Номер провадження: 22-ц/813/3505/24
Головуючий у першій інстанції Дяченко В.Г.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.,

суддів колегії: Громіка Р.Д., Дришлюка А.І.,

переглянув у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Остапишена Валентина Миколаївна, на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

02 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, в якій просила: стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь, на утримання двох дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі, але не менш 8 000 грн, по 4 000 грн на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду до досягнення ОСОБА_5 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , після цього стягувати в розмірі 4 000 грн, на утримання доньки ОСОБА_4 , щомісячно до її повноліття, до ІНФОРМАЦІЯ_4 з наступною індексацією.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що сторони уклали шлюб 20 лютого 2010 року, у шлюбі, народилось двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шлюбні відносини між позивачкою та відповідачем, не склались, проживають окремо. 12 березня 2019 року шлюб було розірвано, однак що з грудня 2017 року залишила відповідача та переїхала з дітьми до квартири своїх батьків за адресою: АДРЕСА_1 . Всі витрати на дітей забезпечує позивачка, відповідач матеріально не допомагає дітям, однак має дуже добрі доходи, а тому ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 17 травня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 13 липня 2023 року задоволено заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення. Заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 17 травня 2022 року скасовано. Справу призначено до розгляду.

Заперечуючи на позовні вимоги, відповідач у заяві про перегляд заочного рішення вказав, що позивачка в якості підстави задоволення позову голослівно вказала, що нібито відповідач має дуже добрі доходи, частину яких складають неофіційні прибутки, що не підтверджується жодними доказами по справі та спростовується доказами наданими до заяви про перегляд заочного рішення. Відповідач є інвалідом другої групи та на момент ухвалення заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 17 травня 2022 року отримував пенсію по інвалідності у розмірі 1 854 грн, яка є його єдиним доходом.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 щомісячно аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи стягнення з дня звернення до суду, тобто з 02 серпня 2021 року і до досягнення дитини повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи стягнення з дня звернення до суду, тобто з 02 серпня 2021 року і до досягнення дитини повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 гривень на кожну дитину, з щорічною індексацією відповідно до закону.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн.

Не погодившись із вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Остапишена В.М. звернулась до суду із апеляційною скаргою у якій просить змінити рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2023 року в частині розміру аліментів, та стягувати аліменти в розмірі 8 000 грн на утримання дітей, по 4 000 грн на кожну дитину, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Вказані особливості встановлюються у ст. 369 ЦПК України, а саме відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Згідно частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З урахуванням вищевикладеного та положень ч. 1 ст. 274, ч. 1 ст. 368, 369 ЦПК України, розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, та відзиві на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з огляду на наступне.

У статті 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України з 27 вересня 1991 року, закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно частин першої та другої статті 27 Конвенції, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

Частиною 3 ст. 51 Конституції України передбачено, що сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистостей дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

У частині 8 статті 7 Сімейного кодексу України (далі СК України) зазначено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

За нормами частин 1 та 2 ст. 141 СК України мати, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Статтею ст. 181 СК України, в редакції Закону України «Про внесення змін до законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року, встановлено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно вимог ст. ст. 80, 184 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Одночасно законодавцем визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України).

Матеріалами справи встановлено, що сторони мають спільних дітей сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 , та серії НОМЕР_2 (а.с. 7-8).

Зареєстрований 20 лютого 2010 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 шлюб, було розірвано 12 березня 2019 року.

Після розірвання шлюбу сторін, діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають із позивачкою ОСОБА_1 , що не заперечується сторонами.

В позовній заяві ОСОБА_1 просила суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на її користь, на утримання двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі, але не менш 8 000 грн, по 4 000 грн на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , після цього стягувати в розмірі 4 000 грн, на утримання ОСОБА_4 , щомісячно до її повноліття, до ІНФОРМАЦІЯ_4 з наступною індексацією.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 та стягуючи з відповідача аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі у розмірі 1 500 грн на кожну дитину, суд першої інстанції вказав, що відповідач ОСОБА_2 є інвалідом другої групи, на момент звернення позивачки до суду відповідач отримував пенсію по інвалідності у розмірі 1 854 гривень, інших доходів у відповідача не виявлено, що підтверджується: довідкою про доходи відповідача №571219 від 30.05.2023, записами у трудової книжки відповідача, довідкою форма ОК -5 від 30.05.2023, довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААВ №525503.

Такий розмір аліментів, на думку суду першої інстанції, не є надмірним та є об`єктивним з огляду на вимоги закону щодо прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та принципу рівності батьків у утриманні дитини, відповідає встановленим судом обставинам справи, наданим доказам та вимогам Сімейного кодексу України.

Однак колегія суддів не може погодитись із таким висновком суду першої інстанції в повній мірі, та вважає зазначити наступне.

Відповідно до положень ч. ч. 2-3 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено у 2023 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі: на дітей від 6 до 18 років: 2 833 гривень (на момент розгляду справи судом першої інстанції).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено у 2024 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі: на дітей від 6 до 18 років: 3 196 гривень (на момент перегляду справи апеляційним судом).

Крім того, вимогами Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, згідно з законами України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці

Присуджені ОСОБА_2 аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1 500 грн на кожну дитину, щомісячно, не відповідатимуть інтересам дітей, оскільки є недостатніми для забезпечення гармонійного розвитку дітей, необхідного для їх життєдіяльності, збереження того рівня життя, який діти мали тоді, коли утримуються обома батьками та отримують надійне стабільне матеріальне утримання як з боку матері, так і з боку батька.

Апеляційний суд також враховує, що згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №525503, інвалідність ОСОБА_2 встановлена до 01 квітня 2024 року (а.с. 74).

Доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 на теперішній час має інвалідність, чи має такий стан здоров`я, який унеможливлює його працевлаштуватись ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду не надано.

Посилання представника ОСОБА_2 у відзиві на апеляційну скаргу на постанову Кабінетів Міністрів України від 08 березня 2022 року №225 «Деякі питання порядку проведення медико-соціальної експертизи на період дії воєнного стану на території України», апеляційний суд не може прийняти до уваги оскільки, як встановлено п. 3 вищевказаної постанови повторний огляд, строк якого припав на період дії воєнного стану на території України, переноситься на строк після припинення або скасування воєнного стану, але не пізніше шести місяців після його припинення або скасуванняза умови неможливості направлення,в тому числі, осіб з інвалідністю та осіб, яким встановлено ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках), лікарсько-консультативною комісією на медико-соціальну експертизу відповідно до Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 №1317.

Разом із тим, матеріали справи не містять та ОСОБА_2 не надано апеляційному суду доказів щодо неможливості направлення його лікарсько-консультативною комісією на медико-соціальну експертизу, а отже відсутні підстави вважати, що повторний огляд ОСОБА_2 було перенесено на період дії воєнного стану на території України.

Таким чином, враховуючи, що діти ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають із позивачкою, перебувають на її утримані, а відповідач ОСОБА_2 є особою працездатного віку ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ), доказів про поганий стан його здоров`я матеріали справи не містять, інших утриманців немає, та зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати своїх дітей, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне збільшити визначений судом розмір аліментів до 2 500 грн щомісячно на кожну дитину, з щорічною індексацією відповідно до закону, що відповідатиме в першу чергу інтересам дітей, їх рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, та не становитиме надмірного тягаря для відповідача, який у відповідності до вимог чинного зобов`язаний утримувати своїй дітей.

Батьки зобов`язані забезпечити достатній та гармонійний розвиток дитини в межах своїх можливостей, а не в розмірі аліментів, який дорівнює законодавчо визначеному їх мінімуму.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року №31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, №250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Відтак, оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження під час апеляційного розгляду справи, оскаржуване рішення суду підлягає зміні в частині визначеного судом розміру аліментів на кожну дитину, який підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 з 1 500 грн до 2 500 грн на кожну дитину, з щорічною індексацією відповідно до закону, що відповідатиме фактичним обставин справи та закріпленим ч. 9 ст. 7 СК України принципам справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства.

Аліменти в розмірі 2 500 грн, щомісячно на кожну дитину, не є завищеним в нинішніх умовах проживання, та є співрозмірний матеріальному становищу відповідача, який є працездатною людиною, та який зобов`язаний утримувати своїх дітей, надаючи їм необхідну матеріальну допомогу для їх гармонійного фізичного, розумового та духовного розвитку та забезпечити належний життєвий рівень

Відповідно до ч. 2 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин (частин четверта статті 376 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, 376, 381384, 389 ЦПК України Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Остапишена Валентина Миколаївна, задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2023 року змінити в частині визначеного судом розміру аліментів, виклавши 2 абзац резолютивної частини рішення суду в такій редакції: «Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ) щомісячно аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , починаючи стягнення з дня звернення до суду, тобто з 02 серпня 2021 року і до досягнення дитини повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , починаючи стягнення з дня звернення до суду, тобто з 02 серпня 2021 року і до досягнення дитини повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень на кожну дитину, з щорічною індексацією відповідно до закону».

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено: 23 жовтня 2024 року.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік

А.І. Дришлюк