Справа № 168/942/24
Провадження № 2/168/359/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2024 року Старовижівський районний суд Волинської області в складі

головуючого - судді Хаврони О.Й.,

з участю: секретаря Островерхої Т.С.,

розглянувши в селищі Стара Вижівка в залі суду у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Смідинської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Смідинської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , який вона успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 , однак належним чином не оформила своїх спадкових прав. За життя ОСОБА_2 заповіту на вказане майно не складала. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті останньої. Вказуючи, що вона у встановленому законом порядку подала заяву про прийняття спадщини після смерті матері, однак нотаріус їй відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок на ім`я спадкодавця, просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування.

У підготовче засідання позивач не з`явилась, представник позивача подав заяву, в якій вказує, що позов підтримує, просить розглядати справу без його участі.

Смідинською сільською радою подано заяву з проханням розглядати справу за відсутності її представника, проти задоволення позову заперечень немає, з позовом згідні.

Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав.

Ч.3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 26) і після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, увійшов житловий будинок, збудований у 1957 році, з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 .

Витягом з погосподарської книги підтверджується належність вищевказаного будинку ОСОБА_3 (а.с. 27).

Вказані будівлі збудовані у сільській місцевості і зареєстровані у погосподарській книзі сільської ради, а тому є підстави вважати, що вони прийняті в експлуатацію і не є самовільним будівництвом та належали спадкодавцю ОСОБА_3 .

За життя ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений 14.07.2003 року Руднянською сільською радою Старовижівського району Волинської області, згідно з яким все майно заповів позивачу ОСОБА_1 (а.с. 24).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер (а.с. 25).

Спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилася (а.с. 51, 53).

Спадщину після смерті останнього прийняла його дружина ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою Руднянської сільської ради Старовижівського району Волинської області від 17.06.2010 року №110 (а.с. 28).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України).

Ч.3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

За змістом ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Встановлено, що позивач у справі є дочкою спадкодавця (а.с. 12-18, 22).

Позивач не проживала з матір`ю на день її смерті, однак у встановлений законом строк подала до державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті останньої (а.с. 28, 54 на звороті).

За життя ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений 14.07.2003 року Руднянською сільською радою Старовижівського району Волинської області, згідно з яким право на земельну частку (пай), грошовий вклад заповіла позивачу ОСОБА_1 (а.с. 24).

На спірний спадковий житловий будинок ОСОБА_2 заповіту не складала.

Спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку в спадщині, немає.

З огляду на вказане, позивач ОСОБА_1 , як дочка спадкодавця, є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, яка відповідно до положень ст.ст. 1269, 1270 ЦК України у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_2

03.08.2010 року позивач звернулася до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину (а.с. 55).

03.08.2010 року отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна (грошовий вклад, земельну частку (пай)) (а.с. 30).

Постановою нотаріуса від 04.09.2024 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими і побутовими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що у спадкоємця відсутні документи, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок із господарськими і побутовими будівлями та спорудами (а.с. 43).

Наведені обставини справи підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 92/2010 до майна померлої ОСОБА_2 (а.с. 54-67), з яких також видно, що інших спадкоємців, які б звернулися із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , немає.

Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права, та відповідно до вимог ст.16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права.

Враховуючи, що за життя спадкодавець правовстановлюючих документів на житловий будинок не мала, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набула право власності на житловий будинок неправомірно або, що на спадкове майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, та з огляду на те, що захистити свої права позивач може лише шляхом звернення до суду, позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на вказане спадкове майно.

На підставі викладеного, п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ст.ст. 524, 548, 549 ЦК Української РСР, ст.ст. 11, 15, 16, 1216, 1217, 1218, 1261, 1269, 1270, 1296 ЦК України, ст.ст. 200, 206, 247, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Представник позивача: ОСОБА_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Смідинська сільська рада, адреса місця знаходження: вул. Грушевського, 9, с.Смідин, Ковельський район, Волинська область, код за .

Повне судове рішення складено 23.10.2024 року.

Суддя О. Й. Хаврона