Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/973/24
Провадження № 2/506/265/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 жовтня 2024 року селище Окни
Красноокнянський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Бурдинюк О.С.
секретаря Тинкован Г.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у селищі Окни Одеської області цивільну справу позовом Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат за регламентною виплатою, -
10.09.2024 року дана справа передана судді Чеботаренко О.Л.
Ухвалою суду від 13.09.2024 року задоволено заяву про самовідвід головуючого судді по справі Чеботаренко О.Л.
16.09.2024 року справа передана судді Бурдинюк О.С.
24.09.2024 року отримано відповідь щодо реєстрації місця проживання відповідача.
Ухвалою суду від 24.09.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження.
Представник позивача, повідомлений належним чином, до суду не з`явився, надав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав та просив розглядати справу у його відсутність, не заперечуючи проти заочного розгляду справи.
Відповідач, повідомлений належним чином, відповідно до п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, за адресою місця реєстрації, у судове засідання, не з`явився, про поважність причини неявки суд не сповістив, із заявою про відкладення розгляду справи не звертався, відзив не подав, тому за згодою позивача, суд ухвалив про заочний розгляд справи.
Оскільки у судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь в справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд прийняв рішення про розгляд справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.
Судом встановлені наступні обставини.
Постановою Красноокнянського районного суду Одеської області по справі №506/772/20 від 14.01.2021 року, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП /а.п.7-8/.
При перевірці чинності полісу внутрішнього страхування поліс на т.з. № КFА280 станом на 25.11.2020 року не знайдено /а.п.9/.
ОСОБА_2 звернувся до МТСБУ з заявою 26.11.2020 року про відшкодування шкоди, завданої в результаті ДТП, що сталося 25.11.2020 року /а.с. 10/.
Як вбачається з копії полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АО/2552911 від 29.11.2019 року, на момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , як власника авто «VOLKSWAGEN» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 була застрахована. Договір діяв з 29.11.2019 року по 28.11.2020 року /а.с. 11/.
Відповідно до копії свідоцтва про реєстрації транспортного засобу, автомобіль марки «VOLKSWAGEN», моделі «CADDY», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 належить ОСОБА_2 /а.с. зворот 11/.
Наказом МТСБУ про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих ОСОБА_2 департаментом фінансів виплачено 32 393,39 грн., що також підтверджується платіжною інструкцією № 888960 від 05.02.2021 року /а.с.12, 13/.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно- правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чи законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами (страхових внесків, страхових премій) та юридичними особами страхових платежів та доходів від розміщення цих фондів.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про страхування», страхування може бути добровільним або обов`язковим.
Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язаний сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.
Відповідно до п.п. а п.41.1 ст.41 Закону відшкодувало потерпілій особі у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо- транспортної пригоди з вини власника транспортного засобу, який всупереч вимогам Закону на час події керував транспортним засобом без діючого договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності перед третіми особами.
Статтею 1191 ЦК України та п.п.38.2.1 п.38.2 ст.38 Закону, передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної у розмірі виплаченого відшкодування. А отже, відповідно до ст. 1191 ЦК України та п.п.38.2.1 п.38.2 ст.38 Закону, після проведення виплати потерпілій особі у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до Відповідача.
Таким чином, на момент завдання шкоди потерпілому цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тому відповідно ст. 38.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у позивача після здійснення регламентної виплати потерпілому, виникло право регресної вимоги до відповідача.
Відповідно до ч.16, 17 ст.9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.
Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Як відомо, транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, а відтак на підставі ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно з вимогами ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
За правилом п.1 ч.2 ст.22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Відповідно до ч.1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Отже, за змістом ст.993 ЦК України у системному зв`язку зі ст. 990 цього Кодексу та ст.27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди у межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та задовольняє їх в повному обсязі.
Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 141, 265, 280-283, 354 ЦПК України, -
Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат за регламентною виплатою - задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Копію судового рішення, протягом двох днів з дня його складання, надіслати особам, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
СуддяО.С. Бурдинюк