З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №338/747/24
28 жовтня 2024 року селище Богородчани
Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Куценка О. О., з участю секретаря судового засідання Двібородчин І. В., розглянувши у судовому засіданні в селищі Богородчани цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Богородчанської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини,
28 травня 2024 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Богородчанської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті сина ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою від 03 червня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.
За клопотанням позивачки ОСОБА_1 ухвалою суду від 15 липня 2024 року, залучено у якості співвідповідача ОСОБА_2 .
Ухвалою суду від 29 серпня 2024 року було закрито підготовче провадження у справі та справа призначена до судового розгляду.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її син ОСОБА_3 , який був зареєстрований та проживав у АДРЕСА_1 . Після смерті останнього відкрилась спадщина на належне йому за життя майно. Вона є спадкоємцем за законом. У встановлений строк вона не звернулася із заявою про прийняття спадщини, оскільки з часу смерті сина перебувала за кордоном і не мала можливості звернутися до нотаріуса та вважала, що факт родинних відносин дає їй право на отримання спадщини не звертаючись до нотаріальних органів, тому добросовісно вважала, що прийняла спадщину. Коли виникла необхідність оформити належним чином спадщину, змушена була звернувся до нотаріальної контори із відповідною заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак постановою приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу від 30 квітня 2024 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку і пропуском строку передбаченого ст. 1270 ЦК України. Вважає причину пропуску строку поважною, тому просить його поновити.
Позивач та її представник адвокат Федорів С. І. у судове засідання не з`явились. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги позову підтримала та просила їх задовольнити.
Представник відповідача Богородчанської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області у судове засідання не з`явився, у поданій заяві вимоги позову визнав, просив проводити розгляд справи у його відсутності.
Співвідповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив відзив на позовну заяву не подав.
Виходячи з наведеного, суд визнав за можливе провести розгляд за відсутності відповідачів, що узгоджується з положеннями ч.4 ст. 223 КПК України.
З огляду на встановлення одночасного існування умов передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.
Відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, зважаючи на відсутність всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд приймає до уваги ті обставини, що представник відповідача Богородчанської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області позовні вимоги визнає, відсутні інші спадкоємці за даними Спадкового реєстру, що свідчить, що права, свободи та інтереси інших осіб не будуть порушені. Позивачка в іншому порядку, ніж судовий, не може захистити свої права на прийняття спадщини, а завданням судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд та вирішення цивільної справи з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Постановлення рішення про задоволення позову є забезпеченням права позивача на справедливий суд відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи.
Так, згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або оголошення її померлою.
Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Частинами 1, 3 ст. 1272 ЦК України, передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" N 7 від 30 травня 2008 року передбачено, що суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селищі Богородчани Івано-Франківського району Івано-Франківської області помер ОСОБА_3 (а.с.7).
Із досліджених судом, світлокопії свідоцтва про народження встановлено, що мамою ОСОБА_3 є ОСОБА_1 , яка відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом.
З матеріалів справи вбачається, що після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , заяв про прийняття спадщини до нотаріальної контори ніхто не подавав, спадкова справа відкрита за заявою позивача (а.с.14).
З інформації приватного нотаріуса Максьом Г. І., постанови приватного нотаріуса Максьлм Г. І. про відмову у вчиненні нотаріальної дії та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру вбачається, що після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , заяв про прийняття спадщини до нотаріальної контори ніхто не подавав, свідоцтва про прийняття спадщини ні за заповітом, ні за законом ніхто не отримував (а.с.8; 9; 59; 60).
З інформації Богородчанської селищної ради №15/02-34/2696, вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав у будинку АДРЕСА_1 . На день його смерті за цією адресою разом з ним був зареєстрований син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який фактично не проживав разом з ним. Заповіт від імені ОСОБА_3 в Підгірському старостинському округу не посвідчувався (а.с.31).
Таким чином встановлено, що спадкоємець ОСОБА_2 своїм правом на отримання спадщини після смерті ОСОБА_3 не скористався та у встановлені законом строки спадщину не прийняв.
Належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, або територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
Відповідно до доводів, позивача у встановлений строк вона не звернулася із заявою про прийняття спадщини, оскільки перебувала за кордоном та вважала, що прийняла спадщину фактом родинних відносин, крім того не була обізнана з порядком прийняття спадщини.
Суд визнає обґрунтованість вказаних пояснень позивача, оскільки вони узгоджуються із дослідженими по справі доказами.
Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, слід враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.
Принцип "пропорційності" тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип "пропорційності", натомість принцип "пропорційності" є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип "пропорційності" як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.
Дотримання принципу "пропорційності" передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.
Таким чином, беручи до уваги вищенаведені пояснення позивача щодо пропуску нею строку для прийняття спадщини, які підтверджуються матеріалами справи, суд вважає, що вказані обставини свідчать про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. Таким чином, з огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позовних вимог і визначення позивачу додаткового строку у два місяці, який буде достатнім для подання заяви про прийняття спадщини після смерті сина.
На підставі викладеного, ст. 1220, 1270,1272 ЦК України, керуючись ст. 10, 11, 12, 141, 258, 263-265 ЦПК України,
Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті сина ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в селищі міського типу Богородчани Івано-Франківського району Івано-Франківської області, тривалістю два місяці з дати набрання законної сили рішенням суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 28 жовтня 2024 року.

Суддя: