ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1260/24Головуючий по 1 інстанції
Справа №705/893/22 Категорія: 302090000 Єщенко О.І.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Карпенко О.В., Фетісової Т.Л.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Оксанина»;

особа, яка подала апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Оксанина»;

представник відповідача адвокат Патрікєєва Інна Вікторівна

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Оксанина» - адвоката Патрікєєвої Інни Вікторівни на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Оксанина» про стягнення заборгованості по орендній платі, 3% річних від суми заборгованості, матеріальних витрат від знецінення грошових коштів, пені,

в с т а н о в и в:

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що вона є власником земельної ділянки площею 4,1684 га, розташованої в адміністративних межах Бабанської сільської ради Уманського району Черкаської області (на дату укладення договору оренди Оксанинська сільська рада), за межами с. Оксанина, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :03:000:2237.

01.08.2011 року між нею та ТОВ «Агрофірма «Оксанина» було укладено Договір оренди землі № 6, на строк 10 років до 01.08.2021 року, який 01.12.2011 року зареєстровано в Уманському районному відділі Черкаської регіональної філії земельного кадастру, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис за № 03063.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 30.03.2021 року № 250415519, дія Договору оренди закінчилася 01.08.2021 року. Відповідач повернув їй земельну ділянку, однак не провів розрахунку по сплаті орендної плати за 2020-2021 роки. Остання сплата орендної плати була здійснена 16.10.2019 року.

З урахуванням заяв про збільшення позовних вимог від 05.07.2022 року та 15.11.2022 року, позивач остаточно просила суд стягнути з ТОВ «Агрофірма «Оксанина» на її користь заборгованість по орендній платі в розмірі 14888,50 грн.; пеню за порушення зобов`язання в розмірі 16347,57 грн.; матеріальні втрати від знецінення грошових коштів (інфляційні збитки) в розмірі 6622,17 грн.: 3% річних від суми заборгованості за період прострочення платежу в розмірі 48194,07 грн., а всього 86052,31 грн.

Також просила стягнути з відповідача на її користь судові витрати у справі, які складаються з витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 10 000,00 грн. та сплати судового збору в розмірі 992,40 грн.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22 травня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Агрофірма «Оксанина» на користь ОСОБА_1 заборгованість по орендній платі за 2021 рік по Договору оренди землі № 6 від 01 серпня 2011 року, в розмірі 7444, 25 грн., пеню за порушення зобов`язання в розмірі 8173, 79 грн., матеріальні втрати від знецінення грошових коштів (інфляційні збитки) в розмірі 2400, 48 грн., 3% річних від суми заборгованості за період прострочення платежу в розмірі 436, 87 грн., а всього в загальному розмірі 18455, 39 грн.

Стягнуто з ТОВ «Агрофірма «Оксанина» на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у розмірі 212, 84 грн.

Стягнуто з ТОВ «Агрофірма «Оксанина» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 5000, 00 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, представник ТОВ «Агрофірма «Оксанина» - адвокат Патрікєєва І.В., подала апеляційну скаргу та просить скасувати рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22 травня 2024 року, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В апеляційній скарзі вказує, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду викладені в рішенні не відповідають дійсним обставинам справи.

Зазначає, що Товариство 01.08.2011 року уклало договір оренди № 6 з ОСОБА_1 . Свої зобов`язання за договором орендар виконало в повному обсязі та, навіть, перевиконуючи свої зобов`язання. Дія договору оренди землі закінчився 01.08.2021 року. Відповідач мав зобов`язання провести розрахунок за строк фактичного користування земельною ділянкою, тобто за 8 місяців 2021 року.

Згідно витягу наданого позивачем під час збільшення позовних вимог, нормативно грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер :03:000:2237 становить 167152,77 грн., а відповідно 4,5% від 167152,77=7521,87 грн. вартість оренди за 2021 рік; орендна плата за місяць оренди в 2021 році 626,82 грн. Отже, 626,82*8=5014,58 грн. орендна плата за 8 місяців 2021 року.

Крім того, відповідно до копій платіжного доручення від 16.10.2019 року ТОВ «Агрофірма «Оксанина» було перераховано на картковий рахунок ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 23040,00 грн., призначення платежу: орендна плата за землю згідно договору № 6 від 01.08.2011, № 532 від 10.06.2015.

Дана виплата була здійснена в 2019 році, як орендна плата за майбутній період за погодженням з позивачем. Позивач жодних заперечень не заявляла, повернення безпідставно набутих коштів не здійснювала, а отже акумулювання цих грошових коштів підтвердила законність та підставність їх отримання.

Даним платіжним дорученням підтверджено виплату ОСОБА_1 орендної плати за 2021 рік.

Судом помилково визначено, що пеня в розмірі 0,03% від несплаченої суми за кожен день прострочення, може бути розрахована за 1 рік, оскільки судом не встановлено дати початку настання прострочення взятих на себе зобов`язань відповідачем і не враховано, що нарахування пені припиняється через шість місяців від дня коли зобов`язання мало бути виконано, а відповідно розрахунок пені позивачем здійснено не вірно, а як наслідок накладання стягнення в цій частині не можливо.

Представник ОСОБА_1 адвокат Трепак О.І. подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить судове рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Апелянт в скарзі вказує, що розрахунок заборгованості по сплаті орендної плати мав бути розрахований тільки за 8 місяців 2021 року, оскільки строк дії договору оренди закінчився 01.08.2021 року.

Вважає, що ТОВ «Агрофірма «Оксанина» замовчує повернення земельної ділянки, тобто дату до якої відповідач фактично нею користувався. Вказана земельна ділянка у 2021 році була засіяна соняшником, який зібрано у листопаді 2021 року і передача земельної ділянки відбулася у грудні вказаного року.

Звертає увагу на безпідставність посилання відповідача на норми Господарського кодексу України. У даній справі спір виник між фізичною особою ОСОБА_1 та юридичною особою, а тому ці правовідносини повністю урегульовані цивільним законодавством і нормами ГК України не підлягають застосуванню.

Не існує жодної підстави для зменшення розміру неустойки, судом у даному рішенні такі стягнення проведено відповідно до чинного законодавства та надано детальне обґрунтування щодо необхідності стягнення та розміру.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не стосуються предмету спору та є такими, що відповідач намагається ввести суд апеляційної інстанції в оману та утруднити розгляд справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскаржуване рішення суду не в повній мірі відповідає вказаним вимогам.

Спір між сторонами виник з приводу заборгованості по орендній платі за 2020 -2021 року, нарахування пені згідно договору, 3% річних від суми заборгованості, матеріальних витрат від знецінення грошових коштів.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 4,1684 га, розташованої в адміністративних межах Оксанинської сільської ради Уманського району Черкаської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з відповідним кадастровим номером, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧР № 000973 від 05.12.2002 року (а.с. 13) та Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-021 від 17.03.2021 року (а.с. 15).

01.08.2011 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Агрофірма «Оксанина» було укладено Договір оренди землі № 6, який 01.12.2011 року зареєстровано в Уманському районному відділі Черкаської регіональної філії земельного кадастру, про що в Державному реєстрі земель вчинено відповідний запис (а.с. 10-11).

Відповідно до п. 5 Договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 71427,20 грн.

Згідно з п. 8 Договору його укладено на строк 10 років до 01 серпня 2021 року, але з урахуванням періоду ротації основної сівозміни.

Орендна плата вноситься орендарем в розмірі 4,5 % від нормативної грошової оцінки землі на рік у грошовій формі та/або натуральній формах. Орендна плата вноситься до 1 грудня поточного року (п. 9, п. 10 Договору).

П. 13 Договору передбачено, що розмір орендної плати переглядається один раз на три роки за згодою сторін у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п.14 Договору, у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,3 % несплаченої суми за кожний день прострочення.

Після спливу строку дії Договору земельна ділянка була повернута ОСОБА_1 , що сторонами не заперечується.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України (далі -ЦК України), цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до частини 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до вимог статті 124 ЗК України передача землі в оренду здійснюється на підставі цивільно-правової угоди.

Статтею 1 Закону України «Про орендну землі», яка кореспондується з положеннями частини першої ст. 93 ЗК України, визначено, що оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про орендну землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом статті 15 Закону України «Про орендну землі» орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату є однією із суттєвих умов договору оренди.

У статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

Що стосується вимог про стягнення орендної плати за 2021 рік, колегія суддів зазначає наступне.

Порядок та умови виплати орендної плати погоджені сторонами та викладені у договорі оренди № 6 від 01.08.2011 року.

Норми чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, та положення укладеного між сторонами договору оренди не містять заборон на сплату орендної плати авансом за наступні роки користування орендарем земельною ділянкою.

У Договорі оренди землі № 6 від 01.08.2011 року відсутні положення щодо можливості виплати орендної плати наперед (авансом чи в рахунок платежів за майбутні періоди користування земельною ділянкою).

Задовольняючи позовні вимоги в цій частині суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що відповідачем не було надано доказів на підтвердження сплати позивачці в 2019 році у вигляді авансового платежу орендної плати за майбутній період, а саме за 2021 рік, оскільки такий порядок виплати орендної плати договором оренди не передбачений.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги в частині стягнення з ТОВ «Агрофірма «Оксанина» заборгованості по орендній платі за 2021 рік в розмірі 7444,25 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі, а доводи апелянта в цій частині є такими, що не заслуговують на увагу.

Відповідно до частини 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в зв`язку з порушенням відповідачем строків виплати орендної плати за 2021 рік на користь позивача з Товариства підлягають стягненню матеріальні втрати від знецінення грошових коштів (інфляційні збитки) в розмірі 2400, 48 грн. та 3% річних в сумі 436,87 грн. за період з 02.12.2021 року по 15.11.2023 року.

Доводи апелянта щодо відсутності прострочення виконання грошового зобов`язання, оскільки виплата була здійснена за 2021 рік при виплаті оренди в 2019 році є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

Задовольняючи частково позовні вимоги про стягнення пені, яка передбачена п. 14 Договору оренди землі від 01.08.2011 року, суд першої інстанції прийшов до висновку, що оскільки позивач звернувся до суду з позовом 14.02.2022 року нарахування пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, з урахуванням позовної давності в 1 рік, має обраховуватися за період з 14.02.2021 року по 14.02.2022 року.

Колегія суддів не погоджується з даним висновком в повній мірі, виходячи з слідуючого.

Пунктом 14 Договору оренди землі № 6 від 01 серпня 2011 року встановлено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,3 % від несплаченої суми за кожен день прострочення.

Відповідно до п. 8 Договору його укладено на строк 10 років до 01 серпня 2021 року, але з урахуванням періоду ротації основної сівозміни.

Орендна плата вноситься до 1 грудня поточного року (п. 10 Договору).

Оскільки орендна плата за 2021 рік в строки передбачені договором оренди сплачена не була, пеня за кожен день прострочення має нараховуватися з 02 грудня 2021 року, а не з 14 лютого 2021 року, як помилково вказав суд першої інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що до стягнення з відповідача на користь позивачки підлягає пеня в розмірі 1674,96 грн. (7444,25 х 0,3 % х 75 : 100 ), а тому рішення суду в цій частині необхідно змінити, зменшивши розмір пені, що підлягає стягненню з 8173,79 грн до 1674,96 грн..

Доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для стягнення пені, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки висновок суду першої інстанції про наявність факту порушення строків виплати орендної плати за 2021 рік є таким, що ґрунтується на вимогах закону.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, суд врахував часткове задоволення позовних вимог, відсутність клопотання відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу, фактичний обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також складність, ціну позову та значення справи для сторони, та прийшов до правильного висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 5000,00 грн., оскільки такий розмір правничої допомоги буде співмірним заявленим позовним вимогам.

Наведене узгоджується із правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 21.01.2021 у справі № 280/2635/20.

Виходячи із вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, рішення суду підлягає зміні в частині розміру пені, що підлягає стягненню, в частині загального розміру заборгованості та в частині судових витрат.

В зв`язку з частковим задоволенням апеляційної скарги з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Агрофірма «Оксанина» необхідно стягнути судовий збір в розмірі 523,98 грн. за подачу апеляційної скарги.

Керуючись статтями 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Оксанина» - адвоката Патрікєєвої Інни Вікторівни на рішення - задовольнити частково.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22 травня 2024 року змінити зменшивши розмір пені за порушення зобов`язання, який підлягає стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Оксанина» на користь ОСОБА_1 з 8173, 79 грн. до 1674,96 грн.; зменшивши загальний розмір заборгованості, який підлягає стягненню з ТОВ «Агрофірма «Оксанина» на користь ОСОБА_1 з 18455,39 грн. до 11956,56 грн.; та зменшивши розмір судового збору, який підлягає стягненню з ТОВ «Агрофірма «Оксанина» на користь ОСОБА_1 з 212,84 грн. до 137,90 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Оксанина» стягнути судові витрати в розмірі 523,98 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, визначених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді