Справа №: 486/1794/24 Провадження № 2-з/486/28/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2024 року м.Южноукраїнськ

Суддя Южноукраїнського міського суду Миколаївської області Савін О.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

24.10.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Одночасно надав до суду заяву про забезпечення даного позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису від 25.09.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., зареєстрованого в реєстрі за №51114. Дана заява мотивована тим, що виконавчий напис вчинено з грубим порушенням норм чинного законодавства, та стягнення за ним порушує його права.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, суддя приходить до наступного.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

За змістом ч. 3 ст. 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Предметом вищевказаного позову є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

25.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем вчинено виконавчий напис за №51114 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» заборгованості у розмірі 70050,08 гривень за кредитним договором №002-14903-040213 від 04.02.2013 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 .

22.10.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Довгань Вікторією Володимирівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №63389199 з примусового виконання вищевказаного виконавчого напису.

На даний час виконавчий документ оскаржується боржником у судовому порядку.

Як роз`яснив Пленум Верховного суду України у Постанові «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Такі висновки також сформовані колегією суддів Касаційного цивільного суду Верховного Суду у постанові від 17.10.2018 року у справі № 183/5864/17-ц (6-846цс16).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника), покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, його метою є хоча і негайні, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із вимогою позову, суддя приходить до висновку про доцільність задовольнити заяву про забезпечення позову, а саме вжити захід забезпечення позову, передбачений пунктом 6 частини першої статті 150 ЦПК України, як достатній на даній стадії судового розгляду для забезпечення позову.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 34, 35 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зупиняє здійснення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа до розгляду питання по суті.

Враховуючи вищевикладене, суддя дійшов висновку про те, що дана заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, оскільки зупинення стягнення у виконавчому провадженні №63389199 на підставі виконавчого напису №51114 від 25.09.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., предметом якого є оспорювання даного виконавчого напису. До того ж, невжиття такого заходу забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Зазначені заходи забезпечення позову не можуть завдати збитки відповідачу по справі, тому судом не встановлено підстав для зустрічного забезпечення.

Згідно ч.1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом.

Керуючись ст.ст. 151-153, 157, 261, 353, 354 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити.

Забезпечити позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні №63389199, відкритому 22.10.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Довгань Вікторією Володимирівною на підставі виконавчого напису №51114, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем 25.09.2020 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» заборгованості у розмірі 70050 (сімдесят тисяч п`ятдесят) гривень 08 (вісім) копійок за кредитним договором №002-14903-040213 від 04.02.2013 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 , до набрання законної сили рішенням суду у даній цивільній справі.

Копію ухвали надіслати позивачу, відповідачу, приватному нотаріусу Житомирського міського нотаріального округу Гораю Олегу Станіславовичудо відому, а приватному виконавцю виконавчого округу Миколаївської області Довгань Вікторії Володимирівні - для виконання.

У зв`язку з забезпеченням позову зустрічне забезпечення по справі не застосовано.

Ухвала на підставі ч. 1 ст. 157 ЦПК України підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення особі відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя Южноукраїнського

міського суду О.І. Савін