РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

Справа № 293/1186/24

Провадження № 2/293/508/2024

23 жовтня 2024 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Лось Л.В.

за участі секретаря судового засідання Мудрик В.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Черняхів цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів"

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

Процесуальні дії по справі:

Позивач звернувся з позовом до ОСОБА_1 , згідно якого просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованість за кредитним договором в сумі 47 855,17 грн з яких: 29 495,34 грн заборгованість по тілу кредиту; 18 359,83 грн заборгованість за відсотками.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору № від 24.01.2022.

12.08.2024 суд у порядку ч. 8 ст. 187 ЦПК України сформував запит в ЄСІТС «Електронний суд», та отримав відповідь з ЄДДР № 734073 від 12.08.2024 щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 15.08.2024 суд позовну заяву ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" залишив без руху та надав позивачу строк для усунення виявлених недоліків.

23.08.2024 на електронну адресу суду за вх-№5040 позивач на виконання вимог ухвали від 15.08.2024 направив заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 26.08.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників. Розгляд справи по суті суд призначив на 25.09.2024.

Ухвалою від 25.09.2024, яка у порядку ч.5 ст. 259 ЦПК України занесена до протоколу судового засідання від 25.09.2024 суд відклав розгляд справи по суті на 23.10.2024.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням ОСОБА_1 (відповідач) умов кредитного договору № від 24.01.2022, укладеного між відповідачем та АТ "ОТП Банк", внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість, що становить 47 855,17 грн, з яких: 29 495,34 грн - загальна сума боргу по тілу кредиту; 18 359,83 грн - заборгованість за відсотками.

Позивач вказує, що 13.10.2023 на підставі договору факторингу №13/10/23 укладеного між ТОВ " ОТП Банк " та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (далі позивач, ТОВ "ФК "ЄАПБ"), та відповідно до реєстру боржників №1 від 13.10.2023 ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № від 24.01.2022 у розмірі 47855,17 грн, з яких: 29 495,34 грн - загальна сума боргу по тілу кредиту; 18 359,83 грн - заборгованість за відсотками.

Позивач зазначає, що всупереч умов кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання та заборгованість за кредитним договором не погасив ні перед первісними кредиторами, ні перед позивачем.

З метою захисту свого порушеного права позивач звернувся до суду з даним позовом.

У судове засідання сторони не з`явились. Про день, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином.

Позивач повноважного представника у судове засідання не направив, у прохальній частині позову (а.с.3) та у заяві про усунення недоліків, яка надійшла до суду від 23.08.2024, просить здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача. Також просить у разі неявки відповідача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с. 47).

У заяві від 23.08.2024 позивач вкзує, що не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів (касовими та меморіальними) на отримання та повернення відповідачем кредитних коштів за укладеними з первісними кредиторами кредитних договорів, щодо яких виник спір, з тих причин, що позивач не є первісним кредитором, а дані документи відповідно до п.35 Положення Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, формуються, складаються та зберігаються в установі банку, який видав кредит, відповідно до чинного законодавства України відповідальною особою банку.

Відповідно до умов кожного з укладених кредитних договорів, кошти надаються позичальнику в безготівковій формі на банківську картку вказану позичальником при укладанні кредитного договору. Оскільки повний номер картки є банківською таємницею, доступ до якої має лише відповідач та банк, що видав картку, позивач не може надати повні реквізити отримувача коштів.

Звертає увагу суду на те, що ідентифікація позичальника здійснюється через банка-емітента, яким видано картку.

Отже, доступ до виписок по картці, на яку перераховано кредитні кошти, має банк-емітент та відповідач. Ні первісні кредитори, ні ТОВ «ФК «ЄАПБ» не мало та не має доступу до даної інформації, так як дана інформація є банківською таємницею. Відповідач, як власник карткового рахунку, на який було перераховано кредитні кошти, може власноруч отримати виписки по рахунку для підтвердження або спростування факту перерахування та отримання кредитних коштів.

Також наголошує, що договір укладений з відповідачем в судовому порядку не був розірваний.

Зазначає, що надані позивачем докази є належними, допустимими та достатніми для підтвердження надання/перерахування коштів позичальнику та обґрунтування розміру заборгованості відповідача за договором факторингу, отже позовні вимоги ТОВ "ФК "ЄАПБ" є законними та обґрунтованими, а тому позовні вимоги ТОВ "ФК "ЄАПБ" просить задовольнити в повному обсязі.

До заяви як доказ позивач додає платіжну інструкцію за укладеним договором факторингу.

Відповідач у судове засідання від 23.10.2024 не з`явився повторно, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином.

Виклик відповідача до суду здійснювався судом шляхом направлення судової повістки за його зареєстрованим місцем проживання: АДРЕСА_1 .

Згідно з висновками Європейського суду з прав людини, зазначених у рішенні у справі «Вячеслав Корчагін проти Росії» № 12307/16 - учасник справи, що повідомлявся за допомогою пошти за однією із адрес, за якою він зареєстрований, ухилявся від отримання судової повістки, тому йому повинно було бути відомо про час і місце розгляду справи. Він також міг стежити за ходом його справи за допомогою офіційних джерел, таких як вебсторінка суду.

Як встановлено, частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно із ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За нормами ч.1 ст. 281 ЦПК України, про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу.

Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, з урахуванням наявності умов, за яких можливе проведення заочного розгляду справи, відповідно до ст. 280,281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, яка у порядку ч.5 ст. 259 ЦПК України занесена до протоколу судового засідання від 23.10.2024.

Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

В ході розгляду справи, суд відповідно до п. 4 ч. 5 ст.12 ЦПК України створив сторонам всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ЦПК України.

Відповідно до ст. 259 Цивільного процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих до суду.

Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

24.01.2022 між АТ "ОТП Банк" та ОСОБА_1 (відповідач) укладений кредитний договір № (а.с.5-6).

За погодженими умовами в порядку передбаченому кредитним договором та Правилами кредитування банк надає позичальнику кредит, а позичальник приймає кредит, зобов`язується належним чином використовувати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом на рахунок погашення боргових зобов`язань, а також виконати всі інші зобов`язання, як вони визначені кредитним договром та правилами кредитування (п.2.1 договору).

Згідно із умовами договору банк надає позичальнику кредит, у розмірі 33 000 гривень на загальні споживчі цілі (п.п.1.1 договору).

Сторони узгодили, що датою остаточного повернення кредиту є 24.01.2024, строк на який надаєтиься кредит визначений графіком платежів, для розрахунку річної бази нарахування процентів використовується фактична кількість днів у календарному місяці та у календарному році.

Відповідно до 1.2. договору протягом дії кредитного договору встановлено, що для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуавтись фіксована процентна ставка у розмірі 40,00% річних. Повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів.

Відповідно до п.п. 3.1. договору банк надає позичальнику кредит безготівково, шляхом перерахування кредитних коштів на платіжну картку, емітовану банком на ім`я позичальника або шляхом видачі готівкою суми кредиту позичальнику через кассу банку, зменшений на утриману банком комісійну винагороду за видачу кредиту (якщо суму комісійної винагороди за видачу кредиту включено до суми кредиту), а також на оплату додаткових послуг банку, страхової премії страховій компанії, якщо визначені суми включені до суми кредиту та з подальшим перерахуванням цих сум за цільовим використанням кредиту згідно із дорученням позичальника. Кредит видається протягом 1 (одного) банківського дня з дати укладення кредитного договору. Розрахунок загальної вартості кредиту на дату укладення кредитного договору зазначені у додатку №1 до кредитного договору.

За змістом кредитного договору сторони також погодили, що заява-анкета про надання банкіських послуг АТ «ОТП Банк» від 24.01.2022 є невід`ємною частиною договору. Підписанням анкет-заяви клієнт підтверджує, що сторонни домовились про електронну взаємодію у порядку та спосіб, що визначений договором. Клієнт визнає, що електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом. Клієнт підтверджує, що всі наступні правочини та документи, перелік, яких визначений договором, можуть вчинятися клієнтом та/або банком з використанням електронного підпису. Шляхом підписання заяви-анкети клієнт підтверджує, що він особисто отримав свій примірник заяви-анкети, договору, тарифів банку. З умовами договору, тарифами банку, які розміщені на офіційному сайті банку, ознайомлений, приймає та погоджується з їх положеннями, як і приєднується до договору про порядок підписання правочинів, який розміщений на офіційному сайті банку (п.5 договору).

Анкета-заява на отримання кредиту/опитувальний лист від 19.01.2022 за підписом ОСОБА_1 , додана позивачем, є неналежної якості, що позбавляє суд можливості детально дослідити її зміст (а.с.10)

Відповідно до графіку платежів та розрахунку загальної вартості кредиту, що є додатком № 1 до кредитного договору № від 24.01.2022 визначено дату видачі кредиту 24.01.2022, дату кожного наступного платежу з кінцевою датою повернення кредиту - 24.01.2024, кількість днів у розрахунковому періоді - 30; процент за користування кредитом, реальна річна процентна ставка, % - 48.210, загальна вартість кредиту 48 441,91 грн (а.с.9).

Згідно із паспортом споживчого кредиту та додатку №1 до паспорту споживчого кредиту від 24.01.2022 визначено основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та види платежів за кредитом (а.с.7,8).

Згідно із анкето-заявою №б/н позичальника щодо кредитної заборгованості зазначено ім`я клієнта ОСОБА_1 , контакти клієнта, опис причин виникнення фінасових проблем (не має можливості самостійно погасити заборгованість), джерело поточних доходів 8000 грн, та спроможну суму оплати по кредиту 2000 (а.с.12).

13.10.2023 між АТ «ОТП Банк» (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №13/10/2023 відповідно до умов якого ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло право грошової вимоги за кредитними договорами АТ «ОТП Банк» (а.с.10-11).

Відповідно до копії платіжної інструкцій в національній валюті №20333 від 13.10.2023, ТОВ "ФК" ЄАПБ" здійснено оплату за відступлення прав вимоги згідно договору факторингу №13/10/2023 від 13.10.2023 у розмірі 2 073 929,84 грн (а.с.50).

Відповідно до витягу з реєстру боржників №1 від 13.10.2023 до договору факторингу №13/10/3 від 13.10.2023 ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № в сумі 47 855,17 грн, з яких: 29 495,34 грн заборгованість по тілу кредиту; 18 359,83 грн заборгованість за відсотками (а.с.16).

Згідно із наданим позивачем розрахунком заборгованості, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № від 24.01.2022 за період з 13.10.2023 по 30.06.2024 становить у сумі 47 855,17 грн, з яких: 29 495,34 грн заборгованість по тілу кредиту; 18 359,83 грн заборгованість за відсотками (а.с.13).

Позивач зазначає, що в порушення умов договору позики, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, допустив прострочення повернення кредиту і сплати процентів, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість у заявленому до стягнення розмірі 47 855,17 грн.

Також вказує, що з моменту отримання права вимоги до відповідача за кредитним договором, позивачем не здійснювались нарахування жодних штрафних санкцій.

Оскільки, відповідач добровільно не погасив існуючу заборгованість ні перед первісним кредитором, ні перед позивачем після набуття прав вимоги останнім, позивач за захистом свого порушеного права звернувся до суду з даним позовом.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.

Згідно ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Як передбачено ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України та ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості за кредитним договором № від 24.01.2022 особою, яка набула таке право відновідно до договору факторингу.

Обставиною, що підлягає доказуванню під час вирішення даного спору є факт отримання кредитних коштів, факт користування кредитними коштами та факт належного виконання позичальником зобов`язань із своєчасного виконання зобов`язань в частині повернення кредиту.

Судом встановлено, що відповідачем укладений кредитний договір № від 24.01.2022.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Пунктом 1 ч.1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч.1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

На підтвердження права вимоги на стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № від 24.01.2022, укладеним між АТ "ОТП Банк" та ОСОБА_1 (відповідач) позивач надав суду:

копію кредитного договору № від 24.01.2022 (а.с.5-6), копію паспорта споживчого кредиту від 24.01.2022 (а.с.7), копію додатку №2 до паспорту споживчого кредиту від 24.01.2022 (а.с.8), копію графіку платежів та розрахунку вартості кредиту, що є додатком №1 до кредитного договору № від 24.01.2022 (а.с.9), анкета-заява/опитувальний лист, яка є нечитабельною (а.с.10), копію паспорта відповідача разом із довідкою про реєстрацію місця проживання особи (а.с.11), анкета-заява №б/н позичальннника щодо кредитної заборгованості (а.с.12), розрахунок заборгованості за кредитним договором № від 24.01.2022 (а.с.13), копію договору факторингу №13/10/2023 від 13.10.2023 (а.с.14-15), витяг з реєстру боржників №1 від 13.10.2023 до договору факторингу №13/10/2023 від 13.10.2023 (а.с. 16), копію свідоцтв про державну реєстрацію юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів" та ПАТ «ОТП Банк» (а.с.17,20), копію свідоцтва про реєстрацію фінансової установи Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів" (а.с.18), копію розпорядження від 23.03.2017 №691 Національної комісії, що здійснює державне ругулювання у сфері ринків фінансових послуг про видачу Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів" ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів) (а.с.19), копія банківської ліцензії ПАТ «ОТП банк» (а.с.21), копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осоіб-підпприємців та громадських формувань АТ «ОТП банк» (а.с.22-23), копію статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів" (а.с.24-26), копію протоколу №41 загальних зборів засновників (учасників) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів" від 26.06.2014 згідно із яким призначено на посаду директора товариства ОСОБА_2 (а.с.27), копію наказу від 02.07.2014 №ФК125-к по особовому складу про призначення генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів" зідно із протоколом №41 (а.с.28)

Проте, суд уважає, що вказані вище докази не підтверджують вимоги позивача за вказаним кредитним договором у заявленому розмірі, оскільки позивач не надав жодних первинних документів, які б підстверджували надання відповідачу кредитних коштів та користування відповідачем кредитними коштами.

Так, наданий Витяг з реєстру боржників №1 за кредитним договором, сформований позивачем від 19.07.2024 без підписів сторін договору факторингу є одностороннім та не містять будь-яких посилань на первинні документи, які б підверджували розмір заборгованості, яку відступає первісний кредитор, в тому числі і за кредитним договором № від 24.01.2022.

Зазначений витяг не підписаний фактором, тому суд не може розцінювати такий витяг як належний доказ того, що саме у такому вигляді був укладений та погоджений реєстр боржників до договорів факторингу.

Разом з тим позивачем не додано до матеріалів справи акту прийому-передачі за договором факторингу №13/10/23 від 13.10.2023 відповідно із зазначенням суми заборгованості, яка уступається фактору.

Таким чином позивачем за допомогою належних та допустимих доказів не доведені факти передачі права грошової вимоги до відповідача Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" у заявленому позивачем розмірі.

Крім того, суд ураховує і те, що, позивачем не додані первинні належні та допустимі докази на підтвердження отримання відповідачем кредитних коштів від первісного кредитора та неповернення або часткового повернення кредиту, якими є документи первинної бухгалтерської документації (виписка по рахунку, платіжні документи).

Згідно із умовами договору факторингу для підтвердження дійсності права вимоги, що відступається, клієнт надає фактору документацію в порядку, передбаченому цим договором. Документація за цим договром становить документи, що стосуються заборгованості окремих боржників, які є внаявності у клієнта , підтверджують та засвідчують наявність права грошових вимог клієнта до боржників, їх поручителів, щодо погашення заборгованості, а саме: кредитний договір з усіма супутніми документами (оригінал), додток №1 до кредитного договору (графік платежів), документи, що підтверджують перерахування коштів на рахунок…

Тобто, при укладенні договору факторингу позивач володіє повною інформацією щодо кредитної справи кожного боржника в тому числі і первинними документами, що підтверджують факт надання коштів у кредит та відповідно заборгованості за кредитними договорами.

Суд зазначає, що саме первинні документи, що оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" є тими, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір.

Згідно із указаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року №254 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

У пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75 встановлено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку.

Таким чином, з наведених норм законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Аналогічні за змістом висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц, провадження №61-4685св19.

Відтак, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит.

Проте позивач звертаючись до суду не надав таких доказів та не обґрунтував неможливість їх подання.

Надані розрахунки заборгованості, сформовані позивачем, не є тими первинними документами, що підтверджують факт надання відповідачу кредитних коштів та відповідно заборгованості відповідача за кредитним договором.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 13 травня 2020 року, справа №219/1704/17, провадження №61-1211св19.

Суд зауважує, що доданий розрахунок є документом, що складений самим позивачем, а, відтак, інформація зазначена в ньому, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не може бути доказом наявності заборгованості, на стягненні якої наполягає позивач.

Отже, позивач належними та допустими доказами не довів наявність заборгованості відповідача перед позивачем у заявленому розмірі.

Разом з тим, не надання стороною позивача первинних документів, посилаючись на їх вісутність з підстав, що позивач не володіє такою інформацією, суд до уваги не приймає, оскільки саме позивач за умовами укладеного договору факторингу має володіти такою інформацією.

Крім того, позивач, реалізовуючи свої процесуальні права, не маючи можливості самостійного надання таких доказів з тих чи інших причин, не був позбавлений можливості звертатися до суду з клопотанням про витребування від первісного кредитора таких документів, однак з таким клопотанням до суду не звертався.

Окрім того, суд не знаходить підстав вважати, що за договором факторингу відбулась передача права вимоги до відповідача, оскільки із наданого позивачем договору факторингу, відсутні будь-які відомості про відповідача ОСОБА_1 , а витяг з реєстру прав вимог виготовлений самим позивачем, а акт прийому-передачі за договором факторингу відповідно із зазначенням суми заборгованості, яка уступається фактору взагалі не наданий.

Суд вказує, що такими доказами могли бути підписані сторонами та завірені печатками відповідні реєстри прав вимог, до яких внесена вимога до ОСОБА_1 за кредитним договором, а також акт приймання-передачі з реєстру прав вимог із зазначенням відповідної інформації, однак вказані документи не були надані позивачем до суду з повною належною інформацією.

При цьому суд зважає на те, що саме позивач володіє такою інформацією та безпосередньо мав можливість надати її суду та/або заявити клопотання про її витребування.

Окремо слід зазначити, що позивач у заяві про усунення недоліків доводить про надання ним належних та допустимих доказів, які підтверджують факт переходу права вимоги до відповідача про що, як зазначає у заяві, додає належним чином засвідчені копії Витягів з Реєстру Боржників (перша сторінка, сторінка із інформацією по заборгованості відповідача та остання сторінка із підписами Директорів Первісних кредиторів та ТОВ «ФК «ЄАПБ», що закріплені відбитками печаток цих підприємств) із ретушованою конфіденційною інформацією інших боржників та інформацією, що становить комерційну таємницю сторін договору, проте такої копії витягів з реєстру боржників до заяви не додає, про що, зокрема, відсутній перелік таких копій документів і в додатках до заяви.

Позивач взагалі здійснює посилання, що такі копії витягів з реєстру боржників додає до відповіді на відзив, в той час як відповідачем відзив на позов не надавався.

Відповідно до норм закріплених у ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позивач належними та допустимими доказами не довів обгрунтованість заявлених вимог як відносно наявної у відповідача заборгованості за кредитним договором, так і набуття прав вимоги за таким договором.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

На підставі викладених вище фактичних обставин справи суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Розподіл судових витрат

У порядку ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст.ст.5, 12, 13,79,81,91,141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-284, 354,355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

1.У задоволені позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено без змін за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів"(адреса місце знаходження: вул. Симона Петлюри 30, м.Київ, 01032, адреса для листування: вул. Лісова 2, поверх 4, м. Бровари, Київська область, 007400 )

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця поживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Суддя Людмила ЛОСЬ