Провадження № 2/522/7442/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року Приморський районний суд м. Одеси:

у складі: головуючої судді Ковтун Ю.І.,

за участі секретаря Лахматової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в якій просить: розірвати шлюб між сторонами зареєстрований 02 листопада 2011 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 1648; стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 1211,20 гривень та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3750,00 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що починаючи з 11.07.2024 шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Позивачка з дітьми переїхала в інше помешкання. Сторони не мають спільного бюджету та не ведуть спільне господарство. Сторони мають різні вектори розвитку та життя, які мають намір продовжувати вже окремо один від одного. Сварки та непорозуміння, що виникали останнім часом у родині шкодять як сторонам так і малолітнім дітям. Неодноразові спроби зберегти шлюб не принесли позитивних наслідків та відносини між сторонами не покращилися.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08 жовтня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження.

06.11.2024 на адресу суду від представника відповідача адвоката Войнаровської Д.М., надійшла, сформована 06.11.2024 в системі «Електронний суд» заява про часткове визнання позову, в якій зазначила, що позовні вимоги про розірвання шлюбу відповідач визнає, просить розірвати шлюб, укладений між сторонами. Щодо вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачки судових витрат зазначила, що наданий представником позивача акт приймання-передачі наданих послуг № 1 від 20.09.2024 до Договору про надання правової допомоги № б/н від 20.09.2024 не відповідає вимогам первинного документа. У поданих документах жодним чином не обґрунтовано заявлену вартість послуг з посиланням не первинні документи. Вважають гонорар представника позивачки за надану правову допомогу у розмірі 3750,00 гривень не відповідає критеріям розумності, співмірності та реальності.

У судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи судом повідомлялися належним чином.

Від представника позивачки адвоката Маліннікової Д.К. на адресу суду надійшла заява, в якій просить розглянути справу без участі представника позивачки, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача - адвокат Войнаровська Д.М. у заяві про часткове визнання позову просила розгляд справи провести без участі відповідача та його представника.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

За нормою п. 1 ч. 2 ст. 49 Цивільного процесуального кодексу України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

За вказаних обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.

Відповідно до ст. 268 ЦПК України датою складання повного тексту рішення є 10 грудня 2024 року.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02 листопада 2011 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, про що складено відповідний актовий запис № 1648, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія НОМЕР_1 (а.с. 19).

Сторони мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження Серії НОМЕР_2 від 11.06.2019 та Серії НОМЕР_3 від 03.08.2023 (а.с. 12 13).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про міжнародне приватне право" право, що підлягає застосуванню до приватно-правових відносин з іноземним елементом, визначається згідно з колізійними нормами та іншими положеннями колізійного права цього Закону, інших законів, міжнародних договорів України.

Згідно ч. 1 ст. 60 Закону України "Про міжнародне приватне право" правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про міжнародне приватне право», особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є.

Статтею 63 Закону України "Про міжнародне приватне право" передбачено, що припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу.

Позивачка є громадянкою України, відповідач є громадянином Ісламської Республіки Іран, останнє спільне місце проживання сторін на території України. Шлюб між сторонами було також зареєстровано в Україні. Таким чином, право України одночасно є правом останнього спільного місця проживання подружжя та правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок.

За таких обставин до припинення шлюбу має застосовуватись право України.

Згідно з ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Згідно ч. 2 ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та зазначення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 статті 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно ч. ч. 2, 3, 4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У позовній заяві позивачка просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 3750,00 гривень.

На підтвердження витрат на правничу допомогу стороною позивача надано:

- копію договору про надання правової допомоги № б/н від 20.09.2024, що укладений між Адвокатським об`єднанням «Маліннікова, Курбала та партнери» в особі Керуючого партнера Маліннікової Д.К. (Адвокат) та ОСОБА_1 (Клієнт). Відповідно до п. 2 Договору предметом даного Договору являється правова допомога Клієнту: написання та подання позовної заяви про розірвання шлюбу; написання та подання позовної заяви про стягнення аліментів на утримання двох малолітніх дітей; участь у судових засіданнях.

- ордер на надання правничої допомоги Серія ВІ № 1245401 від 20.09.2024, відповідно до якого адвокат Маліннікова Д.К. представляє інтереси ОСОБА_1 на підставі договору про надання правової допомоги № б/н від 20.09.2024;

- копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю Серія ПТ № 1545 від 26.07.2016;

- розрахунок витрат на професійну правничу допомогу у справі щодо розірвання шлюбу від 20.09.2024, відповідно до якого зазначено найменування послуг:

1. Консультація з приводу сімейних відносин (30 хвилин) 500,00 гривень;

2. Складання та подання до суду позову про розірвання шлюбу (3 години 15 хвилин) 3250,00 гривень. Усього до сплати 3750,00 гривень;

- акт приймання-передачі наданих послуг № 1 до Договору про надання правової допомоги № б/н від 20.09.2024 між ОСОБА_1 «Клієнт» та ОСОБА_5 «Адвокат», відповідно до якого «Адвокат» надав, а «Клієнт» прийняв юридичні послуги у формі передбаченій у Договору про надання правової допомоги № б/н від 20.09.2024 у загальному розмірі 3750,00 гривень;

- копію платіжної інструкції № 3Х84-17К0-МС7Х-454Е від 20.09.2024, відповідно до якої ОСОБА_1 сплачено Адвокатському об`єднанню «Маліннікова, Курбала та партнери» 7250,00 гривень, призначення платежу: оплата за подання позову до суду про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та консультацію, згідно договору від 20.09.2024.

За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналіз зазначеної постанови свідчить про те, що вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Зазначена сума у розмірі 3750,00 грн, на переконання суду, є розумною та такою, що відображає реальність адвокатських витрат (їх дійсність та необхідність), з урахуванням складності справи, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги.

За таких обставин, оскільки позов підлягає задоволенню у повному обсязі, понесені позивачкою у цій справі витрати на правничу допомогу адвоката покладаються на відповідача в сумі 3750,00 гривень.

Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки понесені останньою судові витрати у виді судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 24, 104, 105, 110, 112, 115 СК України, ст.ст. 10 -13, 141, 258, 259, 263 - 265, 268, 273, 280-284 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 02 листопада 2011 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 1648, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір в розмірі 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять грн 20 коп.) гривень та витрати на правову допомогу у розмірі 3750,00 (три тисячі сімсот п`ятдесят) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання.

Копію рішення суду з набранням ним законної сили направити до відповідного органу реєстрації актів цивільного стану.

Суддя Юлія КОВТУН