печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року Печерський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Головко Ю.Г.,

за участю секретаря судових засідань Мхітарян М. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни про привід боржника ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В :

До Печерського районного суду міста Києва надійшло подання приватного виконавця Лановенко Л.О., у якому просив винести ухвалу про привід боржника ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_2 .

Подання приватний виконавець мотивує тим, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва - Лановенко Л.О. перебуває виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 757/16119/18-ц від 20.11.2023, виданого Печерським районним судом м. Києва, про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 5 088 549,48 грн.

20.11.2023 приватним виконавцем винесено постанову про відкриття ВП №73385282. Постанову про відкриття ВП та виклик до приватного виконавця направлено боржнику поштовим відправленням. У той же час, до офісу приватного виконавця ніхто не з`явився, причини неявки не повідомили, про що складено відповідний акт від 30.11.2023. Приватним виконавцем 06.02.2024 та 12.04.2024 повторно направлено виклики, на які ніхто не з`явився.

Ухвалою судді Печерського суду м. Києва від 31.05.2024 відкрито провадження у справі за поданням.

У судовому засіданні 24.07.2024 приватний виконавець надала свої пояснення, просила подання задовольнити.

Дослідивши подання приватного виконавця про привід боржника, перевіривши обставини доказами, на які посилається приватний виконавець, суд приходить наступного висновку.

Привід за своєю правовою природою є заходом процесуального примусу, що полягає у затриманні і примусовому доставлені особи задля забезпечення її участі у провадженні у випадках, якщо цю особу було належним чином викликано, але вона не з`явилася без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття.

Так, на виконанні у приватного виконавця перебуває № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 757/16119/18-ц від 20.11.2023, виданого Печерським районним судом м. Києва, про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 5 088 549,48 грн.

Відповідно до ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до ч.5 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний своєчасно з`являтися на вимогу виконавця, надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження, за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України, утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Частиною другою, третьою вказаної статі Закону визначено обов`язки та повноваження виконавця під час здійснення виконавчого провадження.

Згідно з пунктом 14 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

За приписами частини першої статті 13 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Вирішуючи питання про задоволення чи відмову у задоволенні подання виконавця, суд має перевірити вчинення державним, приватним виконавцем при примусовому виконанні судового рішення всіх можливих виконавчих дій, та з`ясувати наявність доказів, які б свідчили, що боржник умисно ухиляється від виконання рішення суду.

Звертаючись до суду із поданням про привід боржника, виконавець обґрунтував звернення до суду з поданням тим, що у порядку примусового виконання виконавчого провадження приватним виконавцем проводяться заходи щодо забезпечення виконання рішення суду, проте за вищевказаного вбачається, що суду не надано доказів, які б підвереджували фактичне їх вчинення.

Критерій достатності вжитих боржником з метою належного виконання зобов`язання заходів визначається судом.

Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде встановлено протилежне. Наявність умислу та обставин, які є предметом посилання суб`єкта подання про привід боржника як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання .

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Як вбачається зі змісту подання приватного виконавця, станом на час звернення до суду у боржника наявна заборгованість, однак при цьому суду не надано доказів того, що боржник свідомо ухиляється від виконання зобов`язання, не надано доказів того, що він вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду.

Зокрема, посилання приватного виконавця, що боржник не з`явився на виклик приватного виконавця, є безпідставними, оскільки суду в повному обсязі не надано доказів, а саме підтверджень щодо отримання безпосередньо останнім такого виклику, а тому висновок про умисні дії боржника щодо уникнення виконання судового рішення є передчасним та не співмірним з огляду на надані суду письмові докази.

Разом з тим, в матеріалах справи міститься копія заяви ОСОБА_1 про відкладення виконавчих дій, в якій остання повідомляє приватного виконавця про розірвання між нею та адвокатом Балюк Ю. О. договору про надання правової допомоги 01.07.2024. Водночас, адвокатом Балюк Ю. О. отримано виклик приватного виконавця на 18.07.2024 на 12.00 год. ОСОБА_1 зазначає, що починаючи з 17.07.2024 перебуває на лікарняному.

Також у матеріалах подання немає доказів щодо перевірки приватним виконавцем відомостей стосовно перебування боржника в закладах охорони здоров`я, кримінально-виконавчих установах, що має значення для вирішення питання про привід боржника.

У п. 33 рішення ЄСПЛ у справі «Фельдман проти України» йдеться про те, що будь-яке втручання у право особи на повагу до її приватного та сімейного життя становитиме порушення статті 8 Конвенції, якщо воно не здійснювалося «згідно із законом», не переслідувало легітимну ціль та було «необхідним у демократичному суспільстві» у тому сенсі, що воно було пропорційним цілям, які мали бути досягнуті.

Невиконання рішення суду, хоч і зачіпає законні права стягувача, але з боку приватного виконавця належного доказового обґрунтування неможливості виконання судового рішення та необхідності приводу боржника не надано, а сам факт наявності заборгованості не дає підстав для задоволення подання.

Окрім цього суд звертає увагу, що вказане подання є не належним чином оформленим, подання про примусовий привід повинно містити дату та час, на який необхідно здійснити привід боржника, що в даному поданні відсутнє.

За встановлених обставин суд не вбачає законних підстав для приводу керівника боржника, що має наслідком відмову в задоволенні подання.

Керуючись ст.ст. 258, 260-261, 353-355, 438 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни про примусовий привід боржника ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_2 , відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю. Г. Головко