г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 197/54/22
Номер провадження 2/213/1950/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2024 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Мазуренка В.В., розглянув заочно в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу №197/54/22 за позовом фізичної особи-підприємця « ОСОБА_1 », представник позивача адвокат Мазуренко Сергій Сергійович, до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з вищевказаним позовом до суду, посилаючись на те, що між ПрАТ «СК «ВУСО» і ОСОБА_3 було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №5039290 від 20.11.2020, забезпеченим є транспортний засіб ЗАЗ 110377, номерний знак НОМЕР_1 .

01 грудня 2020 року о 09 год. 48 хв. В м. Кривий Ріг по пр. Металургів, 1 сталась ДТП за участю транспортного засобу М-В D310, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 та транспортного засобу ЗАЗ 110377, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 16.12.2020 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Власник потерпілого транспортного засобу ОСОБА_3 звернувся до ПрАТ «СК «ВУСО» із заявою про виплату страхового відшкодування. Згідно з розрахунком вартість ремонту пошкодженого автомобіля складає 17 800,00 грн. Вказана сума була перерахована на рахунок СТО, де проводився ремонт автомобіля ЗАЗ.

Автомобіль відповідача був забезпечений Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту в ТДВ СК «Альфа-Гарант», яке здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» за вирахуванням франшизи, яка підлягає стягненню з відповідача. Право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді сплаченого страхового відшкодування перейшло до позивача на підставі укладеного між ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП « ОСОБА_1 » Договору про відступлення права вимоги від 22.03.2021.

Позивач просить стягнути з відповідача завдані збитки в порядку регресу у розмірі 2000 грн, понесені витрати по сплаті судового збору та витрати на правову (правничу) допомогу.

В судове засідання сторони не викликались. Від відповідача відзив на позов не надходив.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило.

У відповідності до вимог ст. ст. 280 - 281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Ухвалою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 15 січня 2024 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

На підставі розпорядження №1383 від 30.07.2024 та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, дана справа передана у провадження судді Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Мазуренка В.В. Ухвалою суду від 19 серпня 2024 року справу прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини.

ОСОБА_3 є власником транспортного засобу ЗАЗ 110377, номерний знак НОМЕР_1 , 2007 року випуску, що видно із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

20 листопада 2020 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та страхувальником ОСОБА_3 укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №5039290. Предметом договору є майнові інтереси страхувальника пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням вказаним транспортним засобом.

01 грудня 2020 року о 09:48 год, по пр. Металугрів, 1, в м. Кривий ріг сталось ДТП за участю автомобіля ЗАЗ 110377, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля М-В D310, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . У відношенні останнього складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Постановою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 грудня 2020 року водія ОСОБА_2 визнано винуватим у скоєнні ДТП, яке мало місце 01.12.2020 за участі потерпілого ОСОБА_5 , накладено стягнення у виді штрафу в дохід держави. В постанові зазначено, що ОСОБА_2 вину у вчиненні вказаного правопорушення визнав.

Згідно з положеннями ч.6 ст.82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Оскільки обставини ДТП, внаслідок якого було заподіяно збитки власнику автомобіля ЗАЗ 110377, а також наявність вини відповідача у скоєнні ДТП встановлені, відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України вони не підлягають доказуванню.

Транспортний засіб потерпілого ОСОБА_3 забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії ЕP №201938167, страховик ПРАТ «СК «ВУСО», ліміт за шкоду майну 130 000,00 грн, франшиза 0,00 грн; транспортний засіб МERCEDES-BENZ 310D, державний номер НОМЕР_2 забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АО №002818637, страховик ТДВ СК «Альфа-Гарант», ліміт за шкоду майну 130 000,00 грн, франшиза 2000,00 грн.

Потерпілий ОСОБА_3 звернувся до страховика із заявою на виплату страхового відшкодування, у зв`язку з чим страховою організацією складено акт (протокол) огляду транспортного засобу від 03.12.2020.

Ремонт пошкодженого автомобіля ЗАЗ здійснювався ФЛП ОСОБА_6 , виставлено рахунок фактура від 17.12.2020 на суму 17 800,00 грн.

Із страхового акту №2080119-1 за Договором страхування наземного транспорту №5039290 від 20.11.2020 видно, що подія що сталась 01.12.2020 із забезпечувальним транспортним засобом страхувальника ОСОБА_3 кваліфікована як страховий випадок та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 17 800,00 грн, яка була виплачена на користь ФЛП ОСОБА_6 , що підтверджується платіжним дорученням №38832 від 24.12.2020.

Як видно із листа від 25.08.2021, СК «Альфа- Гарант» 01 березня 2021 року здійснило виплату страхового відшкодування на користь ПрАТ «СК «ВУСО» на основі заяви на виплату страхового відшкодування.

22 березня 2021 року між ПРАТ «СК «ВУСО» і ФОП « ОСОБА_1 » укладено Договір про відступлення права вимоги № 22/03/2021, за яким страхова компанія відступила ФОП право вимоги за укладеними договорами страхування, в тому числі за договором, укладеним з ОСОБА_3 , про що було повідомлено водія ОСОБА_2 і власника транспортного засобу МERCEDES-BENZ 310D, державний номер НОМЕР_2 ОСОБА_7 .

Позивачем на ім`я ОСОБА_2 і ОСОБА_7 були направлені Акт (вимога) №2080119-1 про відшкодування збитків в порядку регресу, відповідно до якого просила сплатити суму в розмірі 2000,00 грн, що дорівнює розміру франшизи за договором страхування.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України «Про страхування» та ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною другою статті 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому в порядку, встановленому чинним законодавством.

Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Тобто, франшиза це ті збитки, попередньо прописані в договорі, які страховик не відшкодовує в разі виникнення страхового випадку.

Відповідно до п. 36.6 ст. 36 цього Закону страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Судом встановлено, що розмір франшизи за полісом АО №002818637, яким забезпечено транспортний засіб МERCEDES-BENZ 310D, державний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 під час скоєння ним ДТП, складає 2000,00 грн.

Позивач, пред`явиши позовні вимоги до винуватця ДТП, вказує, що не отримував від відповідача грошові кошти в якості сплати франшизи в сумі 2000,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Така заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.516 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

На підставі договору відступлення права вимоги від 22.03.2021 позивач набув права вимоги за договором страхування №5039290, страхувальником за яким є ОСОБА_3 , боржником ОСОБА_2 , залишок боргу 2000,00 грн.

У відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України відповідач доказів щодо сплати позивачу франшизи у розмірі 2000 гривень під час розгляду справи не надав.

Отже, оцінив кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, враховуючи, що відповідач добровільно суму франшизи на користь позивача не сплатив, своїм правом на подання відзиву не скористався, викладені в позові обставини не спростував, суд вважає, що наявні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суми франшизи в розмірі 2000,00 грн. Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд керується таким.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу та є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до приписів ст. ст. 133, 137 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу входять до складу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи та підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, що зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року по справі №826/1216/16 та неодноразово наголошено у постановах Верховного Суду, зокрема у постанові від 30 вересня 2020 року у справі №379/1418/18.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до матеріалів справи судові витрати позивача на професійну правничу допомогу становлять 8348,60 грн, які підтверджуються договором № 17 про надання правової (правничої) допомоги від 10.02.2021 року, Додатковою угодою №1 актом приймання-передачі правової (правничої) допомоги до Договору від 18.05.2021, в якому значиться вид отриманої допомоги, розрахунок та її вартість; квитанцією до прибуткового касового ордеру від 15.03.2021 року про оплату позивачем 8348,60 грн. Також надано копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, посвідчення адвоката, ордер на надання правничої (правової) допомоги.

Встановлено, що правова допомога позивачу фактично була надана, відповідачем не подано клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу та будь-яких доказів їх неспівмірності, а тому такі витрати позивача підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір.

Керуючись ст.ст.512, 514, 1166, 1187 ЦК України, Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 7, 12, 13, 79-81,82, 89, 137, 141, 247, 258, 263-265, 274, 279, 280-282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Фізичної особи-підприємця « ОСОБА_1 » збитки (суму франшизи) за договором у розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Фізичної особи-підприємця « ОСОБА_1 »судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 348 (вісім тисяч триста сорок вісім) гривень 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільно-процесуальним законодавством.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Фізична особа підприємець « ОСОБА_1 », РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 .

Представник позивача адвокат Мазуренко Сергій Сергійович, адреса: м. Київ, Київ -21, а/с -23, 01021.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП не відомо.

Дата складення повного судового рішення 21 жовтня 2024 року.

Суддя В.В. Мазуренко