справа № 489/8234/23
провадження №6/489/341/24
УХВАЛА

23 жовтня 2024 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

за участю секретаря судового засідання Воробйова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (далі ТОВ «ФК «Фінтраст Україна») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

встановив:

Відповідач ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про розстрочення рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 11.04.2024, яким з неї на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» стягнуто заборгованість за договором № 5469634 від 31.01.2022 в загальному розмірі 54732,17 грн. на 12 місяців рівними частками, шляхом виплати щомісячного платежу в розмірі 4561,01 грн. з дня набрання ухвалою суду законної сили.

Як на підставу для розстрочення рішення суду ОСОБА_1 посилається на те, що виданий на виконання рішення суду виконавчий лист пред`явлено до виконання приватному виконавцю виконавчого округу Миколаївської області Химичу О.М., яким 02.07.2024 відкрито виконавче провадження № 75422075.

Зазначає, що через незначний її дохід та складний матеріальний стан одноразово не може сплатити присуджену рішенням суму. Крім того, через військову агресію російської федерації проти України житловий будинок в якому розміщена її квартира був суттєво пошкоджений, а вона з дитиною за для безпеки тимчасово була вимушена виїхати до біль безпечного місця - м.Сміла Черкаської області, де проживає до тепер та разом з дитиною взята на облік як внутрішньо переміщена особа. Крім гуманітарної допомоги та державної соціальної допомоги інших доходів не має. За рахунок цих коштів оплачує вартість житла, що винаймає, своє проживання та дитини, а також погашає борг за кредитним договором за банківською послугою «Monobank» від 20.02.2020.

Посилаючись на наведене заявник просить розстрочити виконання рішення суду на 12 місяців рівними частинами.

ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» у поданій через систему «Електронний суд» заяві від 15.10.2024 заяву ОСОБА_1 просить залишить без задоволення, оскільки обставини щодо скрутного фінансового становища не являються виключними обставинами, з якими закон пов`язує можливість розстрочення виконання судового рішення адже наявність таких обставин прямо залежить від власної діяльності самого відповідача.

У судове засідання, призначене на 23.10.2024, учасники процесу не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином, що не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності. Крім того, заявник у наданій до суду заяві від 18.10.2024 розгляд її заяви просила здійснити за її відсутності, так як не має можливості прибути до суду.

Згідно статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За положеннями частин п`ятої, дев`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення судового рішення є дата його складання.

Суд, дослідивши матеріали заяви та цивільної справи, дійшов наступного.

Із матеріалів цивільної справи встановлено, що рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 11.04.2024 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» заборгованість за договором № 5469634 від 31.01.2022, яка в загальному розмірі становить 50085,00 грн., а також 3000,00 грн. витрат на правову допомогу та 1647,17 грн. судового збору.

Рішення набрало законної сили та виданий судом виконавчий лист позивачем пред`явлено до виконання приватному виконавцю виконавчого округу Миколаївської області Химичу О.М., яким 02. 07.2024 відкрито виконавче провадження № 75422075.

Із змісту заяви вбачається, що ОСОБА_1 з посиланням скрутний матеріальний стан, а також за для своєї безпеки та дитини, пошкодження обстрілами будинку в якому розміщена її квартира, вимушена була зміни місця проживання та тимчасово проживає в більш безпечному місці - м.Сміла Черкаської області, де разом з дитиною взята на облік як внутрішньо переміщена особа. Крім гуманітарної допомоги та державної соціальної виплати іншого доходу не має, а тому неспроможна відразу сплатити присуджену до стягнення суму грошових коштів.

За статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 124 Конституції України, статті 18 ЦПК України судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для виконання для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян.

Виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд. Правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення у правах. Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси осіб і є завершальною стадією судового провадження, без належного виконання судових рішень правосуддя втрачає сенс. Право на виконання судового рішення є невід`ємною складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини невід`ємною частиною «права на суд» та фундаментальним аспектом верховенства права є принцип правової визначеності (певності), який включає дотримання принципу остаточності судового рішення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на суд, захищення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997).

Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер.

Відповідно до положень статті 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Розстрочка виконання рішення суду - це розподіл виконання рішення на частини, що підлягають виконанню протягом певного періоду часу або через певні періоди часу, що призводять до перенесення строку виконання рішення на пізніші періоди, зокрема, полягає в розподілі належних до сплати сум платежу на певні частини із встановленням конкретного строку для виконання кожної з визначених частин рішення.

Відстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Право сторони звернутися із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду передбачене також частиною першою статті 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Отже, закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для відстрочення та розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

З аналізу положень статті 435 ЦПК України та статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» слідує, що відстрочення та розстрочення виконання судового рішення може бути застосовано судом лише у виключних випадках, оскільки рішення суду підлягає обов`язковому виконанню у повній мірі в строк і у порядку, передбаченому чинним законодавством. Підставою для застосування вказаних норм є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами.

При розгляді заяв щодо відстрочення/розстрочення виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання строків відстрочення/розстрочення виконання рішення, при цьому надання відстрочки/розстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника та має бути компромісом між заінтересованими особами.

Таким чином, системний аналіз зазначених норм законодавства свідчить, що закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 10 постанови від 26.12.2003 № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Як зазначено в рішенні Конституційного Суду України N 5-пр/2013 від 26.06.2013, розстрочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Розстрочення означає виконання рішення частками, встановленими судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо). Питання про розстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, а тому повинні досліджуватися та оцінюватися доводи та заперечення як позивача, так і відповідача.

Схожого висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 14.07.2020 у справі N 908/1884/19.

Звертаючись до суду із заявою про розстрочення рішення суду заявник надала:

- копію акту комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації від 14.12.2022, відповідно до якого житловий будинок по АДРЕСА_1 знаходиться в задовільному стані, зовнішній стан стін, перекреття. Інженерні мережі, покрівля візуальних пошкоджень не мають. Проте необхідно замінити орієнтовно вікна в місцях загального користування 5 шт. (11. 2 м.кв). в квартирах 10 шт (24,64 м.кв.) та вікно-двері блоки 10 шт. (130,8 м.кв.);

-відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела /суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого ) податку та військово збору на запит від 03.10.2024, відповідно до якої місячний дохід ОСОБА_1 за січень - грудень 2023 року становив 47080 гривень та складався із благодійної (гуманітарної) допомоги, а з січня по червень 2024 року із соціальних допомог.

-довідками від 22.04.2022 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданих відносно заявника та її дитини, згідно яких вони проживають за адресою: АДРЕСА_2 ;

-витягами з додатка «monobank» про наявність заборгованості по кредитному договору № 8635 від 20.02.2020 та поповнення картки. також угодою про реструктуризацію заборгованості від 15.05.2024;

-свідоцтвом про народження ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-витягами про відсутність зареєстрованих за заявником транспортних засобів.

Таким чином, до заяви про розстрочення виконання судового рішення заявник ОСОБА_1 на підтвердження свого скрутного матеріального становища, надала тільки відомості про її доходи, перебування на її утриманні малолітньої дитини, наявність кредитної заборгованості перед іншим кредитором, відсутність транспортних засобів та те, що вона з дитиною є внутрішньо-переміщеними особами і тимчасово проживають в іншій області.

При цьому будь-якої інформації про можливі інші доходи, а наявність іншого майна, зокрема рухомого, за рахунок якого може бути погашено кредитну заборгованість тощо, заявник не надала.

Таким чином посилання на скрутне матеріальне становище відповідача, несприятливу фінансово-економічну і безпекову ситуацію в України, враховуючи ступінь вини відповідача у виникненні спору, розмір заборгованості, не свідчать про винятковість причин невиконання рішення суду, а тому не можуть бути підставою для розстрочення виконання рішення суду. Заявником не надано і доказів того, що вона вживала заходів щодо можливого часткового погашення присудженої заборгованості та досягнення згоди з стягувачем щодо порядку погашення боргу.

Разом з тим, суд вважає за необхідне звернути увагу, що складне матеріальне становище не свідчить ні про винятковість, ні про поважність причин невиконання рішення суду, а тому не може бути підставою для відстрочки виконання рішення суду.

Також діючим законодавством не передбачено жодних обмежень щодо виконання судових рішень на період дії воєнного часу.

З огляду на вищезазначене, посилання заявника та зазначені ним доводи не є тими виключними обставинами, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Тому оцінюючи наявні у справі докази у їх сукупності і взаємному зв`язку та враховуючи фактичні обставини справи, судне вбачає підстав для розстрочення рішення суду, у зв`язку із чим заява задоволенню не підлягає.

Керуючись статтею 435 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 23.10.2024.

Суддя І.В.Коваленко