Провадження № 2/357/4704/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( ЗАОЧНЕ )

24 жовтня 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бебешко М. М. ,

при секретарі Фельтіна Н. А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

28 червня 2024 року АТ «Ідея Банк» через свого представника ОСОБА_2 звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором № Z02.00600.007722247 від 12 березня 2021 року в розмірі 116373,62 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12 березня 2021 року між АТ «Ідея банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № Z02.00600.007722247. Згідно кредитного договору відповідач отримала кредит в розмірі 145193,00 грн зі сплатою 10% річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. Позивач виконав свої зобов`язання за договором, однак станом на дату подання цієї заяви відповідач не повернула отриманий кредит, у встановлений договором термін та не сплатила нараховані інші платежі. Сума боргу відповідача за кредитним договором станом на 06.06.2024 становить 116373,62 грн, що складається з простроченого боргу 86826,94 грн, прострочених процентів 9350,33 грн, простроченої плати за обслуговування кредиту 20196,35 грн.

Відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 вересня 2024 року вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М.

Ухвалою судді від 06 вересня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 27 вересня 2024 року.

В позовній заяві представник позивача просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, і у випадку неявки в судове засідання відповідача ухвалити заочне рішення на підстав наявних у справі доказів.

Через неявку відповідача в судове засідання, призначене на 27 вересня 2024 року, судом відкладено розгляд справи та призначено судове засідання на 24 жовтня 2024 року.

Відповідач в судові засідання 27 вересня 2024 року та 24 жовтня 2024 року не з`явилась, про розгляд справи повідомлялася належним чином за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою та адресою, вказаною в позовній заяві.

Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких умов суд, відповідно до вимог статті 281 ЦПК України постановляє ухвалу про заочний розгляд справи.

Згідно з вимогами частини другої статті 247 ЦПК України - фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

12 березня 2021 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту та страхування № Z02.00600.007722247 (а.с. 15), відповідно до умов якого остання отримала кредит у сумі 145193,00 грн.

Згідно п. 1.5 Договору під час користування кредитом банк надає позичальнику послуги щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим договором та Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за надання яких встановлена плата відповідно до п. 5 Додатку № 1як «Плата за обслуговування кредитної заборгованості». Комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки х подальшим зарахуванням на рахунки в Банку ,інші комісії за відкриття і ведення рахунку сплачується згідно діючих тарифів Банку. Тарифи є невід`ємною частиною Договору та розміщені на веб-сайті Банку. Відповідно до п. 1.6 Дата повернення кредиту 12.03.2023. Повернення заборгованості за Договором здійснюється через рахунок UA0393210 відкритий у Банку відповідно до Графіку, викладеного в Додатку № 1 до Даного Договору Згідно п. 1.7 Банк надає кредит Позичальнику для власних потреб шляхом переказу коштів в розмірі 124629,18 грн на рахунок НОМЕР_1 Позичальника, який відкрити в АТ «Ідея Банк» та Позичальник доручає Банку оплатити страховий внесок за рахунок кредиту в розмірі 20563,82 грн згідно з Умовами Договору добровільного страхування життя, укладеного відповідно до п. 2 цього Договору.

Згідно п. 1.8 Договору змінювана процентна ставка визначається як змінна частина ставки 9,5% збільшена на маржу Банку в розмірі 0,5%.

Згідно п. 2 Договору нанесенням власноручного підпису під цим договором страхувальник (застрахована особа) акцептує оферту ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна страхування життя» від імені якого діє страховий агент та укладає Договір добровільного страхування життя.

Згідно Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит загальна вартість кредиту становить 239243,08 грн. Реальна річна процентна ставка становить 52,21061707 % річних. Проценти за користування кредитом 17035,21 грн, за обслуговування кредитної заборгованості встановлено плату в розмірі 56451,05 грн. Плата за послуги страховика в розмірі 20563,82 грн (а.с. 16).

Вказана інформація відображена в Паспорті споживчого кредиту (а. с. 15 на звороті).

На підтвердження виконання позивачем умов кредитного договору позивачем надано меморіальний ордер № 4652826 від 12 березня 2021 року, меморіальний ордер № 4652835 від 12 березня 2021 року (а.с 17), а також виписку по рахунку за період з 12.03.2021 по 05.06.2024 (а.с. 18-19).

Згідно довідки-розрахунку заборгованості за кредитними договором № Z02.00600.007722247 від 12.03.2021 року, ОСОБА_1 станом на 06.06.2024 має заборгованість у розмірі 116373,62 грн., з яких: 86826,94 грн прострочений борг, прострочені проценти 9350,33 грн, прострочена плата за обслуговування кредиту 20196,35 грн (а. с. 20).

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За приписом ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Судом встановлено, що АТ «Ідея Банк» свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надав кредитні кошти, на підтвердження чого надав меморіальні ордери про перерахунок коштів та виписку по рахунку відповідача, однак відповідач належним чином не виконала зобов`язання, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором, яка згідно довідки розрахунку становить 116373,62 грн.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними (стаття 77 ЦПК), допустимими (стаття 78 ЦПК), достовірними (стаття 79 ЦПК), а у своїй сукупності - достатніми (стаття 80 ЦПК ).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Виходячи із принципу змагальності сторін, у спорі про стягнення кредитної заборгованості на позивача покладається тягар доведення надання позичальнику кредитних коштів та порушення боржником своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, а на відповідачі відповідно лежить тягар доведення відсутності у нього заборгованості.

З урахуванням наведених норм чинного законодавства та встановлених у справі обставин, суд вважає, що відповідач, отримавши обумовлену у кредитному договорі суму, належним чином не виконала взяті на себе кредитні зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка підтверджується письмовими доказами та підлягає стягненню з позичальника на користь банку.

Відповідач відзив з відповідними доказами із запереченнями проти позову та в спростування доводів позивача до суду не подав.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати в розмірі сплаченого судового збору 3028,00 грн.

Керуючись ст. 12, 13, 76, 77, 81, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» суму заборгованості за кредитним договором № Z02.00600.007722247 від 12.03.2021 в 116373,62 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» судові витрати по оплаті судового збору в сумі 3028,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Акціонерне товариство «Ідея Банк», місцезнаходження: вул. Валова, 11, м. Львів, 79008, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Місце проживання: АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя М. М. Бебешко