Номер провадження: 22-ц/813/6383/24
Справа № 523/8890/23
Головуючий у першій інстанції Гандзій Д.М.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

28.11.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Карташова О.Ю., Лозко Ю.П.,

за участю секретаря судового засідання Крупської М.Г.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Акціонерне товариство «Одесагаз»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу

за апеляційними скаргами Акціонерного товариства «Одесагаз», ОСОБА_1 , від імені якого діє представник Галайчук Ганна Сергіївна,

на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 12 червня 2024 року,

за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Одесагаз» про визнання протиправним та скасування акту-розрахунку та рішення комісії

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до АТ «Одесагаз» про визнання протиправним та скасування акту-розрахунку та рішення комісії, в обґрунтування якої зазначив, що він зареєстрований в будинку за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачем природного газу, який розподіляється АТ «Одесагаз», як оператором газорозподільної системи. За вказаною адресою відкритий особовий рахунок споживача № НОМЕР_1 , будинок забезпечений газовим лічильником № 01345866.

20.03.2024 року за заявою позивача за його адресою була здійснена перевірка лічильника, 30.03.2023 року співробітники АТ «Одесагаз» склали Акт про порушення № 03315, згідно якого було встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме: несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу).

20.03.2023 року газовий лічильник № 01345866 було демонтовано, про що складено акт № 0331512 про демонтаж побутового лічильника газу.

24.03.2023 року було проведено експертизу лічильника газу, про що також було складено відповідний Акт № 96 експертизи ЗВТ та пломб, згідно якого несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ не виявлено. Вважає, що з незрозумілих підстав співробітники відповідача демонтували газовий лічильник, яким користувався ОСОБА_1 , зазначили в акті неправдиві причини, які в подальшому не підтвердились експертизою ЗВТ.

Однак 26.04.2023 року Рішенням комісії № 7 Акт про порушення задоволено в частині умов Кодексу ГРМ п.3 гл.2 Розділу ХІ. Здійснено донарахування згідно акту розрахунку у розмірі 12906,95 грн.

Отже ОСОБА_1 вважає протиправними рішення комісії № 7 від 26.04.2023 року про донарахування об?єму природного газу та Акт-розрахунок № 7 від 26.04.2023 року, такими, що порушують його права, як споживача послуг газопостачання.

ОСОБА_1 просив суд визнати протиправним та скасувати рішення № 7 від 26.04.2023 року комісії про донарахування об?єму природного газу складеного відносно ОСОБА_1 , визнати протиправним та скасувати Акт-розрахунок № 7 від 26.04.2023 року необлікованого (донарахованого) об?єму та обсягу природного газу з вересня 2022 року по березень 2023 року. Стягнути з АТ «Одесагаз» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 15000 гривень. Вирішити питання розподілу судових витрат.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Овідіопольський районний суд Одеської області рішенням від 12 червня 2024 року позов ОСОБА_1 до АТ «Одесагаз» про визнання протиправним та скасування акту-розрахунку та рішення комісії задовольнив частково; визнав протиправним та скасував Акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу з вересня 2022 року по березень 2023 року № 7 від 26.04.2023 року складеного АТ «ОДЕСАГАЗ» в особі - Овідіопольського Управління експлуатації газового господарства та рішення комісії № 7 від 26.04.2023 року про донарахування об`єму природного газу по особовому рахунку споживача ОСОБА_1 № НОМЕР_1 ; вирішив питання розподілу судових витрат; в задоволенні решти позову відмовив.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням комісії АТ «Одесагаз» № 43 від 17.10.2023 року скасовано Акт про порушення на підставі акту експертизи № 96 від 24.03.2023 року (відсутність несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та Розділу Х Глави 8 пункту 3 Кодексу ГРМ). Представник АТ «Одесагаз» вважав, що вказаним рішенням було скасовано: рішення комісії № 7 від 26.04.2023 р. щодо нарахування об`єму природного газу та акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу з вересня 2022 року по березень 2023 року № 7 від 26.04.2023 року на суму 12906,95 грн через неправильно визначені правові підстави для складання рішення щодо нарахування, що на думку представника відповідача виключало подальший розгляд справи за відсутності предмету спору.

Суд вважав, що зі змісту вказаного рішенням комісії АТ «Одесагаз» № 43 від 17.10.2023 року вбачається, що скасовано саме Акт про порушення на підставі акту експертизи № 96 від 24.03.2023 року (відсутність несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та Розділу Х Глави 8 пункту 3 Кодексу ГРМ), а не оскаржувані позивачем рішення комісії № 7 від 26.04.2023 року щодо нарахування об`єму природного газу та акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу з вересня 2022 року по березень 2023 року № 7 від 26.04.2023 року на суму 12906,95 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позову в частині визнання протиправними та скасування рішення комісії № 7 від 26.04.2023 року щодо нарахування об`єму природного газу та акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу з вересня 2022 року по березень 2023 року № 7 від 26.04.2023 року на суму 12906,95 грн.

Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди 15000 грн, оскільки відсутні будь-які докази нанесення позивачеві моральної шкоди протиправними діями відповідача.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу суд першої інстанції зазначив, що справа не є складною та не потребувала від двох адвокатів Галайчук Г.С., яка жодного разу не приймала участі у справі (ні в залі суду, ні в режимі відеоконференції) та адвоката Федяєва С.В., який приймав участь у дані справі виключно в режимі відеоконференції - значного часу для її вивчення, підготовку позову та документів для подачі до суду, а також незначний обсяг наданих адвокатських послуг, а також відсутність жодних фінансових витрат на участь в судових засіданнях, вважав, що достатньою сумою витрат на професійну правничу допомогу є сума 5000 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , просить скасувати рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 12 червня 2024 року по справі № 523/8890/23 в частині стягнення зАТ «Одесагаз» користь ОСОБА_1 судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу саме у розмірі 5000 грн, постановити в цій частині нове рішення, яким стягнути судові витрати, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 гривень,посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

В апеляційній скарзі АТ «Одесагаз» просить рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 12 червня 2024 року за позовом ОСОБА_1 до АТ «Одесагаз» про визнання протиправним та скасування акту-розрахунку, скасувати повністю з закриттям провадження у справі, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , посилається на те, що керівником адвокатського бюро «Галайчук Ганни Сергіївни» було здійснено повний об`єм роботи на досудовому етапі. В подальшому представник від адвокатського бюро «Федяєва Сергія Володимировича» здійснював представництво інтересів ОСОБА_1 безпосередньо в судових засіданнях в режимі відеоконференції, про що склав відповідне клопотання, та надавав суду всі пояснення по справі, в тому числі й контраргументи на заперечення представника відповідача. Посилається, що02.05.2024 року представник відповідача надав до суду клопотання щодо зменшення розміру судових витрат, в якому визнав правомірність понесених позивачем судових витрат в сумі 8000 гривень. Зазначає, що позивач не погоджується із рішенням суду першої інстанції щодо стягнення на його користь витрат за надання правової допомоги в сумі 5000 гривень, та вважає за доцільне, якщо є необхідність зменшення судових витрат, то зменшити їх не більше ніж на половину, тобто до 15000 гривень.

В апеляційній АТ «Одесагаз» посилається на те, що після прийняття нового рішення від 17 жовтня 2023 року за № 43, яким скасовано Акт про порушення №03315 від 20.03.2023 року, рішення № 7 від 26.04.2023 року і Акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу № 7 від 26.04.2023 перестали мати юридичну силу на підтвердження чого було надано відповідний документ суду і цей документ був досліджений судом у судовому засіданні. Але суд не надав йому належну правову оцінку та дійшов помилкового висновку. Посилається, що відповідно до пункту 5 Розділу ХІ Порядок перерахунку(донарахування) або зміни режиму нарахування об`ємів природного газу у разі виявлення порушень вимог цього кодексу КГС не передбачено скасування рішень комісій. А тому, якщо виникають нові фактичні обставини, які були не відомі на час ухвалення рішення стосовно акту про порушення, приймається нове рішення, яким надається інша оцінка цьому акту. Вважає, що за таких обставин має місце відсутність предмету спору, що унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Щодо необґрунтованості рішення суду в частині стягнення витрат на правову допомогу, посилається на те, що у матеріалах справи відсутні довіреності щодо представлення інтересів будь-якою особою-адвокатом інтересів ОСОБА_1 . В матеріалах справи є лише копії договорів, які надані вже під час розгляду справи по суті.Позов підписаний фізичною особою ОСОБА_2 , проте ні з договору, ні з позовної заяви не видно, що ОСОБА_2 є адвокатом. Також не має довіреності від бюро. Підпис від імені замовника ОСОБА_1 виконано не ОСОБА_1 . Підписи від імені ОСОБА_3 не відповідають підписам ані в паспорті, ані в інших документах, які є у матеріалах справи, і в яких ОСОБА_1 дійсно розписувався.Якщо договір про надання правової допомоги підписаний не позивачем, то позовна заява підписана ОСОБА_2 підписана особою, яка не має повноважень на її підписання. Вважає, що суд, за умови висловлення відповідачем сумнівів щодо достовірності наданих документів, повинен був витребувати оригінали цих документів, про що неодноразово вказував суд касаційної інстанції у своїх рішеннях. Надані документи про те, що були сплачені грошові кошти за вказаними договорами не відповідають вимогам щодо фінансових документів і не свідчать про сплату вказаних грошових сум.

Щодо необґрунтованості стягнення з АТ «Одесагаз» в дохід держави судового збору у сумі 3028 грн, відповідач зазначає, що позивач з позовом звернувся у травні 2023 року. Згідно до пункту 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позову не майнового характеру позивач повинен був би сплатити 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на подачу позову складало 2589 грн. х 0,4 = 1035,6 грн, а тому рішення у цій частині повинне бути змінено з 3028 грн на 1035,6 грн.

(2) Позиція інших учасників справи

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 19.07.2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 АТ «Одесагаз» роз`яснювалось право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу.

ОСОБА_2 копію ухвали про відкриття провадження від 19.07.2024 року отримала 25.07.2024 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.

АТ «Одесагаз» копію ухвали про відкриття провадженнявід 19.07.2024 року та копію апеляційної скаргиотримало 25.07.2024 року та 16.07.2024 року відповідно в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідками.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 05.08.2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ «Одесагаз». ОСОБА_1 роз`яснювалось право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу.

АТ «Одесагаз» копію ухвали про відкриття провадження від 05.08.2024 року отримало 06.08.2024 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.

Представник позивача ОСОБА_2 копію ухвали про відкриття провадження від 05.08.2024 року та копію апеляційної скарги отримала 06.08.2024 року та 16.07.2024 року відповідно в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідками.

Представник позивача ОСОБА_2 судову повістку отримала 24.08.2024 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.

АТ «Одесагаз» та його представник ОСОБА_4 судові повістки отримали 24.08.2024 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідками.

ОСОБА_1 , про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у відповідності до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 28.11.2024 року, яка занесена до протоколу судового засідання, у задоволенні клопотання представника АТ «Одесагаз» про витребування оригіналів документів щодо надання правої допомоги та її оплати представникам позивач, відмовлено.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні в режимі відеоконференції доводи апеляційної скаргиАТ «Одесагаз» підтримав, просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , від імені якого діє представник Галайчук Г.С., підтримала, просила апеляційну скаргу АТ «Одесагаз» залишити без задоволення.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасника процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що 20.03.2023 року, за заявою позивача, представниками відповідачів АТ «Одесагаз», в особі - Овідіопольського УЕГГ здійснено контрольний огляд комерційного вузла обліку газу на базі лічильника газу типу Gallus G-4, заводський № 01345866 у домогосподарстві позивача за адресою: АДРЕСА_1 , за наслідками якого виявлено порушення та складено Акт про порушення № 03315 від 20.03.2023 року щодо несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу).

Актом-розрахунком необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу з вересня 2022 року по березень 2023 року № 7 від 26.04.2023 року та рішенням комісії № 7 від 26.04.2023 року про донарахування об?єму природного газу відносно ОСОБА_1 здійснено донарахування борг у сумі 12906,95 грн.

Під час розгляду справи в суді, рішенням комісії АТ «Одесагаз» № 43 від 17.10.2023 року скасовано Акт про порушення на підставі акту експертизи № 96 від 24.03.2023 р. (відсутність несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та Розділу Х Глави 8 пункту 3 Кодексу ГРМ).

Суд зазначив, що вказаним рішенням лише скасовано частину документів, на підставі яких було встановлено хибне і безпідставне донарахування позивачеві неіснуючої заборгованості, і не підмінює предмету спору, а лише доводить протиправність оскаржуваних рішення комісії АТ «Одесагаз» № 7 від 26.04.2023 року щодо нарахування об?єму природного газу та акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу з вересня 2022 року по березень 2023 року № 7 від 26.04.2023 року на суму 12906,95 грн, що фактично визнається відповідачем, тому твердження представника відповідача про відсутність предмету спору у зв?язку з ухваленням відповідачами рішенням комісії АТ «Одесагаз» № 43 від 17.10.2023 року суд першої інстанції не прийняв.

Ураховуючи встановлені обставини суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частини скасування Акту розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу № 7 від 26.04.2023 року складеного Акціонерним товариством «ОДЕСАГАЗ» в особі - Овідіопольського Управління експлуатації газового господарства та рішення комісії № 7 від 26.04.2023 року.

Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі апеляційний суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно із пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України основними засади судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правовідносини між газорозподільними підприємствами та споживачами природного газу (населенням) урегульовано статтею 714 Цивільного кодексу України, Кодексом ГРС, Законами України «Про захист прав споживачів», «Про житлово-комунальні послуги», «Про метрологію та метрологічну діяльність», «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», а також договорами про приєднання споживача до газорозподільної системи.

Пунктом 2 глави 1 Розділу 6 Кодексу передбачено, що доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до газорозподільної мережі (далі ГРМ) для споживання (постачання) природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2498.

Згідно пункту 4 глави 3 Розділу 6 Кодексу газорозподільних систем, договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу. В пункті 7 глави 3 Розділу 6 Кодексу газорозподільних систем зазначено, що фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Відповідно до пунктів 1-4 глави 10 розділу Х Кодексу газорозподільних систем якщо під час перевірки (обстеження) комерційного ВОГ або при контрольному огляді вузла обліку за домовленістю сторін або ініціативою Оператора ГРМ чи споживача (суміжного суб?єкта ринку природного газу) буде ініційована експертиза щодо перевірки пошкодження пломб/ЗВТ чи несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, вони мають діяти з урахуванням положень цієї глави.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки та житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . та споживачем природного газу за вказаною адресою з відкритим особовим рахунком № НОМЕР_1 та газовим лічильником № 01345866.

Позивач є споживачем природного газу з 08.02.2007 року згідно заяв приєднання відповідача, якими позивачу присвоєно вищевказаний особовий рахунок із встановленням лічильника газу типу Gallus G-4, заводський № 01345866, що підтверджується відповідними договором про надання населенню послуг з газопостачання № 180114 від 08.02.2007 року.

20.03.2023 року, за заявою позивача, представниками відповідачів АТ «Одесагаз», в особі - Овідіопольського УЕГГ здійснено контрольний огляд комерційного вузла обліку газу на базі лічильника газу типу Gallus G-4, заводський № 01345866 у домогосподарстві позивача за адресою: АДРЕСА_1 , за наслідками якого виявлено порушення та складено Акт про порушення № 03315 від 20.03.2023 року щодо несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу) та в цей же день, вказаний ЗВТ демонтовано, про що складено акт № 0331512 про демонтаж побутового лічильника та запрошено позивача на 24.03.2023 року для проведення експертизи ЗВТ.

Положення пункту 1 глави 2 розділу XI Кодексу газорозподільних систем визначають види порушень споживача внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, до яких, зокрема, належить несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу).

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу I Кодексу газорозподільних систем несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу - втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного ВОГ (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

Відповідно до пунктів 1, 2 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систему разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу. Акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. У разі якщо комерційний вузол обліку, на якому сталося порушення, знаходиться на території (в приміщенні) Оператора ГРС, останній повинен завчасно попередити споживача про час і місце складання акта про порушення. Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення.

Згідно з положеннями пункту 6 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систему разі незгоди споживача (несанкціонованого споживача) із зафіксованим в акті про порушення порушенням, яке стосується пошкодження пломб (крім факту їх відсутності або спрацювання магнітного індикатора), пошкодження ЗВТ/лічильника газу (крім явних ознак навмисного в них втручання), він може вимагати проведення їх експертизи чи позачергової або експертної повірки у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 8 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. Засідання комісії з розгляду акта про порушення має бути проведено Оператором ГРМ не пізніше двомісячного строку з дня складання акта про порушення (крім випадку очікування результатів експертизи ЗВТ, яка проводиться суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу»).

Згідно з пунктом 11 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пунктів 1-4 глави 10 розділу Х Кодексу газорозподільних систем - якщо під час перевірки (обстеження) комерційного ВОГ або при контрольному огляді вузла обліку за домовленістю сторін або ініціативою Оператора ГРМ чи споживача (суміжного суб?єкта ринку природного газу) буде ініційована експертиза щодо перевірки пошкодження пломб/ЗВТ чи несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, вони мають діяти з урахуванням положень цієї глави.

Після зняття ЗВТ та/або пломби, пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломбу, чи гвинта, на якому закріплено пломбувальний матеріал (далі - пломба), в присутності сторін пломба або ЗВТ пакується в пакет з поліетилену чи з іншого цупкого матеріалу (або в транспортну тару, що передбачена заводом-виробником та зазначена в паспорті на ЗВТ), який опломбовується пломбою Оператора ГРМ з унікальним номером та за бажанням пломбою споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу). При цьому представник Оператора ГРМ складає протокол щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу (по одному екземпляру для кожної сторони), в якому чітко зазначає: 1) поштову адресу місця проведення експертизи; 2) дату та орієнтовний час проведення експертизи; 3) контактний телефон особи Оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо часу та місця проведення експертизи); 4) сторону, відповідальну за доставку ЗВТ та/або пломби на експертизу.

24.03.2023 року проведено експертизу ЗВТ за результатами якої складено Акт експертизи ЗВТ та пломб № 96 від 24.03.2023 року, в якому зазначено, що за висновками комісії не виявлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, навколо аверсу пломби наявні подряпини, проводилася відео-фіксація (а.с. 14-15).

Актом розрахунком необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу з вересня 2022 року по березень 2023 року № 7 від 26.04.2023 року та рішенням комісії № 7 від 26.04.2023 року про донарахування об?єму природного газу відносно ОСОБА_1 здійснено донарахування борг у сумі 12906,95 грн. (а.с. 22,27).

В рішенні комісії № 7 від 26.04.2023 року зазначено про задоволення акту про порушення в частині умов Кодексу ГРМ п. 3 гл. 2 Розділу ХІ (несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ), здійснити нарахування згідно акту-розрахунку у розмірі 12906,95 грн. Підставою для донарахування вартості об`єму необлікованого газу стало встановлення порушення ОСОБА_1 , а саме - несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ.

Під час слухання справи в суді, рішенням комісії АТ «Одесагаз» № 43 від 17.10.2023 року скасовано Акт про порушення на підставі акту експертизи № 96 від 24.03.2023 року (відсутність несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та Розділу Х Глави 8 пункту 3 Кодексу ГРМ).

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість позову в частині скасування рішення комісії № 7 від 26.04.2023 року про донарахування об?єму природного газу та акту розрахунку № 7 від 26.04.2023 року.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права щодо не закриття провадження у справі з підстав відсутності предмету спору у зв`язку із прийняттям АТ «Одесагаз» рішення комісії від 17 жовтня 2023 року за № 43, яким скасовано Акт про порушення № 03315 від 20.03.2023 року, рішення комісії АТ «Одесагаз» № 7 від 26.04.2023 року, Акт-розрахунок не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу № 7 від 26.04.2023 року, які перестали мати юридичну силу, не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

У статті 255 ЦПК України визначені підстави закриття провадження у справі, зокрема, згідно з пунктом 2 частини першої цієї статті суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Предмет позову розуміють як певну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З огляду на викладене відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку із цим не залишилося неврегульованих питань або спірні питання врегульовано самими сторонами.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і після відкриття провадження у справі, коли на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення між сторонами у зв`язку із цим не залишилося неврегульованих питань.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеним у постанові від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21), а також Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04 (провадження № 12-67гс19).

Як зазначалося вище, рішенням комісії АТ «Одесагаз» № 43 від 17.10.2023 року скасовано Акт про порушення на підставі акту експертизи № 96 від 24.03.2023 року (відсутність несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та Розділу Х Глави 8 пункту 3 Кодексу ГРМ).

Слід зауважити, що вказаним рішенням не скасовані рішення комісії АТ «Одесагаз» № 7 від 26.04.2023 року, Акт-розрахунок не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу № 7 від 26.04.2023 року.

Звертаючись до суду із позовом позивач просив скасувати Акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу з вересня 2022 року по березень 2023 року № 7 від 26.04.2023 року, складений Акціонерним товариством «ОДЕСАГАЗ» в особі - Овідіопольського Управління експлуатації газового господарства та рішення комісії № 7 від 26.04.2023 року.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Відповідно до змісту статей 11, 15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Складений працівниками АТ «Одесагаз» Акт про порушення № 03315 від 20.03.2023 року щодо несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ є лише фіксацією такого порушення, виявленого під час проведення перевірки.

Зазначений акт може бути визнаний як доказ, якому суд при розгляді справи зобов`язаний дати оцінку щодо дійсності цього акта.

Колегія суддів зауважує, що позивач оспорює не акт про порушення № 03315 від 20.03.2023 року, який лише фіксує порушення і є різновидом претензії, предметом позову у справі є скасування рішення комісії АТ «Одесагаз» з розгляду акта про порушення та акту розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу у сумі 12906,95 грн.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2020 року у справі № 910/17955/17 зазначено, що вимога про скасування рішення комісії електропередавальної організації про визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та її вартості є способом захисту прав та інтересів, установленим законом, оскільки таке рішення комісії, оформлене протоколом з розгляду акта про порушення ПКЕЕ, безпосередньо впливає на права та обов`язки відповідного суб`єкта господарювання в контексті його відносин з електропередавальною організацією, встановлює обсяг і вартість недоврахованої електроенергії та створює загрозу припинення електропостачання відповідного споживача.

Суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що зі змісту рішенням комісії АТ «Одесагаз» № 43 від 17.10.2023 року вбачається, що скасовано саме Акт про порушення на підставі акту експертизи № 96 від 24.03.2023 року (відсутність несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та Розділу Х Глави 8 пункту 3 Кодексу ГРМ), а не оскаржувані позивачем рішення комісії № 7 від 26.04.2023 року щодо нарахування об?єму природного газу та акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу з вересня 2022 року по березень 2023 року № 7 від 26.04.2023 року на суму 12906,95 грн, які є чинними.

Зазначені обставини свідчать про відсутність підстав для закриття провадження у справі за п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги АТ «Одесагаз» про те, що позовна заява підписана особою, яка не має повноважень на її підписання, оскільки в матеріалах справи відсутні довіреності щодо представництва інтересів позивача будь-якою особою адвокатом не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України "Про безоплатну правничу допомогу".

Під час розгляду справи в суді першої інстанції представниками позивача на підтвердження повноважень адвокатом Галайчук Г.С. надавався ордер про надання правничої допомоги серія ВН № 1206938; адвокатом Федяєвим С.В. - ордер про надання правничої допомоги серія ВН № 1310512.

Отже позивачем надано суду документи, передбачені статтею 62 ЦПК України, які засвідчували повноваження Галайчук Г.С. на представництво інтересів ОСОБА_1 .

Отже посилання скаржника на те, що позовна заява підписана особою, яка не має повноважень на її підписання спростовуються матеріалами справи.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що судом не надано оцінки довідці про стан метрологічного дослідження лічильника газу, оскільки не стосується предмету та підстав позову.

Щодо стягнення витрат на професійну правову допомогу.

Вирішуючи питання в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що дана справа не є складною та не потребувала від двох адвокатів Галайчук Г.С., яка жодного разу не приймала участі у справі (ні в залі суду, ні в режимі відеоконференції) та адвоката Федяєва С.В., який приймав участь у дані справі виключно в режимі відеоконференції - значного часу для її вивчення, підготовку позову та документів для подачі до суду, а також незначний обсяг наданих адвокатських послуг, а також відсутність жодних фінансових витрат на участь в судових засіданнях, тому вважав достатньою сумою витрат на професійну правничу допомогу 5000 грн.

Колегія суддів вважає, за необхідне зазначити таке.

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною третьою статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (частини перша та друга статті 15 ЦПК України).

Відповідно до частин першої-третьої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21-ц (провадження № 12-14гс22) зазначено, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 ЦК України. З аналізу норми статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: - фіксованого розміру, - погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції представниками позивача на підтвердження понесення витрат надано договір про надання правової допомоги № 16/05/2023-1 від 16.05.2023 року, укладений між Адвокатським бюро «Галайчук Ганни Сергіївни» в особі керуючого бюро Галайчук Г.С. та Лозинським К.В.; додаткову угоду до договору про надання правової допомоги № 16/05/2023-1 від 16.05.2023 року; акт виконаних робіт від 13.12.2023 року; ордер про надання правничої допомоги серія ВН № 1206938; прибутковий касовий ордер № 1 від 16.05.2023 року про сплату 20000 грн; договір про надання правової допомоги № 16/05/2023-1 від 16.05.2023 року, укладений між Адвокатським бюро «Федяєва Сергія Володимировича» в особі керуючого бюро Федяєва С.В. та Лозинським К.В.; додаткову угоду до договору про надання правової допомоги № 16/05/2023-1 від 16.05.2023 року; акт виконаних робіт від 13.12.2023 року; ордер про надання правничої допомоги серія ВН № 1310512; прибутковий касовий ордер № 1 від 16.05.2023 року про сплату 10000 грн.

Додатковою угодою до договору про надання правової допомоги № 16/05/2023-1 від 16.05.2023 року, укладеною між Адвокатським бюро «Галайчук Ганни Сергіївни» в особі керуючого бюро Галайчук Г.С. та Лозинським К.В. передбачено, що сторони дійшли згоди, що ОСОБА_1 сплачує бюро гонорар у розмірі 20000 грн за надання правової допомоги в Овідіопольському районному суді Одеської області по справі № 523/8890/23.

Пунктом 2.1. договору передбачено, що протягом 3 днів після підписання договору про надання правової допомоги клієнт сплачує бюро гонорар в розмірі 100% від суми визначеного в п. 1 цієї додаткової угоди.

На підтвердження виконання умов п. 2.1. додаткової угоди до договору позивачем надано прибутковий касовий ордер № 1 від 16.05.2023 року, в якому зазначено про прийняття Адвокатським бюро «Галайчук Ганни Сергіївни» від Лозинським К.В. 20000 грн, підстава: додаткова угода до договору про надання правової допомоги № 16/05/2023-1 від 16.05.2023 року.

Додатковою угодою до договору про надання правової допомоги № 16/05/2023-1 від 16.05.2023 року, укладеною між Адвокатським бюро «Федяєва Сергія Володимировича» в особі керуючого бюро Федяєва С.В. та Лозинським К.В. передбачено, що сторони дійшли згоди, що ОСОБА_1 сплачує бюро гонорар у розмірі 10000 грн за надання правової допомоги в Овідіопольському районному суді Одеської області по справі № 523/8890/23.

Пунктом 2.1. договору передбачено, що протягом 3 днів після підписання договору про надання правової допомоги клієнт сплачує бюро гонорар в розмірі 100% від суми визначеного в п. 1 цієї додаткової угоди.

На підтвердження виконання умов п. 2.1. додаткової угоди до договору позивачем надано прибутковий касовий ордер № 1 від 16.05.2023 року, в якому зазначено про прийняття Адвокатським бюро «Федяєва Сергія Володимировича» від Лозинським К.В. 10000 грн, підстава: додаткова угода до договору про надання правової допомоги № 16/05/2023-1 від 16.05.2023 року.

В акті виконаних робіт від 13.12.2023 року складеному Адвокатським бюро «Галайчук Ганни Сергіївни» викладено обсяг/зміст наданих адвокатом послуг та зазначений фіксований розмір гонорару 20000 грн.

З вказаного акту вбачається, що Адвокатським бюро «Галайчук Ганни Сергіївни» здійснювалося надання усних консультацій 2 години; складання позовної заяви 3 години; складання заяви про усунення недоліків.

В акті виконаних робіт від 13.12.2023 року складеному Адвокатським бюро Федяєва Сергія Володимировича» викладено обсяг/зміст наданих адвокатом послуг та зазначений фіксований розмір гонорару 10000 грн.

З вказаного акту вбачається, що Адвокатським бюро «Федяєва Сергія Володимировича» здійснювалося надання усних консультацій 2 години; складання відповіді на відзив 3 години; складання заяви про участь в режимі відеоконференції 1 година; складання клопотання про відкладення розгляду справи 1 година.

Разом з тим, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).

АТ «Одесагаз», після надання позивачем документів на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу, надавалося клопотання про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги, в якому зазначалося сума гонорару сумарно 30000 грн є явно не співмірною, справа є не складною та не потребувала значного часу для її вивчення, тому вважало, що загальна вартість послуг у вказаній справі не перевищує 8000 грн.

Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), є проявом принципу доброї совісті та базується ще на римській максимі- «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці).

Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. Якщо особа, яка має право на оспорення документу (наприклад, свідоцтва про право на спадщину) чи юридичного факту (зокрема, правочину, договору, рішення органу юридичної особи), висловила безпосередньо або своєю поведінкою дала зрозуміти, що не буде реалізовувати своє право на оспорення, то така особа пов`язана своїм рішенням і не вправі його змінити згодом. Спроба особи згодом здійснити право на оспорення суперечитиме попередній поведінці такої особи і має призводити до припинення зазначеного права (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 жовтня 2020 року в справі № 450/2286/16-ц (провадження № 61-2032св19)).

Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, та, що не відповідає попереднім заявам або поведінці однієї сторони, за умови, що інша розумно на них покладається (постанова Верховного Суду від 16 лютого 2022 року у справі № 914/1954/20).

Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що відповідачем під час розгляду справи в суді першої інстанції надавалося клопотання про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги який не повинен перевищувати 8000 грн. В подальшому заперечуючи в частині стягнення витрат на правничу допомогу з підстав не відповідності документів вимогам законодавства, оскільки підпис від імені ОСОБА_1 виконано не останнім.

Вказані обставин свідчать про суперечливу поведінку відповідача під час розгляду даної справи.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції представником АТ «Одесагаз» подано клопотання про витребування оригіналів документів щодо укладення договорів про надання правової допомоги та фінансові документи.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 14.11.2024 року, яка занесена до протоколу судового засідання, у задоволенні клопотання відмовлено, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 83 ЦПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї(ч. 1 ст. 84 ЦПК України).

За вимогами ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Повноваження суду апеляційної інстанції визначені частиною 1 статтею 367 ЦПК України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 3 статті 367 ЦПК України встановлено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Сторони мають усвідомлювати, що інститути апеляційного та касаційного перегляду впроваджені для усунення можливих помилок судового розгляду справ у першій інстанції, а не для усунення помилок сторони, допущених нею під час розгляду справи судом першої інстанції, у формулюванні стороною своїх позовних вимог, аргументів та формуванні їх доказової бази. Це відповідає і практиці ЄСПЛ, яка є джерелом права відповідно до Закону України від 23 лютого 2006 року 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Наприклад, ЄСПЛ у своєму рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine, заява № 3236/03, пункт 40) зазначив, що повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції участь приймав представник відповідача, надавав відзив на позовну заяву та докази, заявляв клопотання.

Зазначені вище обставини свідчать про те, що відповідач не був позбавлений можливості заявляти клопотання про витребування доказів, користуватися іншими процесуальними правами, передбаченими ЦПК України.

Ураховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що клопотання не містить посилань про причини, які б перешкоджали відповідачу або його представнику у визначений ЦПК України строк заявити клопотання про витребування доказів під час розгляду справи в суді першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від відповідача.

Посилання АТ «Одесагаз» у клопотанні про витребування доказів на те, що надані позивачем докази щодо надання правової допомогу товариству не надсилалися не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються матеріалами справи, а саме: у клопотанні про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги відповідачем детально надано оцінку кожному договору про надання правової допомоги, додатковим угодам до договорам, актам виконаних робіт та прибутковим касовим ордерам.

Разом з тим, колегія суддів частково погоджується з доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що судом першої інстанції не в повній мірі враховано наданий адвокатами обсяг правничої допомоги.

Виходячи зі складності справи та обсягу необхідних послуг, наданих адвокатами, часу, витраченого адвокатами на надання відповідних послуг (складання позовної заяви обсягом 8 сторінок, звернення із адвокатським запитом щодо надання інформації, складення відповіді на відзив, звернення із клопотаннями, участь у судових засіданнях 21.03.2024 року та 12.06.2024 року), значення справи для сторін, враховуючи клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, з огляду на задоволення судом позовних вимог частково, при цьому застосувавши принцип співмірності відповідно до статті 137 ЦПК України, колегія суддів доходить висновку про необхідність зміни рішення суду в частині витрат на правничу допомогу шляхом збільшення розміру стягнутих з Акціонерного товариства «Одесагаз» на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу з 5000 грн до 9000 грн.

Слушними є доводи апеляційної скарги АТ «Одесагаз» про необґрунтованість стягнення судом з відповідача в дохід держави судового збору у розмірі 3028 грн.

Згідно з підп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою судовий збір становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2023 року становить 2684 грн.

Оскільки позивач при звільненні до суду із позовом звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів», позовні вимоги в частині скасування рішення комісії та акту розрахунку підлягають задоволенню, то відповідно до статті 141 ЦПК України з АТ «Одесагаз» в дохід держави підлягав стягненню судовий збір у розмірі 1035,60 грн.

Щодо суті апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

Проаналізувавши зазначені обставини по справі у їх сукупності, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції слід змінити, зменшивши стягнутий з Акціонерного товариства «Одесагаз» в дохід держави судовий збір з 3028 грн до 1035,60 грн.

Також рішення суду першої інстанції слід змінити, збільшивши розмір стягнутих з Акціонерного товариства «Одесагаз» на користь ОСОБА_1 судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу з 5000 грн до 9000 грн. В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Одесагаз» задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 12 червня 2024 року в частині стягнутого судового збору змінити, зменшивши стягнутий з Акціонерного товариства «Одесагаз» в дохід держави судовий збір з 3028 грн до 1035,60 грн.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 12 червня 2024 року в частині витрат на професійну правничу допомогу змінити, збільшивши розмір стягнутих з Акціонерного товариства «Одесагаз» на користь ОСОБА_1 судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу з 5000 грн до 9000 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 06 грудня 2024 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді Ю.П. Лозко

О.Ю. Карташов