УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 176/1766/22

провадження № 61-13516ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 28 травня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 10 вересня 2024 року в справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Фещук Олени Андріївни,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, у якій просив визнати неправомірними дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Фещук О. А. (далі - державний виконавець ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Фещук О. А.) щодо зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженніна підставі пункту 1-4 розділуХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», скасувати відповідну постанову про зупинення вчинення виконавчих дій та зобов'язати ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України поновити вчинення виконавчих дій з виконання виконавчого листа про стягнення з державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат»(далі - ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат») на користь ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 120 000, 00 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'явнаслідок хронічного професійного захворювання.

Скаргу заявникобґрунтовував тим, що у державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Фещук О. А. перебуває виконавче провадження № 71571014 з виконання виконавчого листа № 176/1766/22 про стягнення з ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на його користь грошових коштів у сумі 120 000, 00 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання.

У травні 2024 року він дізнався, що державний виконавець зупинила вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні на підставі пункту 1-4 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження».

Вважав такі дії незаконними, оскільки грошові кошти, які стягуються з ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на його користь, є шкодою, заподіяною ушкодженням здоров`я, а також відносяться до виплат (компенсацій), що належать працівнику у зв`язку з трудовими відносинами.

Тому, ураховуючи передбачені пунктом 1-4 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» винятки, виконавче провадження № 71571014 зупиненню не підлягало.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 28 травня 2024 року, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 10 вересня 2024 року, у задоволенні скарги відмовлено.

08 жовтня 2024 року представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Повалій О. В. через підсистему «Електронний суд» надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить суд скасувати ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 28 травня 2024 рокута постанову Дніпровського апеляційного суду від 10 вересня 2024 рокуй ухвалити нове судове рішення про задоволення скарги.

Вимоги касаційної скарги представник заявника обґрунтовує тим, що суди здійснили неправильне тлумачення пункту 1-4 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», не врахували, що у цьому випадку відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, є видом виплати (компенсації), що належить заявнику у зв`язку з трудовими відносинами.

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов такого висновку.

Відповідно до частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За змістом частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Суди встановили, що рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2022 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 15 березня 2023 року рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2022 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов задоволено частково, стягнуто з ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування моральної шкоди 120 000, 00 грн з утриманням податку та обов`язкових платежів. Також стягнуто з ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь держави судовий збір в сумі 3 000, 00 грн.

03 квітня 2023 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області було видано виконавчий лист у справі № 176/1766/22.

14 квітня 2023 року відкрито виконавче провадження № 71571014 з примусового виконання цього виконавчого листа.

Постановою державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Фещук О. А. від 22 березня 2024 року зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа № 176/1766/22 до 01 січня 2025 року на підставі пункту 1-4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження».

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку регламентуються Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення платоспроможності окремих державних підприємств у сфері енергетики, що перебувають у критичному стані» від 07 лютого 2024 року розділ ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» доповнено пунктом 1-4.

Цим пунктом установлено, що до 01 січня 2025 року зупиняється вчинення виконавчих дій та заходів примусового виконання рішень (у тому числі накладення арешту на майно та кошти) у виконавчих провадженнях, за якими боржником є ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» (крім рішень про виплату заробітної плати, вихідної допомоги, інших виплат (компенсацій), що належать працівнику у зв`язку з трудовими відносинами, про відшкодування матеріальної (майнової) шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, про стягнення аліментів, про стягнення заборгованості із сплати внесків до фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування і заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування).

Виконавче провадження № 71571014 відкрито з виконання рішення суду про стягнення з ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 120 000, 00 грн на відшкодування моральної шкоди у зв`язку з отриманим професійним захворюванням.

Установивши, що відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я не входить до переліку виключень, зазначених у пункті 1-4 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», не відноситься до заробітної плати, вихідної допомоги, інших виплат (компенсацій), що належать працівнику у зв`язку з трудовими відносинами, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 , оскільки, зупиняючи вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 71571014, державний виконавець діяв у межах закону.

Наведене узгоджується з висновком, зробленим Верховним Судом у постанові від 15 жовтня 2024 року в справі № 176/243/23.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність та обґрунтованість судових рішень не впливають.

Ураховуючи викладене, оскільки правильне застосовування судами норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а касаційна скарга є необґрунтованою, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 28 травня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 10 вересня 2024 року в справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Фещук Олени Андріївнивідмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко