УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року суддя Солом`янського районного суду міста Києва Ішуніна Л. М., за участю секретаря судового засідання Отруби В. В., розглянувши питання щодо прийняття заяви ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог, яка подана в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , третя особа - Дванадцята київська державна нотаріальна контора, про визнання недійсним заповіту,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Солом`янського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , третя особа - Дванадцята київська державна нотаріальна контора, про визнання недійсним заповіту.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 липня 2020 року для розгляду зазначеної позовної заяви визначено головуючого суддю ОСОБА_5

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 15 вересня 2020 року відкрито загальне позовне провадження за вищевказаним позовом.

Ухвалою суду від 03 лютого 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

05 серпня 2021 року та 28 липня 2022 року ухвалами суду призначено посмертну судово-психіатричну експертизу по вказаній справі.

09 березня 2023 року Державною установою «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» повернув матеріали цивільної справи № 760/16768/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , третя особа - Дванадцята київська державна нотаріальна контора, про визнання недійсним заповіту без виконання ухвал суду від 05 серпня 2021 року та 28 липня 2022 року, у зв`язку з несплатою експертизи.

Розпорядженням керівника апарату суду Щерби А. від 24 липня 2023 року № 323 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 760/16769/20, провадження № 2/760/6498/23, у зв`язку із звільненням головуючого судді ОСОБА_5 відповідно до рішення Вищої ради правосуддя № 693/0/15-23 від 06 липня 2023 року..

На підставі вищевикладеного та відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду для розгляду вказаної цивільної справи визначено головуючого суддю Ішуніну Л. М.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 26 липня 2023 року вищевказану справу прийнято до провадження головуючим суддею Ішуніною Л. М. та постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження.

12 серпня 2024 року до суду від позивача надійшли уточнені позовні вимоги до позову про визнання заповіту недійсним, поданого 11 вересня 2020 року.

Учасники справи в судове засідання не викликались, оскільки чинним цивільним процесуальним законодавством не передбачено обов`язкової участі сторін при розгляді питання про прийняття уточнених позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи та вивчивши заяву позивача, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Верховний Суд у постанові від 14 липня 2021 року по справі № 161/2823/19 (провадження № 61-6515св20) висловився щодо поняття предмету та підстави позову, як основних елементів, які визначають сутність будь-якого позову і зауважив, що реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України, статтею 4 ЦПК України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Позов - це звернена через суд до відповідача матеріально-правова вимога про поновлення порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу, який здійснюється в певній, визначеній законом процесуальній формі.

Основними елементами, що визначають сутність будь-якого позову (індивідуалізуючі ознаки позову) являються предмет і підстава.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить постановити судове рішення. Вона опосередковується спірними правовідносинами - суб`єктивним правом і обов`язком відповідача.

Підставу позову складають обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки.

Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача.

Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога.

Звертаючись до суду, позивач самостійно визначає у позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, в тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.

Водночас, процесуальним законом не передбачено право позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог, або заявлення «додаткових» позовних вимог і т.д.

В разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань), суд виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об`єднання позовних вимог, чи зміну предмета спору або підстав позову.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03 серпня 2020 року у справі № 911/2139/19.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Частиною третьою статті 49 ЦПК України встановлено, що до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Враховуючи вищевикладене, а також той факт, що провадження по справі було відкрито за правилами загального позовного провадження, ухвалою суду від 03 лютого 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті, після зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті, судом постановлено розпочати розгляд справи по суті, уточнені позовні вимоги подані до суду 12 серпня 2024 року, тобто з пропуском встановленого законодавством процесуального строку.

Відповідно до частини другої статті 126 ЦПК України документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про залишення заяви про уточнення позовних вимог без розгляду.

Керуючись статтями 49, 126, 260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог, яка подана в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , третя особа - Дванадцята київська державна нотаріальна контора, про визнання недійсним заповіту, залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л. М. Ішуніна