Справа № 756/2027/24
Провадження № 2-п/756/124/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року місто Київ

Суддя Оболонського районного суду міста Києва Ткач М.М., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Царьова М.В. про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду міста Києва від 19.06.2024 у цивільній справі № 756/2027/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 19 червня 2024 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії №1075-7386 від 14.08.2022 у розмірі 60000,00 грн, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.

17.10.2024 до суду від представника ОСОБА_1 - адвоката Царьова М.В. через систему "Електронний суд" надійшла заява про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 19.06.2024 у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у якій серед іншого, представник заявника просить поновити строк для подання заяви про перегляд заочного рішення суду, скасувати заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 19.06.2024 та призначити справу до розгляду у загальному позовному порядку. Вимоги заяви мотивовані, серед іншого тим, що в судові засідання, призначені по справі відповідач не зміг з`явитися по незалежним від нього причинам, тому що він не знав про час та місце їх проведення, повісток не отримував, ніяких документів з суду не надходило, позовну заяву він не отримував. Таким чином, заявник був позбавлений можливості ознайомитися з вимогами позовної заяви, знати про час i місце розгляду справи. Також, заявник зазначає, що позивачем не надано доказів укладання кредитного договору; не доведено факту перерахунку коштів за кредитним договором відповідачу; розрахунок заборгованості не містить відомостей, за якою процентною ставкою нараховувались відсотки. Крім того, зазначив, що копія заочного рішення була отримана представником заявника 13.09.2024 шляхом отримання доступу до матеріалів електронної справи у підсистемі "Електронний суд". Адвокату Царьову М.В. необхідно було час для ознайомлення з матеріалами справи (позовна заява має великий обсяг документів, які потребували детального правового аналізу) для складання обґрунтованої заяви про перегляд заочного рішення. З урахуванням наведеного, заявник просить суд визнати поважними причини пропуску строку для подачі заяви про перегляд заочного рішення, поновити строк для подачі заяви про перегляд заочного рішення, скасувати заочне рішення суду від 19.06.2024 та розглянути його в порядку загального позовного провадження.

Суд, дослідивши матеріалами справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 19 червня 2024 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії №1075-7386 від 14.08.2022 у розмірі 60000,00 грн, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

З матеріалів справи вбачається, що 13.09.2024 представник відповідача (боржника) ОСОБА_1 - адвокат Царьов М.В. звернувся до суду через систему «Електронний суд» із повідомленням про вступ у справу як представника з метою отримання доступу до електронної справи №756/2027/24 в підсистемі «Електронний суд» для представництва у судах по даній справі. Цього ж числа, адвокат Царьов М.В. отримав доступ до електронної справи №756/2027/24.

З матеріалів справи вбачається та як зазначає представник відповідача (боржника) ОСОБА_1 - адвокат Царьов М.В., 13.09.2024 він отримав копію заочного рішення Оболонського районного суду міста Києва від 19.06.2024 по цивільній справі №756/2027/24 шляхом отримання доступу до матеріалів електронної справи у підсистемі "Електронний суд".

Крім того, відповідно до довідки про доставку електронного документу, документ в електронному вигляді «Заочне рішення» від 24.06.2024 по справі №756/2027/24 було надіслано одержувачу Царьову М.В. в його електронний кабінет 16.09.2024 о 13:39:56.

Судом у резолютивній частині заочного рішення відповідачеві роз`яснено строк та порядок подання заяви про його перегляд, а саме вказано, що учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Тоді як, заяву про перегляд заочного рішення суду, у якій представник відповідача (боржника) ОСОБА_1 - адвокат Царьов М.В. серед іншого просить поновити процесуальний строк було сформовано в системі «Електронний суд» та подано до суду 17.10.2024.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (ч.1 ст.120 ЦПК України).

Згідно із ч.1 ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Аналіз змісту наведеної норми дає підстави для висновку, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для відповідача подати до суду певний процесуальний документ у встановлений законом строк. Зазвичай це обставини, що не залежать від волі такої особи.

Норми цивільного процесуального законодавства не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі підстави визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Заявляючи про поновлення вказаного процесуального строку представник посилається на те, що адвокату Царьову М.В. необхідно було час для ознайомлення з матеріалами справи (позовна заява має великий обсяг документів, які потребували детального правового аналізу) для складання обґрунтованої заяви про перегляд заочного рішення.

Суд критично розцінює доводи представника відповідача, оскільки такі обставини не звільняють сторону від вчинення всіх необхідних процесуальних дій у передбачені строки в даній справі.

Таким чином, представник відповідача не навів доводів про наявність поважних причин його пропущення, відтак, суд не вбачає поважних та істотних причин пропуску процесуального строку, які б перешкоджали відповідачу подати відповідну заяву в межах встановленого строку.

Відповідно до приписів ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та ч.4 ст.10 ЦПК України суд застосовує Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Так згідно п.1 ст.6 Конвенції кожен має право на справедливий … розгляд його справи упродовж розумного строку … судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Право на справедливий судовий розгляд, закріплене в п.1 ст.6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя, в тому числі щодо виконання судового рішення, як завершальній стадії судового розгляду. При цьому Україна, як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Водночас ЄСПЛ у своїх рішеннях, здійснюючи тлумачення положень Конвенції, неодноразово наголошував, що право на доступ до правосуддя, закріплене у ст.6 Конвенції, не має абсолютного характеру та може бути обмежене: держави мають право установлювати обмеження на потенційних учасників судових розглядів, але ці обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути розумний ступінь пропорційності між застосованими засобами та поставленою метою (рішення від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України», рішення від 28 травня 1985 року у справі «Ашінгдейн проти Великої Британії», рішення від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України»).

Вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (п.27 рішення ЄСПЛ від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», рішення ЄСПЛ від 14 жовтня 2003 року «Трух проти України»).

Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими, буде порушувати законні права та інтереси сторін і суперечити принципам рівності сторні та юридичної визначеності (рішення ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», п. 53 рішення ЄСПЛ від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України»).

Аналіз наведених рішень ЄСПЛ свідчить про те, що п.1 ст.6 Конвенції гарантує справедливий судовий розгляд не тільки позивачу, а й іншій стороні - відповідачу, в тому числі при вирішенні питання про поновлення строків для вчинення процесуальних дій.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи наведені обставини, заява про поновлення процесуального строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення не підлягає задоволенню, а заяву про перегляд та скасування заочного рішення слід залишити без розгляду.

Відмова суду у поновленні встановленого законом процесуального строку ґрунтується на законі та переслідує легітимну мету, а також має розумний ступінь пропорційності між застосованими засобами і поставленою метою та не суперечить принципу рівності сторін.

Керуючись статтями 126, 127, 284, 261, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Царьова М.В. щодо поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду міста Києва від 19.06.2024 у цивільній справі № 756/2027/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Царьова М.В. про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду міста Києва від 19.06.2024 у цивільній справі № 756/2027/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя М.М. Ткач