Провадження № 2/638/6558/24
РІШЕННЯ

Іменем України

24 жовтня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Латки І.П.,

за участю секретаря судового засідання Мяснянкіної Г.П.,

учасники справи:

позивач - Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі»,

відповідачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2021 року КП «Харківські теплові мережі» звернулось до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просить стягнути з відповідачів на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з теплопостачання в сумі 120646 грн 94 коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначило на те, що КП «Харківські теплові мережі» надає послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання. Відповідачі є споживачами вказаних послуг з теплопостачання за адресою: АДРЕСА_1 . Однак в порушення приписів чинного законодавства свого обов`язку щодо проведення оплати за комунальні послуги з теплопостачання не здійснюють, внаслідок чого у відповідачів перед позивачем утворилась заборгованість: за надані послуги з теплопостачання за період з 01 вересня 2015 року до 31 травня 2021 року у розмірі 112407 грн 59 коп. В зв`язку з наявністю заборгованості на прострочену суму позивачем також нараховані інфляційні витрати та 3% річних.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 жовтня 2021 року по справі № 638/10286/21 стягнуто солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Комунального підприємство «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з теплопостачання у сумі 112407,59 грн, три відсотки річних від простроченої суми заборгованості в розмірі 2284,65 грн. та 5954,70 грн. інфляційних втрат.

Ухвалою суду від 07 жовтня 2024 року скасовано заочне рішення від 06 жовтня 2021 року та призначено справу до розгляду в загальному порядку у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін про судове засідання.

Відповідачі відзиву на позовну заяву не надали, однак у заяві про перегляд заочного рішення просили суд наслідки пропуску строку позовної давності до позовних вимог за період з 01 вересня 2015 року до 31 січня 2019 року.

Ухвалою суду від 24 жовтня 2024 року прийнято до розгляду заяву КП «Харківські теплові мережі» про зменшення позовних вимог, в якій останнє просило суд стягнути з відповідачів заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01 жовтня 2015 року до 31 травня 2021 року у розмірі 96167,13 грн, судовий збір у розмірі 756,67 грн.

В судове засідання сторони не з`явилися, представник позивача просив розглянути справу за відсутністю позивача. Відповідачі були належним чином повідомлені про судове засідання, причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Відповідно до вимог статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України).

Враховуючи, що відповідачі належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, відзиву на позовну заяву не подали, тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних доказів.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , та є споживачами послуг з опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, які надаються Комунальним підприємством «Харківські теплові мережі» за вказаною адресою шляхом відкриття особового рахунку № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 .

Відповідно до Відомості про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання з урахуванням періоду платежу, де зазначено інформацію щодо об`єму поставлених відповідачам послуг, їх вартість, згідно встановлених тарифів, а також відображено всі здійснені відповідачами оплати, за особовим рахунком № НОМЕР_1 , відкритим за адресою: АДРЕСА_1 , на ім`я ОСОБА_1 , обліковується заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01 жовтня 2015 року до 31 травня 2021 року утворилася заборгованість у розмірі 96167,13 грн.

Згідно ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Згідно ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договорів найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями.

Приписами п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст.10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім, випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Згідно ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги у жилому приміщенні, що належить громадянинові, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами, у строки, визначені угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 31 березня 2015 року №1171 «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг» встановлені тарифи на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню КП «Харківські теплові мережі».

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 07 липня 2020 року у справі № 7128916/17-ц, надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах (частина перша статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року). Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Досліджені в судовому засіданні докази свідчать, що відповідачі, як споживачі житлово-комунальних послуг, зобов`язані сплачувати спожиті житлово-комунальні послуги, зокрема послуги з теплопостачання, згідно зі встановленими тарифами, проте не у повному обсязі сплачували спожиті послуги з теплопостачання, внаслідок чого за період з 01 жовтня 2015 року до 31 травня 2021 року утворилася заборгованість у розмірі 96167,13 грн.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Відповідно до ст. 77, 78, 79 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування та такі, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Всупереч зазначеним вище вимогам, відповідачі розмір заборгованості, наданий позивачем, не спростували, доказів оплати послуги з теплопостачання за вказаний період, які не враховано позивачем, не надали, свого контррозрахунку заборгованості не надали.

Щодо застосування наслідків пропуску строку позовної давності, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ч. 1 ст. 257 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Частинами першою та третьою статті 264 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17, переривання перебігу позовної давності передбачає, що внаслідок вчинення певних дій (або підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку, або подання кредитором позову до одного чи кількох боржників) перебіг відповідного строку, що розпочався, припиняється. Після такого переривання перебіг позовної давності розпочинається заново з наступного дня після підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку або після подання кредитором позову до одного чи кількох боржників.

З долученої до позовної заяви Відомості про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання з урахуванням періоду платежу вбачається, що відповідачі протягом спірного періоду вносили періодичні платежі на погашення заборгованості, а саме у 250 грн у жовтні 2015 року, 250 грн у травні 2016 року, 500 грн у лютому 2017 року, 808,46 грн у листопаді 2019 року. Вчиненням зазначених дій свідчить про визнання боргу відповідачами в розумінні ст. 264 ЦК України.

Таким чином, строк позовної давності до вимог про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання перервався у жовтні 2015 року, травні 2016 року, у лютому 2017 року, у листопаді 2019 року, а відтак станом на 07 липня 2021 року, тобто на час звернення до суду з цим позовом, не закінчився.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України).

Одним із способів захисту майнових прав відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України є примусове виконання обов`язку в натурі.

З урахуванням викладеного, суд стягує солідарно з відповідачів на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01 жовтня 2015 року до 31 травня 2021 року утворилася заборгованість у розмірі 96167,13 грн.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з урахуванням принципу диспозитивності, суд стягує з відповідачів на користь позивача судовий збір у розмірі 756,67 грн.

Керуючись ст. 13, 77-81, 141, 223, 247, 259, 263-265, 267-268, 273, 353, 354, 430 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , на користь Комунального підприємство «Харківські теплові мережі», адреса місцезнаходження: 61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, , заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01 жовтня 2015 року до 31 травня 2021 року утворилася заборгованість у розмірі 96167,13 грн (дев`яносто шість тисяч сто шістдесят сім гривень 13 копійок).

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , на користь Комунального підприємство «Харківські теплові мережі», адреса місцезнаходження: 61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, , судовий збір у розмірі 756,67 грн, тобто по 252,22 грн (двісті п`ятдесят дві гривні 22 копійки) з кожного.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 23 жовтня 2024 року.

Суддя І.П. Латка