Провадження № 2-о/201/534/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого суддя Демидової С.О.

з секретарем судового засідання Галко С.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Соборний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смерті особи,-

ВСТАНОВИВ:

21 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті в якій просить суд встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Горлівка, Донецька область, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Успенка Амвросіївської міської територіальної громади Донецького району Донецької області.

В обґрунтування своєї заяви, посилається на те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є онукою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Успенка Амвросіївської міської територіальної громади Донецького району Донецької області.

Родинні зв`язки з померлою підтверджуються:

-свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 27 листопада 1989 р., виданим м. Маріуполь відділом РАЦС Приморського районного виконкому, про що складено відповідний актовий запис за № 819 від 27 листопада1989 р., яке посвідчує факт того, що ОСОБА_1 , є донькою ОСОБА_4 ,

- свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим 12 червня 2010 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, про що складено відповідний актовий запис за № 207 від 12 червня 2010 р., яке посвідчує факт того, що після реєстрації шлюбу ОСОБА_1 змінила прізвище на " ОСОБА_1 ";

- свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 22 вересня 1988 р., виданим місто Жданов Донецької області Палац одруження, про що складено актовий запис за № 3557 від 22 вересня 1988 р., який посвідчує факт того, що після реєстрації шлюбу ОСОБА_6 змінила прізвище з " ОСОБА_6 " на "ОСОБА_6";

- свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 від 09 вересня 2016 р., виданим Приморський районний у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про що складений відповідний актовий запис за № 53 від 09 вересня 2016 р., яке посвідчує факт того, що ОСОБА_6 після розірвання шлюбу змінила прізвище з "ОСОБА_6" на " ОСОБА_6 ";

- витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 7 від 22 серпня 2024 р., який містить інформацію про актовий запис за № 477 від 22 березня 1965 р. що складений Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, який посвідчує факт того, що ОСОБА_6 , є донькою ОСОБА_2 ;

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 , перебуваючи на тимчасово окупованій російською федерацією території України в с. Успенка Донецького району Донецької області, померла.

Факт смерті ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 , виданим 09 листопада 2022 року про що складено запис акта про смерть за № 326, довідкою про причину смерті № 188, виданою 09 листопада 2022 р., та лікарським свідоцтвом про смерть № 188 від 09 листопада 2022 року.

У зв`язку з цим, наявні докази не можуть бути прийняті відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до підпункту 1 пункту 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 жовтня 2024 року матеріали заяви передано в провадження судді Демидовій С.О.

Ухвалою судді від 23 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду на 25 жовтня 2024 року.

Заявник у судове засідання не з`явився.

Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася.

Таким чином, суд вважає за можливе ухвалити у справі рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті в певний час або про оголошення її померлою.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Загальні вимоги до змісту заяви про встановлення факту, що має юридичне значення передбачені статтею 318 ЦПК України, згідно з якою у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо особливостей провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи в умовах воєнного чи надзвичайного стану та на тимчасово окупованих територіях» статтю 317 ЦПК України викладено в новій редакції.

Статтею 317 ЦПК України передбачено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України та встановлено, що заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Справи про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду.

Верховний Суд, звертає увагу, що вирішуючи справи про встановлення факту смерті особи, суди мають зважати на виняткове значення цього факту, з огляду на правові наслідки, пов`язані з ним.

За змістом статті 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи (здатність мати цивільні права та обов`язки) виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті.

Внаслідок смерті відкривається спадщина.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Вирішуючи справи про встановлення факту смерті особи, суди мають зважати на особливості розгляду справ у порядку окремого провадження.

Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина сьому статті 19 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Частиною другою статті 294 ЦПК України передбачене право суду з метою з`ясування обставин справи витребувати необхідні докази за власною ініціативою.

Вирішуючи в окремому провадженні справи про встановлення факту смерті особи, зокрема після 24 лютого 2022 року на тимчасово окупованій території України, під час ведення бойових дій, суди не можуть ігнорувати обставини, в яких опинилися заявники після повномасштабного військового вторгнення держави-агресора на територію України та об`єктивні складнощі, які можуть виникнути у них при наданні доказів на підтвердження відповідного факту.

Обов`язок держави розслідувати факти смерті особи, яка підпадає під її юрисдикцію, виняткове юридичне значення факту смерті особи; специфіка розгляду справ в порядку окремого провадження, зокрема особливої ролі суду при з`ясуванні обставин справи; об`єктивні складнощі, які можуть виникнути у заявників при наданні доказів для встановлення факту смерті особи після 24 лютого 2022 року на тимчасово окупованій території України, при веденні активних бойовий дій, у своїй сукупності дають підстави для висновку, що суди мають зважати на вказані обставини та, керуючись завданням цивільного судочинства, уникати формального підходу при вирішенні таких справ.

У постановах від 26 квітня 2023 року у справі № 337/3725/22, від 29 березня 2023 року у справі № 753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути зокрема письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю.

Вочевидь вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин.

Подібні висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року справі № 607/1612/23 (провадження № 61-6323св23).

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що родинні зв`язки заявника з померлою підтверджуються: -

- свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 27 листопада 1989 р., виданим м. Маріуполь відділом РАЦС Приморського районного виконкому, про що складено відповідний актовий запис за № 819 від 27 листопада 1989 р., яке посвідчує факт того, що ОСОБА_1 , є донькою ОСОБА_4 ,

- свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим 12 червня 2010 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, про що складено відповідний актовий запис за № 207 від 12 червня 2010 р., яке посвідчує факт того, що після реєстрації шлюбу ОСОБА_1 змінила прізвище на " ОСОБА_1 ";

- свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 22 вересня 1988 р., виданим місто Жданов Донецької області Палац одруження, про що складено актовий запис за № 3557 від 22 вересня 1988 р., який посвідчує факт того, що після реєстрації шлюбу ОСОБА_6 змінила прізвище з " ОСОБА_6 " на "ОСОБА_6";

- свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 від 09 вересня 2016 р., виданим Приморський районний у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про що складений відповідний актовий запис за № 53 від 09 вересня 2016 р., яке посвідчує факт того, що ОСОБА_6 після розірвання шлюбу змінила прізвище з "ОСОБА_6" на " ОСОБА_6 ";

- витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну ресстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 7 від 22 серпня 2024 р., який містить інформацію про актовий запис за № 477 від 22 березня 1965 р. що складений Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, який посвідчує факт того, що ОСОБА_6 , є донькою ОСОБА_2 ;

Факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підтверджується: - свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 від 09 листопада 2022 року, яке видане органами окупаційної влади, лікарським свідоцтвом про смерть №188 від 09 листопада 2022 року та довідкою про причину смерті.

Враховуючи вказані норми матеріального права, встановивши обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, надавши належну оцінку поданим доказам, суд дійшов висновку про те, що заявником наведено достатньо аргументів та надано достатньо доказів, які з урахуванням положень статті 317 ЦПК України дають підстави для встановлення факту смерті громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Успенка, Амвросіївської міської територіальної громади Донецького району, Донецької області.

У документах, виданих окупаційною адміністрацією зазначено, що с. Успенка відноситься до Амвросіївського району, проте відповідно до розпорядження КМУ від 12 червня 2020 р. № 710-р, с. Успенка відноситься до Амвросіївської міської територіальної громади яка в свою чергу відповідно до Постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 № 807-ІХ відноситься до Донецького району.

Звернення заявника із заявою про встановлення юридичного факту у порядку окремого провадження узгоджується з позицією Великої Палата Верховного Суду, висловленою у постанові від 23 січня 2024 року у справі № 523/14489/15-ц (провадження № 14-22цс20), оскільки заявник не має іншої можливості одержати свідоцтво про смерть бабусі, яке посвідчує факт, що має юридичне значення, а чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення таких юридичних фактів.

Таким чином, оскільки заявник не має можливості в іншому, ніж у судовому Згідно з ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню.

При ухваленні рішення судом також враховано, що у 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй у документі «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини у справах «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) зазначав, що «Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного». Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать».

Рішення відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України підлягає негайному виконанню.

Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 259, 263-265, 268, 273, 315-319, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Соборний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смерті особи задовольнити.

Встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Горлівка, Донецька область, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Успенка Амвросіївської міської територіальної громади Донецького району Донецької області.

Рішення підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С.О. Демидова