Справа № 450/6003/23 Провадження № 2/450/523/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2024 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі :

головуючого-судді Кукси Д.А.

секретаря судового засідання Качмар М.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області, третя особа ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

суд постановив таке рішення:

підстава позову (позиція позивача): позивач звернулася до Пустомитівського районного суду Львівської області з позовною заявою, вимоги якої уточнила в ході розгляду справи та просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з коридору, кімнати, кухні, коридору та кімнати, загальною площею 55,0 кв.м, з яких 38,2 кв.м. житлової площі та 16,8 кв.м. допоміжної площі. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , баба позивачки. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з права на житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з погосподарської книги за 1986-1990 №25 від 30.01.2024, відповідно до якого особовий рахунок № НОМЕР_1 в погосподарській книзі №93 по с.Горбачі, Пустомитівського району Львівської області за 1986-1990 належав ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . будинок знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до технічного паспорта від 28.10.2023 року житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 складається з коридору, кімнати, кухні, коридору та кімнати, загальною площею 55,0 кв. м., з яких 38,2 кв. м. житлової площі та 16,8 кв. м. допоміжної площі. На випадок своєї смерті ОСОБА_4 розпорядилася своїм майном, склавши 28.10.1986 заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Пустомитівської державної нотаріальної контори Дмитерко М. І., зареєстрований в реєстр за № 3233 та на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: належний їй на праві особистої власності жилий будинок та інші господарські будівлі, що знаходяться в с. Горбачі, Пустомитівського району, Львівської області заповіла своїм дітям: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 спадщину після смерті матері ОСОБА_4 не прийняли. Дочка спадкодавці ОСОБА_8 , відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року прийняла спадщину після смерті матері, оскільки проживала разом з нею до дня смерті за адресою: АДРЕСА_1 , вели разом спільне господарство та ОСОБА_8 займалася похованням своєї матері. Спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилася, про що свідчить витяг зі Спадкового реєстру N2 75692197 від 05.02.2024 року. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_8 . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з права на житловий будинок, який вона успадкувала після смерті ОСОБА_4 . На випадок своєї смерті ОСОБА_8 не розпорядилася своїм майном, тому відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України спадкування після її смерті відбуватиметься за законом в порядку черговості. Спадкова справа після її смерті не заводилася. Відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_8 є син ОСОБА_3 (родинні відносини підтверджуються витягом з ДРАЦС громадян про державну реєстрацію народження) та донька ОСОБА_8 . Чоловік спадкодавці ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . ОСОБА_3 , відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, прийняв спадщину після смерті ОСОБА_8 , оскільки був зареєстрований та постійно проживав разом із нею до дня її смерті за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Дмитрівського старостинського округу № 422 від 25.09.2023 року. ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_3 , про що свідчить свідоцтво про смерть видане 09 червня 2023 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, серія НОМЕР_2 . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з права на житловий будинок, який він успадкував після смерті матері. Оскільки у спадкодавця не було спадкоємців першої черги, відповідно до ст. 1262 ЦК України спадкоємцями другої черги після смерті ОСОБА_3 є його рідні сестри ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Позивачка ОСОБА_1 відповідно до ст. 1269 ЦК України подала приватному нотаріусу Якимів Л. С. заяву про прийняття спадщини. Однак, прийнявши спадщину після смерті брата позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину на вказане вище спадкове майно, оскільки мати за життя на належний їй житловий будинок, не виготовила правовстановлюючі документи, що підтверджується повідомленням приватного нотаріуса Якимів Л. Р. N9 175/02-14 від 13.11.2023 року. У зв`язку з вище наведеним позивачка змушена захищати свої майнові права та інтереси стосовно спадкового майна в судовому порядку.

У судове засідання позивачка не з`явилася, представник позивача подала заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримала та просила такі задоволити.

Позиція відповідача:

Відповідач подав до суду відзив, у якому просив суд розглянути заяву за наявними в матеріалах справи доказами, у вирішенні спору покладається на розсуд суду та просить розглядати таку у відсутності уповноваженого представника.

Позиція третьої особи:

Третя особа ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, просила справу розглядати за її відсутності.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

13.12.2023 ухвала про відкриття провадження; 11.01.2024 відзив відповідача на позовну заяву; 25.01.2024 клопотання третьої особи ОСОБА_2 про відкладення справи; 25.01.2024 клопотання представника позивача про витребування доказів; 07.02.2024 клопотання представника позивача про витребування доказів; 21.02.2024, 18.03.2024 заяви третьої особи ОСОБА_2 про розгляд справи у її відсутності; 26.02.2024 ухвала про витребування доказів; 27.03.2024 клопотання представника позивача про відкладення підготовчого судового засідання; 03.05.2024 заява про уточнення позовних вимог; 08.05.2024 клопотання представника позивача про слухання справи у відсутності позивача; 08.05.2024 ухвала про закінчення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

Відповідно до ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 15 ЦПК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 24.01.2024, актовий запис №32.

ОСОБА_4 на праві власності належав будинок з приналежними до нього будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 , що засвідчується свідоцтвом про право власності на житловий будинок серії НОМЕР_4 .

Згідно витягу з погосподарської книги за 1986-1990, особовий рахунок № НОМЕР_1 в погосподарській книзі АДРЕСА_2 за 1986-1990, належав ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Будинок побудований 1938 року, матеріали стін - цегла, критий бляхою, знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що в день смерті спадкодавця ОСОБА_4 05.11.1988 та на час дії ЦК УРСР 1963 року відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

На випадок своєї смерті ОСОБА_4 розпорядилася своїм майном, склавши 28 жовтня 1986 року заповіт, який посвідчений державним нотаріусом Пустомитівської державної нотаріальної контори Дмитерко М.І., зареєстровано в реєстрі №3233. Відповідно до вказаного заповіту ОСОБА_4 на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: належний їй на праві особистої власності жилий будинок та інші господарські будівлі, що знаходяться в с.Горбачі Пустомитівського району Львівської області, заповіла своїм дітям: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 по рівній частці кожному.

Згідно з п. 1 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року N 7 спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України , законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-XII «Про нотаріат», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються ЦК УРСР.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих і Перехідних положень Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року № 435-IV, який набрав чинності 01.01.2004 року, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Тому питання щодо прийняття спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_4 регулюються Цивільним кодексом Української РСР від 18.07.1963 року, який втратив чинність 01.01.2004 року.

Таким чином, дані правовідносини регулюються розділом VІІ «Спадкове право» ЦК Української РСР 1963 року, статтею 524 якого визначено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Статтею 534 ЦК УРСР визначено, що кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Згідно приписів статей 525, 548, 549 ЦК УРСР 1963 року, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

За змістом розділу VІІ вказаного Кодексу, прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину.

Статтею 553 ЦК Української РСР визначено, що спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу).

Як вбачається з довідки виконкому Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області від 29.01.2024 №23, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , до дня смерті проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 . На день її смерті в житловому будинку разом з нею проживала без реєстрації її дочка ОСОБА_8 , вели разом спільне господарство та яка займалася похованням матері.

ОСОБА_8 як спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до п.1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки проживав з нею до смерті, вели спільне господарство.

Згідно витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №75692197 від 05.02.2024, спадкова справа після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , не заводилась.

Як вбачається з Витягу з погосподарської книги за 2021-2025 рр, виданого виконкомом Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області від 25.09.2023 №423, за ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 числиться будинок в АДРЕСА_1 .

Записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності (Інформаційний лист ВСС України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»). Отже, спадкодавець правомірно набув спадкове майно.

ІНФОРМАЦІЯ_7 померла ОСОБА_8 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 24.10.2023, актовий запис №04.

У відповідності до вимог ст. 1220 ЦК України в день смерті ОСОБА_8 відкрилася спадщина після смерті останньої.

Згідно вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Так, після смерті ОСОБА_8 , відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який був успадкований після смерті ОСОБА_4 .

Згідно довідки виконкому Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області від 25.09.2023 №422, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 до дня смерті проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 . На день її смерті в житловому будинку проживав та був зареєстрований ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Згідно витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №74711939 від 13.11.2023, інформація щодо заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , не значиться.

Як вказується у позовній заяві та не спростовано в ході розгляду справи, ОСОБА_3 був сином ОСОБА_8 , чоловік якої ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_10 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданим міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції 02.10.2006, актовий запис №6171.

Відповідно до ст. ст. 1268, 1269 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Як спадкоємець першої черги після смерті матері ОСОБА_8 , ОСОБА_3 прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживав із спадкодавицею та протягом шести місяців після відкриття спадщини не заявив про відмову від спадщини, а отже, згідно ч. 3 статті 1268 ЦК України, вважається таким, що прийняв спадщину.

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_3 набув у власність житловий будинок в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_8 .

Приблизно ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 09.06.2023, актовий запис №3521.

Як вбачається з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження за №2 від 08.08.2023, батьками ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_9 були ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 , батьками позивачки ОСОБА_1 вказані ОСОБА_9 та ОСОБА_8 .

Таким чином позивач та спадкодавець є рідними сестрою та братом.

За час свого життя ОСОБА_3 своїми майновими правами на випадок смерті не розпорядився в цілому чи частково, заповіту не склав, а тому спадкування його майна повинно здійснюватися за законом, в порядку черговості.

Згідно довідки виконкому Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області від 25.09.2023 №424, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня смерті проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 , один.

Як вбачається з матеріалів справи та матеріалів, наявних у спадковій справі №83/2023 до майна померлого приблизно ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , заведеної 08.08.2023, спадкоємці першої черги за законом відсутні.

Приписами ст. 1262 ЦК України встановлено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст. 1269 ЦК України).

Позивач ОСОБА_1 08.08.2023 подала заяву про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 .

Як вбачається з відповіді приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Якимів Л.С. від 13.11.2023 №175/02-14, неможливо видати свідоцтво про право на спадщину у зв`язку з відсутністю документів, підтверджуючих право власності померлого на житловий будинок та факту його державної реєстрації.

Таким чином, у позасудовому порядку, зокрема нотаріальному, позивач здійснити спадкування спадкового майна, належного ОСОБА_3 , який помер приблизно ІНФОРМАЦІЯ_1 , не має можливості, оскільки правовстановлюючі документи на спадкове майно відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власника є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Дане також підтверджується п. 3.1 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування».

Приписами ч.2 ст.328 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи з засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За вказаних вище обставин, беручи до уваги те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже, правомірно набув право власності на спадкове майно; позивач, як спадкоємець другої черги за законом прийняла спадщину, претендує на спадкове майно, однак не може оформити право власності на нього, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на майно; те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, а обставини склалися так, що в іншому, крім судового порядку, позивач не має можливості реалізувати своє право на спадщину, те, що визнання права власності за позивачем на спірне майно не порушить прав відповідача та третьої особи, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Оскільки позивач не наполягає на стягненні з відповідача понесених ним судових витрат, судові витрати слід покласти на позивача.

На підставі ст. ст. 16, 321, 328, 392, 1216-1218, 1258, 1261,1270 ЦК України, ЦК УРСР 1963 року, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 247, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер приблизно ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з коридору, кімнати, кухні, коридору та кімнати, загальною площею 55,0 кв.м, з яких 38,2 кв.м. житлової площі та 16,8 кв.м. допоміжної площі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Щирецька селищна рада Львівського району Львівської області, , місцезнаходження: 81120, смт. Щирець, пл. Ринок, 8, Львівського раойну Львівської області.

Третя особа: ОСОБА_2 , АДРЕСА_4 .

Суддя Д. А. Кукса