Провадження № 2/638/6237/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2024 м. Харків

Дзержинський районний суд міста Харкова у складі

головуючого судді Заварзи Т. В.,

за участю секретаря судового засідання Коломієць І. М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

20 вересня 2024 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовна заява обґрунтована тим, що 30 жовтня 1988 року між позивачкою та ОСОБА_2 було укладено шлюб, але подружнє життя не склалося, з 2011 року вони не ведуть спільне господарство. Зазначає, що від шлюбу вони не мають неповнолітніх дітей.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 23.09.2024 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши докази, суд встановив наступне.

30 жовтня 1988 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб, про що 30 жовтня 1988 року у книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 2933 та видано свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України встановлено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Стаття 112 Сімейного кодексу України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Оскільки позивач подала позовну заяву про розірвання шлюбу, у якій стверджує, що шлюб між нею та відповідачем не може бути збережено, то вочевидь подальше спільне життя суперечитиме інтересам позивачки.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, про необхідність задоволення позовних вимог.

На підставі ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір у розмірі 1211,20 грн, сплачений позивачем покладається на відповідача.

Керуючись статтями 24, 56, 112 Сімейного кодексу України, статтею 279 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 30 жовтня 1988 року, запис № 2933 у м. Харкові та видано свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Т. В. Заварза