Справа №478/981/24 пров. №2/478/261/2024
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

22 жовтня 2024 року Казанківський районний суд Миколаївської області

в складі : головуючої судді Сябренко І.П.

за участю: секретаря Луговської А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду смт. Казанка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Володимирівської сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Володимирівської сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що після смерті її батька ОСОБА_2 , що мала місце 03 липня 2012 року відкрилася спадщина, зокрема, на право на земельну частку (пай), розміром 10,1 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у складі земель, які перебувають у колективній власності КАСП « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташовану в межах території Володимирівської сільської ради Баштанського району Миколаївської області, яку він успадкував, після смерті ОСОБА_3 , що мала місце ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка в свою чергу успадкувала, після смерті ОСОБА_4 , що мала місце ІНФОРМАЦІЯ_3 , яке набуте останнім на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії МК №0085262 від 02 вересня 1997 року.

09 лютого 2024 року вона як єдиний спадкоємець за законом після смерті батька ОСОБА_2 звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке складається з права на земельну частку (пай), але державним нотаріусом Широківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Горбаченко О.В. їй було відмовлено у видачі свідоцтва, у зв`язку з тим, що нею не надано правовстановлюючий документ на вищезгадане майно, а саме Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії МК №0085262 від 02 вересня 1997 року.

Посилаючись на викладені обставини, просила ухвалити рішення яким визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , що мала місце 03 липня 2012 року, право на земельну частку (пай), розміром 10,1 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у складі земель, які перебувають у колективній власності КАСП « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташовану на території Володимирівської об`єднаної територіальної громади, яке належало ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії МК №0085264, виданого на підставі розпорядження Казанківської РДА від 15 травня 1997 року №193-р, зареєстрованого 02 вересня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №461, яке прийняв померлий ОСОБА_2 , однак не переоформив своїх спадкових прав.

Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 12 серпня 2024 року провадження у зазначеній справі відкрито та призначено до підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 03 вересня 2024 року закрито підготовче провадження в справі та справу призначено до розгляду по суті.

24 вересня 2024 року позивач ОСОБА_1 подала заяву про уточнення позовних вимог, в якій просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , що мала місце 03 липня 2012 року, право на земельну частку (пай), розміром 10,1 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у складі земель, які перебувають у колективній власності КАСП « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташовану на території Володимирівської об`єднаної територіальної громади Баштанського району Миколаївської області, яке належало ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії МК №0085262, виданого на підставі розпорядження Казанківської РДА від 15 травня 1997 року №193-р, зареєстрованого 02 вересня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №461, яке прийняв померлий ОСОБА_2 , однак не переоформив своїх спадкових прав.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, але від неї надійшла заява, в якій вона просить справу розглядати без її участі, заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Відповідач Володимирівська сільська рада свого представника в судове засідання не забезпечила, але надала суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові докази та матеріали справи, суд приходить такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд, за правилами ч.1 ст.13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Матеріалами справи встановлено, що громадянину ОСОБА_4 відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії МК №0085262 від 02 вересня 1997 року належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КАСП «Ленінська Іскра» розміром 10,1 га в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (копія) (а.с.74 спадкової справи №478).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 04 травня 1999 року (копія) (а.с.11).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КАСП «Ленінська Іскра» розміром 10,1 га в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

З свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 15 грудня 2000 року завідувачкою Баштанського державною нотаріальною конторою Миколаївської області, в.о. завідувачки Казанківської держнотконтори ОСОБА_5 , зареєстрованого в реєстрі за №2345 вбачається, що спадкоємицею майна гр. ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , є його дружина ОСОБА_3 . Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває на території Олександрівської сільради Казанківського району Миколаївської області, розміром 10,1 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Спадкове майно належало гр. ОСОБА_4 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії МК №0085262 виданого 02 вересня 1997 року Казанківською райдержадміністрацією у відповідності з рішенням від 15 травня 1997 року №193-р та, зареєстрованого там же 02 вересня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №461 (копія) (а.с.76 спадкової справи №478).

З інформаційної довідки виданої Відділом у Казанківському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, за вих. №53/143-17 від 20.07.2017 року, вбачається, що згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Олександрівській сільській раді, КАСП «Ленінська Іскра» за громадянином ОСОБА_4 під №461 02 вересня 1997 року зареєстрований Сертифікат серії МК №0085262 на право на земельну частку (пай), площею 10,1 (умовних кадастрових га), виданий на підставі розпорядження Казанківської райдержадміністрації від 15 травня 1997 року №193-р. Також від 15 грудня 2000 року було зареєстровано перехід права на гр. ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 грудня 2000 року №2345 (а.с.161).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 21 серпня 2003 року (копія), ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 66 років у с. Привілля Казанківського району Миколаївської області, про що 21 серпня 2003 року зроблено запис за №04 (а.с.14).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, в тому числі у вигляді права на земельну частку (паю), яку вона успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 , та права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 8,6 га.

З свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 31 березня 2004 року державним нотаріусом Казанківської державної нотаріальної контори Саяпіною І.Г., зареєстрованого в реєстрі за №390 вбачається, що спадкоємцем майна гр. ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є її син гр. ОСОБА_2 . Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з права на земельну частку (пай) площею 10,1 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), у колективній власності КАСП «Ленінська Іскра», розташованого на території с. Олександрівка Казанківського р-ну Миколаївської області, яке належить спадкодавцю на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії МК №0085262, виданого 02 вересня 1997 року Казанківською районною державною адміністрацією Миколаївської області і зареєстрованого 02 вересня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №461 (копія) (а.с.61 спадкової справи №97).

З свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 31 березня 2004 року державним нотаріусом Казанківської державної нотаріальної контори Саяпіною І.Г., зареєстрованого в реєстрі за №392 вбачається, що спадкоємцем майна гр. ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є її син гр. ОСОБА_2 . Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 8,6 гектара на території Олександрівської сільської Ради Казанківського р-ну Миколаївської області, належної спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії РЗ №531173, виданого 24.12.2001 року Олександрівською сільською Радою Казанківського р-ну Миколаївської області і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №189 (копія) (а.с.66 спадкової справи №97).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 05 липня 2012 року (копія), ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 46 років у смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області, про що в Книзі реєстрації смертей 05 липня 2012 року зроблено відповідний актовий запис за №30 (а.с.17).

Спадщина відкрилася в цей же день, у відповідності до вимог ч.2 ст.1220 ЦК України.

В силу приписів ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, в тому числі у вигляді права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КАСП «Ленінська Іскра» розміром 10,1 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке він успадкував після смерті своєї матері ОСОБА_3 .

Частиною 2 ст.1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивач ОСОБА_1 є донькою спадкодавця, що підтверджується Свідоцтвом про народження (копія) серії НОМЕР_4 (а.с.10).

З копії спадкової справи до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 , заведеної Широківською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області, вбачається, що спадщину після смерті ОСОБА_2 за законом прийняла дочка ОСОБА_1 (а.с.80-145).

Державним нотаріусом Широківської державної нотаріальної контори Горбаченко О.В. 08 лютого 2018 року видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №72, згідно якого спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна гр. ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , є його неповнолітня дочка гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: земельної ділянки площею 8.6005 гектарів, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Олександрівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області, що належала померлому на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА №071580, виданого 04 серпня 2005 року на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 31 березня 2004 року за №392, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №43, кадастровий номер :03:000:0076 (копія) (а.с.109).

09 лютого 2024 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Широківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_2 на майно, яке складається з права на земельну частку (пай) розміром 10,1 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває у колективній власності КАСП «Ленінська Іскра» Казанківського району Миколаївської області.

Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 спадкоємиці ОСОБА_1 (позивачу) було відмовлено, про що державним нотаріусом Широківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Горбатенко О.В. винесено відповідну постанову від 09 лютого 2024 року (копія) (а.с.27).

Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що підставою для відмови у видачі свідоцтва є те, що у спадкоємиці відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно, а саме Сертифікат на право на земельну частку (пай), що унеможливлює вчинення нотаріальних дій.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Положення ст.1 цього Закону передбачають, що право на земельну частку (пай) мають, у тому числі громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

За роз`ясненнями, наведеними в п.п. 11, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 за життя набув право на земельну частку (пай) розміром 10,1 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у складі земель, які перебувають у колективній власності КАСП «Ленінська Іскра», розташовану на території Володимирівської об`єднаної територіальної громади Баштанського району Миколаївської області, що підтверджується наявними у справі доказами, зокрема Свідоцтвом про право на спадщину за законом виданого 31 березня 2004 року державним нотаріусом Казанківської державної нотаріальної контори Саяпіною І.Г., зареєстрованого в реєстрі за №390, з якого вбачається, що ОСОБА_2 успадкував після смерті гр. ОСОБА_3 , яка мала місце 11 серпня 2003 року, право на земельну частку (пай) площею 10,1 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), у колективній власності КАСП «Ленінська Іскра», розташованого на території с. Олександрівка Казанківського р-ну Миколаївської області, яке належало спадкодавцю на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії МК №0085262, виданого 02 вересня 1997 року Казанківською районною державною адміністрацією Миколаївської області і зареєстрованого 02 вересня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №461. Однак, ОСОБА_2 право власності на вказану земельну ділянку, шляхом отримання державного акту за життя не оформив.

Як вбачається із матеріалів справи позивач ОСОБА_1 не має змоги отримати свідоцтво про право на спадщину, після смерті батька ОСОБА_2 , оскільки у неї відсутній оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно, а саме Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії МК №0085262 виданого 02 вересня 1997 року, на підставі рішення Казанківською районною державною адміністрацією Миколаївської області від 15 травня 1997 року №193-р, зареєстрованого 02 вересня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №461.

Оскільки нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій щодо видачі спадкоємиці ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), тому існують об`єктивні перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку.

Таким чином, визнання за спадкоємицею ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом права на земельну частку (пай) в судовому порядку є винятковим способом захисту її прав, тому вбачаються підстави для задоволення даного позову.

У відповідності до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 1211 грн 20 коп.

Керуючись ст.ст.12, 13, 259, 264-265, 268 ЦПК України, суд

У х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Володимирівської сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, - задовольнити повністю.

Визнати за спадкоємицею ОСОБА_7 право на земельну частку (пай), розміром 10,1 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у складі земель, які перебувають у колективній власності КАСП «Ленінська Іскра», розташовану на території Володимирівської об`єднаної територіальної громади Баштанського району Миколаївської області, в порядку спадкування за законом, набутого спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 31 березня 2004 року державним нотаріусом Казанківської державної нотаріальної контори Саяпіною І.Г., зареєстрованого в реєстрі за №390, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке належало останній на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії МК №0085262 від 02 вересня 1997 року.

Стягнути з Володимирівської сільської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 1211 грн 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повний текст рішення складено 22.10.2024 року.

Суддя Сябренко І.П.