Номер провадження 2/756/5016/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Шролик І.С.,

секретар судового засідання - Лисенко Д.О.,

за участю представника відповідача -ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року позивач Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (надалі - АТ «ПУМБ») звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_3 на користь АТ «ПУМБ» заборгованість в розмірі 54836,45 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн.

В обґрунтування заявлених вимог вказує, що мsж АТ «ПУМБ» та ОСОБА_3 01 червня 2018 року укладено кредитний договір № 701 та видано кредитну картку з встановленим кредитним лімітом в сумі 30000 грн., який пізніше збільшено до 35600 грн.

Відповідач користувалась кредитними коштами, проте не виконувала належним чином умови договору, в зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 01 липня 2024 року складає 54836,45 грн., з яких: 34922,47 грн. - заборгованість за кредитом; 19913,8 грн. - заборгованість за відсотками, яку позивач просить суд стягнути на свою користь та судові витрати.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 вересня 2024 року справу передано на розгляд судді Шролик І.С.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 2024 року справу прийнято до розгляду, визначено, що спір підлягає розгляду за правилами спрощеного провадження та призначено до розгляду на 17 жовтня 2024 року.

Від представника відповідача 17 жовтня 2024 року надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог АТ «ПУМБ». В обґрунтування поданого відзиву зазначає, що позивачем не надано доказів передачі відповідачу грошових коштів чи видачі кредитної карти, не надано доказів укладення кредитного договору, правомірності збільшення кредитного ліміту до 35 600,00 грн. Відсутній розрахунок заборгованості по відсотках 19 913,98 грн, період за який нараховані та порядок їх нарахування. Відповідно до Повідомлення про заборгованість, станом на 20 травня 2019 року, відповідач мала заборгованість у сумі 2 315,54 грн, що не відповідає розміру боргу, що просить стягнути позивач. Зазначає, що відповідач очікує понести витрати на правову допомогу в сумі 20000 грн.

Від представника позивача 23 жовтня 2024 року надійшла відповідь на відзив, в якому зазначає, що укладання кредитного договору доводиться власноруч підписаною відповідачем заявою на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 701 від 01 червня 2018 року, підписаним паспортом споживчого кредиту та фото на якому зображено отримання позичальником карти в приміщенні банку та випискою по особовому рахунку, щодо розміру заборгованості. До відповіді на відзив долучили публічну пропозицію , затверджену рішенням правління від 06 березня 2028 року, в редакції, що була чинною на час укладання договору.

Представник позивача в судове засідання не з?явився, про розгляд справи повідомлені судом належним чином. В позовній заяві позивач просить проводити розгляд справи за відсутності представника позивача.

Представник відповідача в судовому засіданні 10 грудня 2024 року заперечувала проти задоволення позовних вимог з мотивів викладених у поданому відзиві. Приєднала до матеріалів справи копію свідоцтва про шлюб, щодо зміни прізвища ОСОБА_3 у шлюбі на Неумита.

Заслухавши позицію представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01 червня 2018 року між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір, шляхом підписання заяви № 701 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

Відповідно до заяви та паспорта споживчого кредиту, які підписані позичальником, відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі сумі 30000,00 грн, який в подальшому збільшено до 35600,00 грн, що підтверджується довідкою про збільшення кредитного ліміту. Зі сплатою 45% річних, зі строком кредитування 12 місців, який продовжується на той самий строк, у разі відсутності заперечень сторін (а.с.6, 23).

З копії паспорту споживчого кредиту, який підписано відповідачем 01 червня 2018 року, слідує, що в ньому зазначено основні умови кредитування (ліміт кредиту 30000,00 грн, строк, на який надається кредит 12 місяців), інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача (пільгова процентної ставки 0 % річних, стандартна процентна ставка 45 %), порядок повернення кредиту, додаткова інформація, орієнтовна загальна вартість кредиту та зазначений порядок повернення кредиту.

Із змісту Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення ДКБО, яка є складовою частиною договорів, слідує, що у ній зазначено умови кредитування.

Згідно п. 2.2.1 Розділу I частини 2 ДКБО (сторінка 7) - Договір вважається укладеним, а умови Публічної пропозиції (ДКБО) Акцептованими Клієнтом з моменту оформлення Заяви на приєднання до Договору за умови подання Клієнтом документів і відомостей, необхідних для з`ясування його особи, суті діяльності та фінансового стану, перелік яких визначається відповідно до вимог чинного законодавства України, якщо інший порядок не встановлений будь-якими іншими умовами Договору.

Пункт 2.2.2. Розділу I частини 2 ДКБО - дата набрання чинності Договору визначається Заявою на приєднання до Договору, якщо інше не передбачено умовами Договору та/або Заявою на приєднання до Договору.

Відповідно до п.2.2.5 Розділу I частини 2 ДКБО - підписанням Заяви на приєднання до Договору, Клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору Клієнт ознайомився з повним текстом Договору (в тому числі Тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами Договору. Перед підписанням Заяви у відділенні Банку співробітник Банка, який безпосередньо оформлював видачу Відповідачу кредиту, надав Відповідачу ДКБО у паперовому вигляді для ознайомлення.

У паспорті споживчого кредиту, який підписаний позичальником, зазначено що позичальник підтверджує що отримала усі пояснення необхідні для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір та потреб позичальника та її фінансових можливостей, шляхом роз`яснення наведеної інформації.

З розрахунку заборгованості за кредитним договором встановлено, що не дивлячись на те, що в ньому зазначено, що заборгованість утворилась станом на 01 липня 2024 року, нарахування заборгованості по відсотках та по тілу кредиту розраховано станом на 01 березня 2021 року, з якого заборгованість становить 54836,45 грн., з яких: 34922,47 грн. - заборгованість за кредитом; 19913,8 грн. - заборгованість за відсотками (а.с.24-25).

Також, судом досліджена виписка за картковим рахунком, відкритим на ім`я ОСОБА_3 з якої встановлено користування кредитними коштами, поповнення карткового рахунку. Останнє нарахування відсотків за користування кредитними коштами проведено 28 лютого 2021 року (а.с.25-31).

Згідно свідоцтва про шлюб від 29 травня 2020 року ОСОБА_3 в результаті укладлання шлюбу змінила прізвище на Неумита.

Між сторонами виник спір стосовно неналежного виконання відповідачем, як позичальником, взятих на себе кредитних зобов`язань.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

З аналізу норм ст. ст. 1048, ч. 2 ст. 1050 ЦК України вбачається, що пред`явленням вимоги до позичальника є як направлення йому вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, так і пред`явлення до нього позову.

Позивач реалізував своє право на стягнення усієї заборгованості за кредитним договором шляхом пред`явлення позову до суду.

Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги.

Судом перевірений розрахунок заборгованості наданий представником позивача, який суд вважає вірним.

Аргументи сторони відповідача про відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження укладання між сторонами кредитного договору, та відсутність заборгованості спростовуються дослідженими письмовими доказами, заявою на приєднання до договору банківського обслуговування, паспортом споживчого кредиту, які підписані позичальником за умовами якого ОСОБА_3 отримала кредитні кошти на картковий рахунок.

Згідно виписки з карткового рахунку встановлено, що відповідач використовувала кошти, поповняла та сплачувала відсотки за їх користування, що також доводиться розрахунком заборгованості, станом на 30 травня 2019 року відсутня заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами. До 30 грудня 2019 року позичальник своєчасно сплачувала й відсотки за користування кредитом та здійснювала погашення тіла кредиту. З січня 2020 року погашення кредитної заборгованості і відсотків не здійснювала в результаті чого утворилась заборгованість.

На підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку, що обсяг заборгованості за кредитним договором № 701 від 01 червня 2018 року в розмірі 54836,45 грн знайшов своє документальне підтвердження, обсяг заборгованості виник станом на 01 березня 2021 року, тому підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь АТ «ПУМБ».

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, беручи до уваги те, що понесені позивачем судові витрати пов`язані з розглядом справи, їх розмір є обґрунтованим та доведеним. З урахуванням ціни позову, та розміру задоволених позовних вимог згідно ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені платіжної інструкцією від 04 вересня 2024 року судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 525-526, 530, 611, 1049, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» (, місце розташування 04070, м.Київ, вул. Андріївська, 4) заборгованість, яка утворилася станом на 01 березня 2021 року в розмірі 54836,45 грн. (п`ятдесят чотири тисячі вісімсот тридцять шість гривень сорок п`ять коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн.(дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 11 грудня 2024 року.

Суддя І.С. Шролик