Справа № 602/784/24
Провадження № 2/602/277/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" жовтня 2024 р. м. Ланівці

Лановецький районний суд Тернопільської області у складі головуючого судді Наумчука В.А., за участі секретаря судового засідання Майхрук Н.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (далі - ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» або Товариство або позивач) через свого представника Памірського М.А. звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - позичальник або відповідачка), у якому просить стягнути з відповідачки заборгованість та судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що 11.12.2023 ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 шляхом обміну електронними повідомленнями,з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, уклали Договір № 482831-КС-001 (далі - Кредитний договір), за умовами якого товариство надало позичальнику кредит в сумі 38 000,00 грн строком на 24 тижні із сплатою за користування кредитом 1.1494079 % за кожен день користування кредитними коштами.

Кредитним договором було обумовлено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявний на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредитних коштів згідно графіку платежів. Однак всупереч умовам Кредитного договору, відповідачка не виконала свого зобов`язання, внаслідок чого у неї перед Товариством виникла заборгованість станом на 25.07.2024 року в розмірі 125 740,59 грн, з яких: 37 563,22 грн - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 87 949,05 грн - сума прострочених платежів по процентам; 228,32 грн - сума прострочених платежів за комісією.

Відповідачка через свого представника адвоката Пузіна Д.М. подала відзив на позовну заяву, у якій позов визнаєчастково, а саме в розмірі 37 563,22 грн - сумі прострочених платежів по тілу кредиту. В решті позовних вимог позов не визнає, посилаючись на пункт 18 «Прикінцевих та перехідних положень» Цивільного кодексу України (в редакції з 17.03.2022), згідно з яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у 30-денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Вважає, що в порушення положення статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів», нараховані проценти є несправедливими, суперечать принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг товариства. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Просить відмовити у позові в частині стягнення заборгованості за комісією і нарахованими процентами по кредиту.

Представник ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» Виноградов Ю.Е. подав відповідь на відзив, у якому повністю підтримує заявлені позовні вимоги та звертає увагу на те, що проценти, які були нараховані протягом строку кредитування у відповідності до норм ЦК України є правомірною платою за користування кредитними коштами відповідачем у відповідності до умов Кредитного договору, а не процентами, які нараховуються за порушення грошового зобов`язання, як штрафної санкції. І хоча, пунктом 6.3 Кредитного договору передбачена відповідальність позичальника за прострочення у формі штрафу, але відповідно до позовних вимог, викладених позивачем у позовній заяві про стягнення заборгованості за кредитним договором до відповідача, та відповідно до доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за кредитним договором, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» не нараховувало та не просить суд стягнути з відповідача на користь позивача пеню чи штрафи. Товариство просить стягнути з відповідача лише заборгованість по тілу кредиту, процентам та комісії за надання кредиту, які були нараховані відповідно до умов Кредитного договору. При цьому, вказує, що проценти за користування кредитом не нараховувались після закінчення строку дії Кредитного договору та не заявлялись до стягнення у позовних вимогах, що підтверджується матеріалами справи, зокрема, розрахунком заборгованості. Щодо стягнення комісії зазначає, що відповідно до п. 2.5 Кредитного договору комісія за надання кредиту становить 5700,00 грн, що відповідає принципу свободи договору, а відповідач, уклавши договір, погодився зокрема її сплатити. Зазначена комісія є разовою, встановлена саме за надання кредиту, а не за його обслуговування.

Відповідач своїм правом на подання заперечення не скористався.

Ухвалою суду від 15.08.2024 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 17 вересня 2024 року.

Ухвалою суду від 19.08.2024 клопотання позивача про витребування письмових доказів у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» задоволено.

Ухвалою суду від 17.09.2024 розгляд цивільної справи відкладено на 08 жовтня 2024 року.

Ухвалою суду від 08.10.2024 розгляд цивільної справи відкладено на 24 жовтня 2024 року.

Представник позивача ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві та відповіді на відзив.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, про причини своєї неявки суду не повідомила.

Представник відповідачки адвокат Пузін Д.М.в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі відповідачки.

Згідно зі частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до частини третьої статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи (ч. 2 ст. 247 ЦПК України).

Суд, ознайомившись з позиціями сторін, викладеними у заявах по суті справи, дослідивши та оцінивши матеріали справи, докази, які у них містяться, встановив фактичні обставини і відповідні спірні правовідносини, та дійшов наступних висновків.

Встановлено, що ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» () 11.05.2017 було зареєстроване як фінансова установа та Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, виданоліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, а саме на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту зі строком дії до 14.03.2024. У зв`язку з переоформленням ліцензії 14.03.2024 Національним банком України видано Товариству нову ліцензію на діяльність фінансової компанії (надання коштів та банківських металів у кредит) без обмеження строку дії. Наведене вбачається із копій свідоцтва про реєстрацію фінансової установи НОМЕР_1 від 06.04.2017 року, розпорядження № 1593 від 11.05.2017 «Про видачу Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів)» виданих Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, повідомлення про переоформлення ліцензії, а також інформації, що міститься у Комплексній інформаційній системі Національного Банку України на офіційній сторінці НБУ за адресою в мережі Інтернет: https://kis.bank.gov.ua/ (а.с.33, 35, 37, 38).

Отже на момент укладення договору - 11.12.2023 позивач був фінансовою установою і мав чинну ліцензію щодо надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту.

В грудні 2023 року через офіційний веб-сайт ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (https://bizpozyka.com), що є у вільному доступі в мережі Інтернет, ОСОБА_1 подала заявку на отримання кредиту, у якій вказала номер свого поточного (карткового) рахунку - НОМЕР_2 та номер телефону - НОМЕР_3 , вказане вбачається із копії анкети клієнта (витягу з інформаційно-телекомунікаційної системи) (а.с.49).

11 грудня 2023 року ОСОБА_1 дистанційно, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, прийняла пропозицію (оферту) укласти Договір № 482831-КС-001 про надання кредиту в електронній формі та підписала Паспорт споживчого кредиту шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти договір та його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором (а.с.6-12).

Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Нормою частини 2 статті 638 ЦК України встановлено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством).

Відповідно до частин третьої, шостої та сьомої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Таким чином, 11.12.2023 позивач (як кредитодавець) та відповідач (як позичальник) уклали Кредитний договір.

Згідно з пунктом 2.1 укладеного Кредитного договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 38 000,00 грн на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених Кредитним договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА».

Умовами укладеного між сторонами договору передбачено, що строк надання кредиту - 24 тижні до 27.05.2024, стандартна фіксована процентна ставка в день 2,00000000, знижена фіксована процентна ставка в день 1,14940790, комісія за надання кредиту- 5 700,00 грн.

На виконання умов Кредитного договору Товариствонадало ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 38 000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку відповідачки № НОМЕР_2 , яку та вказала при заповненні анкети клієнта в особистому кабінеті, що підтверджується копіями довідок про надання послуг з переказу грошових коштів від 05.08.2024, наданими позивачем, а також випискою по рахунку № НОМЕР_2 за період 11.12.2023 по 27.05.2024 наданою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на виконання ухвали суду (а.с.32, 81-85).

Факти укладення Кредитного договору та отримання кредитних коштів визнаються стороною відповідача.

Отже, між сторонами на підставі укладеного Кредитного договору виникли кредитні правовідносини, які регулюються нормами Цивільного кодексу України, інших актів законодавства.

Суд також встановив, що у подальшому відповідачка свої зобов`язання, взяті на себе за Кредитним договором, належним чином не виконала, станом на день подачі позову до суду відповідачка борг за кредитним договором не повернула.

Так, ОСОБА_1 в період з 11.12.2023 по 27.05.2024 сплатила на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» грошові кошти в загальній сумі 24 544,13 грн, з яких позивач згідно з умовами Кредитного договору зарахував: 436,78 грн у погашення тіла кредиту, 5 471,68 грн у погашення комісії за видачу кредиту, 18 635,67 грн у погашення нарахованих процентів за користування кредитом, у зв`язку з чим станом на 27.05.2024 (дату закінчення дії Кредитного договору) утворилася заборгованість в загальній сумі 125 740,59 грн, з яких: 37 563,22 грн - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 87 949,05 грн - сума прострочених платежів по процентам; 228,32 грн - сума прострочених платежів за комісією.

Наведені вище обставини не оспорюються відповідачкою та підтверджуються розрахунком заборгованості за кредитом у гривні, довідкою про стан заборгованості ОСОБА_1 за Договором №482831-КС-001 про надання кредиту від 11.12.2023 року, копії яких містяться в матеріалах справи (а.с.14-16).

Суд, перевіривши правильність нарахувань сум заборгованості за тілом кредиту, комісії, та процентів у доданому до позовної заяви розрахунку дійшов висновку, що вони здійснені позивачем відповідно до умов укладеного Кредитного договору та чинного законодавства: у розмірі, який передбачений Кредитним договором; з урахуванням фактичних оплат, здійснених відповідачкою; суми процентів за користування кредитом нараховані у період дії Кредитного договору (з 11.12.2023 по 27.05.2024).

Оцінюючи аргументи представника відповідачки щодо несправедливого нарахування позивачем процентів за користування кредитом, суми яких, на його думку, є надмірними у порівнянні з сумою отриманих кредитних коштів, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 11 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 №1023-XII у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин (далі по тексту - Закон №1023) цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Статтею 18 Закону №1023 встановлено невичерпний перелік умов договору зі споживачем, які є несправедливими.

Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача (ч.2 ст. 18 Закону №1023).

Несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором (п.5 ч.3 ст.18 Закону №1023).

У зв`язку з цим, суд зазначає, що нараховані позивачем проценти в сумі 87 949,05 грн за своєю правовою природою не є компенсацією у разі невиконання відповідачкою своїх зобов`язань за договором, а є правомірною платою за користування кредитом, нарахованою на підставі статей 1048, 1056-1 ЦК України та умов Кредитного договору.

Так, частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до частин першої та другої статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Умовами укладеного Кредитного договору передбачена фіксована процентна ставка в день: стандартна - 2,00000000 та знижена - 1,14940790.

Зазначені умови Кредитного договору щодо розміру процентної ставки за користування кредитними коштами не суперечать положенням Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016 № 1734-VIII (у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин).

Зі змісту частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» убачається, що до загальних витрат за споживчим кредитом окрім доходів кредитодавця у вигляді процентів включаються також, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Укладаючи Кредитний договір, відповідачка, діючи вільно і без примусу (протилежне не доведено відповідачкою), обрала позивача як кредитодавця, прийняла запропоновані ним умови, погодилася з розмірами процентної ставки, комісії за надання кредиту, взяла на себе зобов`язання сплатити нараховані проценти і комісію у порядку та на умовах, визначених договором.

Відповідачка не зверталася до суду з вимогою про визнання недійсними відповідних умов Кредитного договору та не оспорювала їх правомірність чи несправедливість у судовому порядку.

Більше того, після укладення Кредитного договору, відповідачка вчиняла дії, спрямовані на часткове його виконання - здійснювала платежі за договором.

Отже, положення статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» не можуть бути застосовані у цій справі, а твердження сторони відповідачки про несправедливість умов Кредитного договору щодо розміру процентів за користування кредитом як таких, що суперечать принципам розумності та добросовісності, відхиляються судом за необґрунтованістю.

Також суд не вбачає підстав для застосування у цій справі норми пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» Цивільного кодексу України (в редакції з 17.03.2022), на яку посилається представник відповідача у своєму відзиві, оскільки у цій справі позивач не нараховував сум процентів річних, інфляційних збитків, визначених статтею 625 ЦК України, та штрафних санкцій (штрафу, пені) за прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, і не заявляв позовних вимог про їх стягнення з відповідача.

Згідно з положеннями статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зважаючи на викладене вище, враховуючи часткове визнання позову відповідачем, а також те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу своїх позовних вимог, повністю підтвердилися в під час розгляду справи, та не були спростовані відповідачем належними і допустимими доказами, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, який був сплачений позивачем при зверненні до суду з цим позовом згідно з платіжною інструкцією № 5367 від 08.08.2024.

На підставі наведеного вище, статей 207, 525, 526, 629, 638, 1048, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, статей 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», керуючись статтями 7 Закону України «Про судовий збір» та статтями 5, 7, 12, 13, 89, 141, 211, 247, 258, 259, 263-265, 272, 273, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за Договором № 482831-КС-001 про надання кредиту від 11.12.2023 в розмірі 125 740,59 гривень, з яких: 37 563,22 грн - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 87 949,05 грн - сума прострочених платежів по процентам; 228,32 грн - сума прострочених платежів за комісією.

3. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» судові витрати у розмірі 2 422,40 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ПОЗИВАЧ: Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», місцезнаходження - бульвар Лесі Українки, 26, офіс 411, м. Київ, 01133, .

ВІДПОВІДАЧ: ОСОБА_1 , місце проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя: В. А. Наумчук