Справа № 643/4000/24
Провадження № 2/643/2489/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2024 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря судового засіданні Ісоєва К.М., представника позивача - адвоката Козирєва А.В., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за адвоката Козирєва Андрія Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_1 , треті особи: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, Голосіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини

ВСТАНОВИВ

Зміст позовних вимог

Адвокат Козирєв А.В., який діє в інтересах ОСОБА_2 (позивач), просить:

- визнати позивача батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Дитина);

- виключити з актового запису № 127, складеного 09.02.2024 року Голосіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про батька ОСОБА_4 , громадянина Республіки Білорусь, записані до даного актового запису відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України;

- внести зміни до актового запису № 127, складеного 09.02.2024 року Голосіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: вказати у відомостях про батька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, а прізвище дитини змінити з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 », ім?я та по батькові дитини залишити без змін.

Обставини, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги

Позивач з 2021 року перебував у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_1 (відповідач). Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_1 народила Дитину. Після народження Дитини у сторін значно погіршились відносини і вони припинили свої відносини, а дитина залишилась мешкати разом із відповідачем. Проте позивач повністю продовжив забезпечувати матеріально та піклуватись про Дитину, займався його вихованням та духовним розвитком. На початку лютого 2024 року позивачу стало відомо, що відповідач зареєструвала народження сина у Голосіївському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та отримала свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 , в якому зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_3 . Батьком зазначено ОСОБА_4 , громадянство Республіка Білорусь, матір?ю зазначено ОСОБА_1 , громадянство Республіка Білорусь. Тобто відомості про батька дитини до актового запису були внесені за вказівкою матері відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується витягом № 6 від 23.04.2024 року з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

Позивач категорично не згоден із реєстрацією дитини за прізвищем та громадянством матері і внесенням ім`я та по батькові батька Дитини за вказівкою матері відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, оскільки є біологічним батьком цієї Дитини.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 16.05.2024 цивільну справу прийнято до розгляду, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 24.06.2024 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Залучено Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради та Голосіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, до участі у даній справі.

Стислий виклад позиції учасників справи в ході судового провадження

Представник позивача у судовому засіданні 04.10.2024 позовні вимоги та доводи, викладені в позові, підтримав в повному обсязі.

Позивач надав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, доводи позовної заяви підтримав у повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні 04.10.2024 позов визнала у повному обсязі. Підтвердила, що позиває є біологічним батьком Дитини.

Представник Голосіївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував.

Представник Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за їх відсутності, рішення просив ухвалити в якнайкращих інтересах дитини.

Основні фактичні обставини та докази, на підставі яких вони встановлені

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , відповідач є матір`ю Дитини, батьком є ОСОБА_4 .

Як вбачається з витягу № 6 від 23.04.2024 року з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, відомості про батька Дитини зазначені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України

Відповідно до висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження № 41887 від 1903.2024, проведеного ТОВ «Мама Папа», ймовірність того, що позивач є біологічним батьком Дитини, в рамках проведеного дослідження складає 99 ,999999%.

До висновку доданий виданий Міністерством охорони здоров`я України витяг, згідно з яким ТОВ «Мама папа» проводить господарську діяльність з медичної практики, в тому числі за спеціальностями «генетика медична», «клінічна лабораторна діагностика». Згідно із супровідним листом, який підписаний директором вказаного ТОВ, завідувач клініко-діагностичної лабораторії, яка підготувала висновок, попереджена про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України.

Застосовне законодавство

Згідно ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц зазначено, що щодо предмету доказування у даній категорії справі, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (рішення ЄСПЛ у справі "Калачова проти Російської Федерації" від 07 травня 2009 року N 3451/05, § 34, "Kalacheva V. Russian Federation").

Згідно ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ «Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні» затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Пунктом 2.13.1. «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5, передбачено, що підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є в тому числі рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька, матір дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до п. 2.16.4 Розділу ІІ «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень (рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 у справі "Руїз Торія проти Іспанії", від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України»).

Позиція суду

Визнання відповідачем позову, тобто тієї обставини, що позивач є біологічним батьком Дитини, підтверджується об`єктивними даними висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження № 41887 від 19.03.2024.

Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин, ураховуючи безумовне визнання позовних вимог відповідачем, а також дані висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження, яким підтверджується наявність кровного споріднення між позивачем та Дитиною, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення позову.

Виходячи із практики Європейського суду з прав людини (рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 у справі "Руїз Торія проти Іспанії", від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України») та конкретних обставин даної справи, суд не вбачає необхідності надавати оцінку по суті іншим наданим позивачем доказам, зокрема фотокарткам.

Керуючись ст. 2, 4, 10-13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України

УХВАЛИВ

Позовну заяву адвоката Козирєва Андрія Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_1 , треті особи: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, Голосіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова, адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Віта Поштова Фастівського району Київської області.

Внести наступні зміни до актового запису № 127 від 09.02.2024 року про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Віта Поштова Фастівського району Київської області, складеного Голосіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ):

- виключити з актового запису відомості про батька дитини ОСОБА_4 , громадянина Республіки Білорусь;

- зазначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова, громадянина України, адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , в якості батька ОСОБА_3 ;

- прізвище ОСОБА_3 змінити з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ».

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 25.10.2024.

Суддя Д.А. Крівцов