Справа № 185/8256/24
Провадження № 2/185/4302/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2024 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Бондаренко В.М.,

за участю секретаря: Данильченко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Павлограда в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2024 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Шчекіч І.В. звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, в якій просила визнати грошові кошти в сумі 600 000 (шістсот тисяч) грн 00 коп., які обліковуються на депозитному рахунку НОМЕР_1 в Акціонерному товаристві «Перший Український Міжнародний Банк», , відповідно до заяви ОСОБА_2 № 331057447 від 14.08.2024 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб,спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , право власності, на частку, тобто на 300 000 (триста тисяч) грн 00 коп, які обліковуються на депозитному рахунку НОМЕР_1 в Акціонерному товаристві «Перший Український Міжнародний Банк», , відповідно до заяви ОСОБА_2 № 331057447 від 14.08.2024 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

Позиція позивача

В обґрунтування позовної заяви представник позивачки посилалася на те, що сторони по справі з 30 вересня 2000 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.07.2024 року шлюб між сторонами розірвано. У період шлюбу відповідачем був відкритий депозитний рахунок у АТ «Перший Український Міжнародний Банк», на якому подружжя накопичувало грошові кошти, які є їх спільним сумісним майном. Тому, відповідач повинен їй сплатити частину коштів, які знаходяться на депозитному рахунку.

Заяви, клопотання сторін; інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 серпня 2024 року розгляд справи призначено у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін, а також витребувано з Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», , належним чином завірені копії договорів з усіма додатками до них, укладених з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на відкриття депозитних рахунків, а також інформацію про рух грошових коштів (список операцій) по всіх депозитних рахунках, дати, види операцій, розміру нарахованих відсотків по кожному депозитному договору, розміри всіх внесених вкладів за весь період, починаючи з 01 грудня 2015 року по 15 серпня 2024 року, яка була належним чином виконана банківською установою.

З метою забезпечення позову, за заявою позивача, ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 серпня 2024 року накладено арешт на депозитний рахунок, відкритий в Акціонерному товаристві «Перший Український Міжнародний Банк», , на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

У порядку ст. 178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом щодо надання відзиву на позовну заяву.

Позивачка, її представник у судове засідання не з`явились, представник позивачки адвокат Шчекіч І.В. надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять суд їх задовольнити.

У судове засідання відповідач не з`явився, відповідно до поданої заяви, просить розгляд справи провести без його участі, з позовними вимогами позивачки та розміром судових витрат згодний, не заперечує проти задоволення позову у повному обсязі.

Фактичні обставини, встановлені судом

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сторони по справі, з 30 вересня 2000 року перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_4 , виданим 30.09.2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Павлоградської міської ради Дніпропетровської області.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.07.2024 року шлюб між сторонами розірвано.

Як вбачається з інформації, яка надана АТ «Перший Український Міжнародний Банк» № КНО-07.8.6/6852БТ від 20.08.2024 (банківська таємниця), на виконання ухвали суду від 15 серпня 2024 року, у зазначеній банківській установі були відкриті депозитні рахунки на ім`я ОСОБА_2 , починаючи з 24.11.2016 року по 13.09.2024 року.

Останні накопичення заощаджень на депозитному рахунку відповідача мають такий стан. Так, відповідно до заяви відповідача № 327309012 від 12.05.2024 року на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб на рахунку НОМЕР_5 , з 13.05.2024 року по 14.08.2024 року, перебували грошові кошти у розмірі 600 000,00 грн. Відповідно до заяви відповідача № 331057447 від 14.08.2024 року на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб на рахунку НОМЕР_1 , (діючий) з 14.08.2024 року по 13.09.2024 року, перебувають грошові кошти у розмірі 600 000,00 грн.

Таким чином, судом встановлено, що на час розгляду справи на депозитному рахунку відповідача у АТ «Перший Український Міжнародний Банк» знаходяться гроші у сумі 600 000 грн, що не заперечується сторонами по справі.

Відповідачем не спростовується презумпція сумісної спільності права власності подружжя на вищевказані грошові кошти.

Норми права, які застосував суд та висновки

Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України, відповідно до ч. 3 та ч. 4 зазначеної статті, майно, набуте подружжям за час шлюбу є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або заводом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Статтею 372 ЦК України, визначено, що майно, яке є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

За положеннями частини другої статті 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Статтею 63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 65 СК України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Норми законодавства свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі №372/504/17 (провадження № 14-325цс18).

У випадках поділу грошових сум (вкладів), внесених у банківські (фінансові) установи за договорами банківського вкладу (депозиту) за рахунок заробітної плати, пенсії, стипендії, інших доходів подружжя, при поділі таких коштів права банківських (фінансових) установ не зачіпаються. Ці вклади, незалежно від їх виду та від того, на чиє ім`я з подружжя вони внесені, відповідно до статті 61 СК України є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 березня 2023 року у справі № 134/1975/20 (провадження № 61-9517ск22)).

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; приймаючи до уваги доведеність позивачем позовних вимог та відсутність заперечень відповідача; встановивши, що на час припинення шлюбних відносин сукупний залишок грошових коштів на банківському депозитному рахунку становить 600 000 грн, суд дійшов до висновку про наявність підстав для визнання грошових коштів у розмірі 600 000 грн спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та можливістю їх розподілу, з врахуванням рівності часток, а саме, по частці, що складає по 300 000 грн кожному.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до квитанції № 2868-5364-1352-6929 від 07.08.2024 року позивачка за подачу позову сплатила судовий збір у розмірі 3 000,00 грн, а відповідно до квитанції № 2262-2078-6678-4154 від 07.08.2024 року при подачі заяви про забезпечення позову сплатила судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Таким чином, у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, необхідно зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області повернути ОСОБА_1 50 відсотків сплаченого судового збору у розмірі 1 802,80 грн, а також стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 50% розміру сплаченого судового збору у розмірі 1 802,80 грн.

Підстави для скасування заходів забезпечення позову

Відповідно до ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи.

При ухваленні рішення суд вирішує: чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (ст. 264 ЦПК України).

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 серпня 2024 року накладено арешт на депозитний рахунок, відкритий в Акціонерному товаристві «Перший Український Міжнародний Банк», , на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Для належного виконання рішення суду, суд вважає за необхідне, скасувати вищезазначені заходи забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263-265, 274, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя задовольнити у повному обсязі.

Визнати грошові кошти в сумі 600 000 (шістсот тисяч) грн 00 коп., які обліковуються на депозитному рахунку НОМЕР_1 в Акціонерному товаристві «Перший Український Міжнародний Банк», , відповідно до заяви ОСОБА_2 № 331057447 від 14.08.2024 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб,спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , право власності, по частці за кожним, тобто по 300 000 (триста тисяч) грн 00 коп, які обліковуються на депозитному рахунку НОМЕР_1 в Акціонерному товаристві «Перший Український Міжнародний Банк», , відповідно до заяви ОСОБА_2 № 331057447 від 14.08.2024 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , 50 відсотків сплаченого у АТ «ТАСКОМБАНК» судового збору за квитанцією № 2868-5364-1352-6929 від 07.08.2024 у розмірі 3 000,00 грн та за квитанцією № 2262-2078-6678-4154 від 07.08.2024 у розмірі 605,60 грн, що складає 1 802 (одна тисяча вісімсот дві) грн 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , понесені судові витрати у справі, а саме 50% розміру сплаченого судового збору у розмірі 1 802 (одна тисяча вісімсот дві) грн 80 коп.

Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Павлоградського міського суду Дніпропетровської області від 15 серпня 2024 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя - скасувати.

Зняти арешт з депозитного рахунку, відкритому в Акціонерному товаристві «Перший Український Міжнародний Банк», , на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення, а учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 .

Суддя В.М. Бондаренко