Єдиний унікальний номер справи 183/1160/24
Провадження № 2-др/183/51/24

Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 грудня 2024 року м. Самар Дніпропетровської області
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Майної Г. Є.,
з секретарем судового засідання Чабаненка Д. О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву адвоката Заботіна Віталія Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про стягнення суми недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом,-
У провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про стягнення суми недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом.
Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2024 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про стягнення суми недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом задоволено.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_1 суму недоотриманої пенсії, яка належала ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не була одержана нею за життя у розмірі 97 673,02 грн. згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 01 грудня 2023 року, зареєстрованого в реєстрі за № 644.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 968,96 грн.

01 жовтня 2024 року представник позивача адвокат Заботіним В. В. через підсистему «Електронний суд» звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 183/1160/24 про стягнення з відповідача понесених витрат на правову допомогу у розмірі 13 000,00 грн.

Ухвалою судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Сороки О. В. від 04 жовтня 2024 року задоволено заяву судді Сороки Ольги Володимирівни про самовідвід при розгляді заяви представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про стягнення суми недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом. Вирішено справу передати до канцелярії суду для визначення судді, який буде розглядати справу, в порядку автоматизованої системи документообігу у порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 жовтня 2024 року головуючим суддею у цій справі визначена суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Майна Г. Є.

Учасники справи у судове засідання не з`явились, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, що відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України не перешкоджає розгляду питання про ухвалення додаткового рішення.

У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення у справі, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до статті 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Згідно п.3 ч.1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У цій справі представник позивача у позовній заяві зазначив, що докази витрат на правничу допомогу будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення. Відповідну заяву разом з доказами представником позивача подано в межах зазначеного строку.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Так, до заяви про ухвалення додаткового рішення представником позивача додано такі документи: договір про надання правової допомоги від 08 грудня 2022 року, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Заботіним В. В.; ордер; акт про прийняття-передачу наданих послуг від 01 жовтня 2024року.

В акті про прийняття-передачу наданих послуг сторони погодили таку допомогу: консультація клієнта, узгодження правової позиції 1 год. 30 хв. вартість 1 500 грн.; збір доказів (ознайомлення з матеріалами спадкової справи, знайомлення з листами Пенсійного фонду України - 4 год. вартістю 5 000 грн., підготовка та подання до суду позовної заяви 6 год. вартістю 6 500 грн.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 року у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 року у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір є обґрунтованим.

Оцінюючи складність цієї справи, обсяг виконаної адвокатом роботи, суд вважає, що заявлена позивачем сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 13 000 грн. є неспівмірною з категорією складності справи, витраченим адвокатом часом, об`ємом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторін.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Крім того, як зазначено у постанові Верховного Суду від 30.01.2023 № 910/7032/17 стягнення витрат на професійну правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Ураховуючи характер виконаної роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, значення справи для сторони, з відповідача на користь позивача слід стягнути 7 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 259, 270 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_1 відшкодування судових витрат на професійну правову допомогу у розмірі 7 000,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

- позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області, , місцезнаходження юридичної особи за адресою: 93404, Луганська область, м. Сіверськодонецьк, вул. Шевченко, 9.

Додаткове рішення суду складено і підписано 10 грудня 2024 року.

Суддя Г.Є. Майна