Дата документу 17.10.2024
Справа № 334/5310/23
Провадження № 2/334/2475/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2024 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Козлової Н.Ю.,

при секретарі Александровій А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води,

встановив:

Представник Концерну «МТМ» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Вказавши в заяві, що у період з 01.11.2012 року по 31.10.2021 року Концерн «МТМ» надав послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в житлове приміщення, розташоване за адресою АДРЕСА_1 . Споживачем вказаних послуг є відповідач, який не здійснює оплату за надані послуги у повному обсязі, у зв`язку з чим виникла заборгованість на загальну суму 43851,84 грн. споживачем вказаних послуг є відповідач, який не здійснює оплату за надані послуги у повному обсязі, у зв`язку з чим заборгованість залишається не погашеною. На підставі викладеного просив суд стягнути суму заборгованості та судовий збір.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 09 серпня 2023 року позовні вимоги Концерну «Міські теплові мережі» задоволено в повному обсязі та стягнуто з ОСОБА_1 , на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у сумі 43851,84 гривень, а також судовий збір у розмірі 2684,00 гривень.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11 липня 2024 року вищевказане заочне рішення було скасовано.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про слухання справи за його відсутності на підставі матеріалів які наявні у справі. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, скориставшись своїм правом надала суду відзив на позовну заяву, який обґрунтований наступним. ОСОБА_1 вимоги позивача, викладені в позовній заяві, не визнає, вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Договору на надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води ОСОБА_1 не укладала. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08 квітня 2013 року у справі № 0814/13623/2012 за позовом Концерну Міські теплові мережі в особі філії Концерну МТМ Ленінського району після зменшення позовних вимог Позивача з ОСОБА_1 вже було стягнуто заборгованість за період з листопада 2010р. по лютий 2013р., рішення було виконано. Крім того, позивач не надає послуги належної якості, у зимовий період температура у квартирі була 15 градусів при нормі 18. Позивач не проводив перерахунку розміру плати у зв`язку з ненаданням або наданням послуг не в повному обсязі. Враховуючи, що позов було подано у серпні 2023 року, строк позовної давності за зобов`язаннями до серпня 2020 року сплив. На підставі викладеного ОСОБА_1 просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог у справі №334/5310/23 за цивільним позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у сумі 43851,84 грн. - в повному обсязі.

Оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що відповідачка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що також підтверджено витягом з реєстру територіальної громади міста Запоріжжя щодо реєстрації місця проживання фізичної особи (а.с.16).

Відповідач користується послугами Концерну «Міські теплові мережі», але оплату за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води не здійснює у повному обсязі, у зв`язку з чим, за період 01.11.2012 року по 31.10.2021 року утворилась заборгованість у сумі 43851,84 грн., що підтверджується відповідним розрахунком та довідкою про заборгованість (а.с.8, 9-12).

Концерн «МТМ» діє на підставі статуту. Відповідно до статуту підприємства основною метою діяльності Концерну є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності Концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу Концерну.

Згідно ст.6 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» 09.11.2017 № 2189-VIII (зі змінами) виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).

Концерн «МТМ» по відношенню до відповідачів є виконавцем послуг з виробництва та постачання теплової енергії призначеної для централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) що постачається до житлового приміщення шляхом транспортування через магістральні теплові мережі та внутрішньо домові розподільчі системи.

Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» (зі змінами), та Законом України «Про житлово-комунальні послуги» 09.11.2017 № 2189-VIII (зі змінами) передбачено, що надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення здійснюється на підставі укладеного між виконавцем та споживачем відповідного договору.

Згідно ст. 6, ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Проте, якщо відсутні умови для вибору контрагенту, що свою чергу унеможливлює сторонам визначати умови договору, в такому випадку можливо укласти лише договір визначений ст. 634 Цивільного кодексу України, що є «договором приєднання», тобто умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідні умови визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги» 09.11.2017 № 2189-VIII (зі змінами).

Відповідно до ч. 2 ст. 7, ст. 12 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» визначений обов`язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Обов`язком виконавця згідно норм даного Закону є підготовка для укладання договору про надання відповідних послуг.

Відповідач не здійснив власний обов`язок стосовно укладання договору з виконавцем послуг в особі Концерну «МТМ». В зв`язку з чим, надання послуги з централізованого опалення здійснювалось у відповідності до положень Закону та Правил.

Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК України наймач квартири зобов`язаний своєчасно, не пізніше 10 числа наступного місяця вносити плату за комунальні послуги, в число яких входять послуги по водопостачанню та каналізації.

Відповідно до ч.3 ст.815 ЦК наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 09 серпня 2023 року позовні вимоги Концерну «Міські теплові мережі» задоволено в повному обсязі та стягнуто з ОСОБА_1 , на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у сумі 43851,84 гривень, а також судовий збір у розмірі 2684,00 гривень (а.с.22-23).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11 липня 2024 року вищевказане заочне рішення було скасовано.

Відповідачем заявлено клопотання про застосування строку позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Вона обчислюється за загальними правилами обчислення цивільно-правових строків.

Позовна давність установлюється в законі з метою упорядкування цивільного обороту за допомогою стимулювання суб`єктів, права чи законні інтереси яких порушені, до реалізації права на їх позовний захист протягом установленого строку.

Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Метою встановлення в законі позовної давності є забезпечення захисту порушеного суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу в межах певного періоду часу, тобто тимчасове обмеження отримати захист за допомогою звернення до суду, можна зробити висновок, що об`єктом дії позовної давності є право на позовний захист (право на позов у матеріальному сенсі), що є самостійним правом (не ототожнюється із суб`єктивним матеріальним правом і реалізується в межах охоронних правовідносин), яким наділяється особа, право якої порушене.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Зазначений трирічний строк діє після порушення суб`єктивного матеріального цивільного права (регулятивного), тобто після виникнення права на захист (охоронного).

У даному випадку позивач був обізнаний, що відповідач протягом тривалого часу, а саме з жовтня 2018 року взагалі не здійснював оплату за надані послуги, оскільки на рахунок позивача не надходили відповідні грошові кошти не пізніше 20-го числа наступного за розрахунковим місяця. Відповідно до розрахунку заборгованості, долученого до позову, оплата послуг з травня 2015 року не здійснювалася.

Проте, до суду із даним позовом позивач звернувся у червні 2023 року, тобто зі спливом позовної давності за позовними вимогами, які заявляються за період з 01.11.2012 року до червня 2020 року.

За ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Таким чином, у даному випадку в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за період з 01.11.2012 року до 01.06.2020 року слід відмовити, у зв`язку із пропуском позивачем позовної давності.

З урахуванням викладеного та наданого позивачем розрахунку заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) за період 01.11.2012 року по 31.10.2021 року, задоволенню підлягають позовні вимоги за період з 01.07.2020 року по 31.10.2021 року включно на суму 8282,72 грн..

Суд зауважує, що відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією є надання послуг та їх отримання відповідачем. Відповідачі від наданих позивачем послуг у встановленому законом порядку не відмовлялися.

Централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири, яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання.

Система опалення помешкання відповідачів є невід`ємною складовою централізованої системи теплопостачання всього будинку, від`єднання якої є неможливим, як з юридичної точки зору, так і з технічної сторони.

Особа стає споживачем житлово-комунальних послуг за умови, якщо фактично користується (чи є намір користуватися) цими послугами. Обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги виникають у споживачів з моменту користування цими послугами. Відповідач мав змогу також відмовитися від отримання певних послуг по даній квартирі (відключення водопостачання холодної та гарячої води, водовідведення, теплопостачання, постачання газу, тощо), відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», так як не в змозі за них сплачувати належним чином, але не скористався цією можливістю.

Всупереч вимогам закону відповідач не здійснював оплату за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а тому у позивача наявні правові підстави для стягнення заборгованості, що утворилась внаслідок несплати за надані послуги, а саме в межах строку позовної давності на суму 8282,72 грн. за період з 01.07.2020 року по 31.10.2021 року включно.

Доводи відповідача ОСОБА_1 викладені у заяві про скасування заочного рішення та у відзиві, про наявність рішення про стягнення заборгованості за період з листопада 2010 року по лютий 2013 року не заслуговують на увагу суду, оскільки належних доказів суду надано не було. Крім того, даний строк заборгованості виходить за межі позовної давності.

Таким чином, позовні вимоги Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води підлягають частковому задоволенню з вищенаведених підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, що становить 506,92 грн..

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 223, 259, 263, 264, 265, 268, 280-284, 289 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Концерну «Міські теплові мережі», Філія АТ «Укрексімбанк» у м. Києві, МФО 322313 поточний рахунок НОМЕР_2 , Отримувач: Концерн «Міські теплові мережі», , заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води в сумі 8282 (Вісім тисяч двісті вісімдесят дві) гривні 72 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» р/р НОМЕР_3 , МФО 320478, Банк: ПАТ АБ «Укргазбанк», Отримувач: Концерн «Міські теплові мережі», витрати по сплаті судового збору у розмірі 506 (П`ятсот шість) гривень 92 коп..

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 17 жовтня 2024 року.

Суддя: Козлова Н. Ю.