Справа № 301/3365/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" жовтня 2024 р.

Іршавський районний суд

Закарпатської області

в складі:

головуючого - судді Золотар М.М.

при секретарі - Симканич О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Іршава справу за позовом ОСОБА_1 до Кам`янської сільської ради про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

30 вересня 2024 року ОСОБА_1 звернулася в Іршавський районний суд з позовом до Кам`янської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. Посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 , про що видано свідоцтво про смерть.

Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку та надвірних споруд, які розташовані в АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 1,1801 га (кадастровий номер: :04:001:0223), що розташована на території Кам`янської сільської ради, урочище «Ласки», для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 28.10.2015 року.

За життя мати позивачки ОСОБА_2 розпорядження щодо майна, яке їй належить на праві власності, не залишала.

ОСОБА_1 спадщину після смерті матері прийняла, так як на день її смерті проживала разом із нею у спадковому будинку, хоча зареєстрована за іншою адресою. Мати позивачки ОСОБА_2 (шлюбне прізвище ОСОБА_3 ) шлюб з батьком розірвала, про що видано свідоцтво про розірвання шлюбу 30.10.1980 року. Інші спадкоємці, які б прийняли спадщину за померлою ОСОБА_2 , - відсутні, так як позивачка є єдиною дочкою померлої.

Спадкодавець ОСОБА_2 була власником спадкового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яке видане приватним нотаріусом Іршавського районного нотаріального округу Іванишинець В.І. 04.04.2018 року, зареєстровано в реєстрі за № 343. При зверненні до приватного нотаріуса у оформленні спадщини позивачці було відмовлено, оскільки на даний час збереглася лише копія правовстановлюючого документу на спадкове нерухоме майно, тому вона вимушена звернутись до суду за вирішенням питання визначення належності спадкового майна.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, а подала заяву, якою позов підтримала, просила задовольнити, справу розглянути у її відсутності (а. с. 26).

Представник відповідача- голова Кам`янської сільської ради Станинець М. в судове засідання не з`явився, подав заяву, якою проти задоволення позову не заперечив, справу просив розглянути без участі їх представника (а. с. 28).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_2 , про що виконавчим комітетом Кам`янської сільської ради Берегівського району Закарпатської області видано свідоцтво про смерть за актовим записом № 90 (а. с. 4).

Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку та надвірних споруд, які розташовані в АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 1,1801 га (кадастровий номер: :04:001:0223), що розташована на території Кам`янської сільської ради, урочище «Ласки», для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 28.10.2015 року (а. с. 10).

За життя мати позивачки ОСОБА_2 розпорядження щодо майна, яке їй належить на праві власності, не залишала.

ОСОБА_1 спадщину після смерті матері прийняла, так як на день її смерті проживала разом із нею у спадковому будинку, хоча зареєстрована за іншою адресою, що стверджується копією довідки виконавчого комітету Кам`янської сільської ради Берегівського району Закарпатської області № 758 від 22.08.2024 року (а. с. 8). Мати позивачки ОСОБА_2 (шлюбне прізвище ОСОБА_3 ) шлюб з батьком розірвала, про що видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 30.10.1980 року (а. с. 7). Інші спадкоємці, які б прийняли спадщину за померлою ОСОБА_2 , - відсутні, так як позивачка є єдиною дочкою померлої.

Спадкодавець ОСОБА_2 була власником спадкового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яке видане приватним нотаріусом Іршавського районного нотаріального округу Іванишинець В.І. 04.04.2018 року, зареєстровано в реєстрі за № 343 (а. с. 9).

При зверненні до приватного нотаріуса у оформленні спадщини позивачці було відмовлено, оскільки на даний час збереглася лише копія правовстановлюючого документу на спадкове нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно статті 1268 ЦК України спадкоємець, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. ст. 1218 та 1225 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 78 Земельного Кодексу України право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 81, 89, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, ст. ст. 1218, 1225, 1228, 1268, 1270 ЦК України, ст. 81 ЗК України, суд, -

Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на спадкове нерухоме майно, яке складається з житлового будинку та надвірних споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 1,1801 га (кадастровий номер: :04:001:0223), що розташована на території Кам`янської сільської ради, урочище «Ласки», для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 28.10.2015 року.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Головуючий: М. М. Золотар