор «Т-25», продала його аби купити новий. Вважає, що позивачка та її представник не довели, що ОСОБА_1 брала участь у купівлі трактора.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення.

Відповідно до статей 60, 61 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що в разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували в шлюбі з 02 липня 2021 року по 22 серпня 2023 року, що підтверджується рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області про розірвання шлюбу від 22 серпня 2023 року.

У позовній заяві, відповіді на відзив та заяві про уточнення позовних вимог позивачка зазначає, що за час шлюбу із ОСОБА_3 за спільні кошти вони придбали колісний трактор марки «ДМТЗ 244», 2021 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , мисливський карабін та рушницю гладкоствольну марки «Hatsan Escort PS SVP», 12 калібру, серійний номер НОМЕР_5 .

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року роз`яснено, що, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Таким чином, предметом доказування у справі про поділ майна подружжя є безпосередньо обсяг спільно нажитого подружжям майна та джерело й час його придбання.

Така ж позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 травня 2019 року в справі №522/19610/15-ц (провадження №61-35779св18), а саме, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Тобто статус спільної сумісної власності визначається такими критеріями: час набуття майна; кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття). Норма статті 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим чинникам. У зв`язку з викладеним у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. Тому сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя.

З матеріалів справи, зокрема з договору купівлі-продажу №22072021 від 22 липня 2021 року, акту приймання-передачі від 22 липня 2021 року до договору купівлі-продажу №22072021 від 22 липня 2021 року, свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_6 від 24 вересня 2021 року, дозволу №6005, виданого 19 серпня 2022 року на право зберігання (носіння) мисливського карабіну «МР18МН», калібру 7,62 мм, №111817001, повідомлення Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області №451/53/01/-2024, дублікату дозволу А №495341 від 18.10.2022, заяви (рапорту) ОСОБА_3 від 07.11.2022, об`єктивно підтвердженим вбачається факт належності подружжю на праві спільної сумісної власності трактора колісного марки «ДМТЗ 244», 2021 року випуску, заводський номер НОМЕР_1 , двигун номер НОМЕР_2 , шасі № НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1532 куб. см, потужність двигуна 17,60 кВт, реєстраційний номер НОМЕР_3 , карабіна мисливського «MP18MН», калібру 7,62 мм, № НОМЕР_7 та рушниці гладкоствольної «Hatsan Escort PS SVP», 12 калібру, серійний номер НОМЕР_5 .

Згідно зі статтями 70, 71 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Зі змісту заяв по суті справи та наданих у судовому засіданні пояснень встановлено, що позивачка бажає вищевказане майно виділити у власність відповідачу та стягнути з нього на її користь половину вартості цього майна.

У відповідності до ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно зі ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Як вбачається зі специфікації №22072021 до договору купівлі-продажу №22072021 від 22.07.2021, рахунку на оплату №ТЗ000000 470 від 22.07.2021, видаткової накладної №ТЗ000000 470 від 22.07.2021 вартість вищевказаного трактора марки «ДМТЗ 244», реєстраційний номер НОМЕР_3 , становить 67 100 гривень.

Під час розгляду справи, з метою визначення вартості придбаної сторонами під час шлюбу зброї, ухвалою суду від 12 лютого 2024 року була призначена судова товарознавча експертиза. На виконання цієї ухвали суду судовий експерт ОСОБА_7 надала висновок №СЕ-6 від 06 травня 2024 року по результатам проведення судової товарознавчої експертизи.

Згідно з висновком середня ринкова вартість карабіну мисливського марки «МР 18 МН», калібру 7,62 мм, серійний номер НОМЕР_7 на дату проведення експертизи становила 16 222 грн 33 к., гладкоствольної рушниці марки «Hatsan Escort PS SVP», 12 калібру, серійний номер 70-Н 22 YT-019428 18 385 гривень 40 копійок.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що оскільки об`єкти рухомого майна трактор, карабін та гладкоствольна рушниця набуті сторонами за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю, перебувають у володінні відповідача, підстав для відступлення від принципу рівності часток у спільному майні подружжя немає, тому є всі підстави для визнання за відповідачем права власності на це майно зі стягненням із нього на корить позивачки вартості її частки у праві власності на це майно.

В той же час, твердження відповідача про те, що спірний трактор був придбаний його матір`ю ОСОБА_6 , у зв`язку з чим таке майно не підлягає поділу, не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи.

Із матеріалів справи встановлено, що договір купівлі-продажу спірного транспортного засобу був укладений 22 липня 2021 року, тобто в період шлюбу сторін, та став підставою для реєстрації права власності на це майно за відповідачем ОСОБА_3 . Жодних належних та допустимих доказів про те, що спірний трактор придбала мати відповідача ОСОБА_6 за власні кошти суду не надано.

У відповідності до частин 1 та 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд у відповідності до ч. 3 ст. 141 ЦПК України враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно з фіскальним чеком №55 від 31.10.2023 та наданою суду платіжною інструкцією позивачка понесла витрати на сплату судового збору в сумі 1073 грн 60 к. та на залучення експерта в сумі 7200 гривень. З огляду на те, що позовні вимоги задоволено повністю, тому вказані судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в повному розмірі.

Щодо заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу, то суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до пунктів 1 та 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження надання правової допомоги позивач надала договір про надання правничої допомоги від 20 листопада 2023 року, розрахунок оплати юридичної допомоги адвоката в цивільній справі та квитанцію до прибуткового касового ордеру від 17.10.2024, згідно з якими вартість послуг з надання правничої допомоги становить 9500 гривень.

Суд, розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, доходить висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі з відповідача, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у додатковій постанові від 14 листопада 2018 року у справі №753/15687/15.

При цьому, суд звертає увагу на те, що предметом позову є поділ спільного майна подружжя, яке складається з трьох об`єктів рухомого майна, загальна вартість якого складає 101 707 грн 73 к. Справа є малозначною в силу вимог закону та не є складною. Вартість деяких послуг, зокрема підготовка клопотання про видачу копії висновку судової експертизи в розмірі 500 грн, є очевидно завищеною, зважаючи, що таке клопотання може бути заявлено усно.

За таких обставин суд вважає, що витрати позивача на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 9500 грн є завищеними, належним чином не обґрунтованими, не підтвердженими належними й допустимими доказами та становлять надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу судових витрат.

Враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд доходить висновку про необхідність зменшити їх розмір та стягнути із ОСОБА_3 на корить ОСОБА_1 понесені у цій справі витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у розмірі 5000 гривень.

Беручи до уваги наведене, суд у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивачки понесені нею витрати на сплату судового збору в сумі 1073 грн 60 к., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн та витрати на проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 7200 гривень.

Керуючись статтями 12, 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, статями 367, 372 ЦК України, статтями 60, 61, 70, 71 СК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити повністю.

Поділити спільне майно подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , яке є об`єктом спільної сумісної власності, а саме: трактор колісний марки «ДМТЗ 244», 2021 року випуску, заводський номер НОМЕР_1 , двигун номер НОМЕР_2 , шасі № НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1532 куб. см, потужність двигуна 17,60 кВт, реєстраційний номер НОМЕР_3 ; карабін мисливський «MP18MН», калібру 7,62 мм, № НОМЕР_7 ; рушницю гладкоствольну «Hatsan Escort PS SVP», 12 калібру, серійний номер НОМЕР_5 , в рівних частках.

Виділити ОСОБА_3 у власність зі спільного майна подружжя трактор колісний марки «ДМТЗ 244», 2021 року випуску, заводський номер НОМЕР_1 , двигун номер НОМЕР_2 , шасі № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , вартістю 67 100 (шістдесят сім тисяч сто) гривень, карабін мисливський «MP18MН», калібру 7,62 мм, №111817001, вартістю 16 222 (шістнадцять тисяч двісті двадцять дві) гривні 33 копійки, рушницю гладкоствольну «Hatsan Escort PS SVP», 12 калібру, серійний номер НОМЕР_5 , вартістю 18 385 (вісімнадцять тисяч триста вісімдесят п`ять) гривень 40 копійок.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 50 853 (п`ятдесят тисяч вісімсот п`ятдесят три) гривні 87 копійок грошової компенсації вартості її частки у спільному майні подружжя.

Припинити режим спільної сумісної власності подружжя на рухоме майно: трактор колісний марки «ДМТЗ 244», 2021 року випуску, заводський номер НОМЕР_1 , двигун номер НОМЕР_2 , шасі № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_3 ; карабін мисливський «MP18MН», калібру 7,62 мм, № НОМЕР_7 ; рушницю гладкоствольну «Hatsan Escort PS SVP», 12 калібру, серійний номер НОМЕР_5 .

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 копійок сплаченого судового збору, 5000 (п`ять тисяч) гривень витрат на професійну правничу допомогу та 7200 (сім тисяч двісті) гривень витрат на проведення судової товарознавчої експертизи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення.

Повне ім`я, місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін: позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 ; відповідач ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_9 .

Повне рішення суду складено 22 жовтня 2024 року.

Головуючий: Б.С. Гамула