Провадження № 2-з/175/79/24
УХВАЛА

"18" жовтня 2024 р. смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Білоусова О.М., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Чередниченко А.В. про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: виконавчий комітет Слобожанської селищної ради про проведення поділу земельних ділянок, житлових будинків в натурі, визнання права власності на частки земельної ділянки, житлових будинків та припинення права спільної часткової власності.

17 жовтня 2024 року відкрито провадження по справі за зазначеним позовом, призначено підготовче судове засідання.

16.10.2024 року представник позивача звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, згідно якої просить накласти арешт на земельні ділянки та об`єкти нерухомості, які належать на праві спільної часткової власності йому та відповідачу ОСОБА_2 .

Заява про забезпечення позову обгрунтована зокрема тим, що відповідач має намір отримати дозвіл в органах місцевого самоврядування на поділ належного їм майна, з урахуванням збільшення частки відповідача.

Суд дослідивши заяву про забезпечення позову та матеріали позовної заяви приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України за №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (далі постанова Пленуму) суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Судом встановлено, що між сторонами дійсно виник спір з приводу реального поділу майна, яке перебуває у їх спільній частковій власності.

Проте стороною позивача не доведено, що незабезпечення позову створює загрозу відчуження відповідачем часток об`єкта спірної нерухомості, що, відповідно, призведе до неможливості виконання судового рішення, оскільки:

- матеріали справи не містять жодних доказів, що свідчать про бажання або намагання відповідача здійснити відчуження земельних ділянок або нерухомого майна в цілому або їх часток, тощо;

- таке відчуження усього майна відповідачем є неможливим, оскільки вона є власником лише 3/4 частки цього майна, а також є неможливим збільшення частки відповідача в органах місцевого самоврядування, про що зазначено позивачем;

- відчуження належної відповідачу 3/4 частки майна за умови, що об`єкт в цілому не поділений між співвласниками, має єдині приміщення господарського призначення, комунікації, не має окремих виходів тощо, на думку суду, є малоймовірним;

- встановлення арешту за умови, що належність відповідачу 3/4 частки спірного майна не оспорюється сторонами та на нього не претендує позивач, призведе до незаконного позбавлення відповідача, як власника, права на користування та розпорядження своїм майном 3/4 часткою (ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України). При цьому, законом чітко визначені механізми виконання судового рішення за умови заміни сторони спору або сторони виконавчого провадження.

За встановлених обставин, суд не вбачає підстав для задоволення заяви представника позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно.

Тому, керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 258-260 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 адвоката Чередниченко А.В. про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом 15 днів з дня її складання.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О. М. Білоусова