Провадження 22-ц/812/1843/24 Доповідач апеляційного суду Кушнірова Т.Б.
Постанова

Іменем України

09 грудня 2024 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючого Кушнірової Т.Б.,

суддів: Тищук Н.О., Шаманської Н.О.,

із секретарем Лівшенком О.С.,

за участю:

представника позивачки Молоткова В.М.,

представника відповідача Олексієнко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Олексієнко Валентиною Володимирівною на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва ухвалене 09 жовтня 2024 року, під головуванням судді Шолох Л.М., в приміщенні цього ж суду, у цивільній справі № 490/6816/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и л а:

У липні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позов мотивовано тим, що 25 лютого 2023 року, на перехресті вулиць Пушкінська та Адміральська за участю транспортного засобу Nissan Leaf д.н.з НОМЕР_1 , під керуванням відповідача, транспортного засобу Volkswagen Touareg д.н.з НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , та транспортного засобу Volkswagen Polo д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 , сталася ДТП, в наслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва у справі № 490/3325/23 від 02 червня 2023 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді позбавлення керування транспортними засобами строком на шість місяців.

01 квітня 2023 року для визначення вартості матеріального збитку, позивачка звернулася до оцінювача ОСОБА_4 , направивши ОСОБА_1 письмове запрошення на огляд авто.

Відповідно до висновку оцінювача №45-23 від 15 квітня 2023 року, вартість матеріального збитку, заподіяного в результаті дорожньо-транспортної пригоди власнику автомобіля Volkswagen Touareg д.н.з НОМЕР_2 , на дату події, становить 1 786 485 грн 94 коп.

Цивільно - правова відповідальність власника автомобіля Nissan Leaf д.н.з НОМЕР_1 , була застрахована згідно полісу № 211986700 в АТ «СГ «ТАС».

АТ «Страхова група «ТАС» виплатило ОСОБА_2 158 400 грн страхового відшкодування.

У подальшому, автомобіль Volkswagen Touareg д.н.з НОМЕР_2 без відновлювальних робіт (у стані після ДТП) за залишковою вартістю пошкодженного транспортного засобу було виставлено на аукціон на сайті ТОВ «Аудатекс Україна», та продано за 988 000 грн.

Таким чином, з урахуванням суми коштів отриманих позивачкою за відчуження пошкодженого автомобіля та суми страхового відшкодування, залишилася невідшкодованою решта коштів на покриття у повному обсязі завданих позивачці реальних збитків у розмірі 640 085 грн.

Також позивачка зазначала, що вона понесла витрати на проведення оцінки вартості матеріального збитку у розмірі 6 000 грн.

Посилаючись на наведене, просила суд стягнути з відповідача на свою користь різницю між фактичним розміром шкоди та відшкодованою сумою, у розмірі 640 085 грн, а також 36 460 грн 86 коп судових витрат.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 09 жовтня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму матеріальних збитків у розмірі 646 085 (шістсот сорок шість тисяч вісімдесят п`ять) грн 94 коп. матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 36 460 грн судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовувалось тим, що із ОСОБА_1 , як винної особи на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим відшкодуванням, що складає 640 085 грн. Визначаючи розмір відшкодування майнової шкоди, суд врахував висновок оцінювача експерта від 15 квітня 2023 року.

07 листопада 2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Олексієнко В.В. на вказане судове рішення подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що, ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції залишив поза увагою, те, що ОСОБА_1 був позбавлений можливості оспорити висновок щодо оцінки збитків, оскільки відповідно до зобов`язуючої пропозиції, 11 квітня 2023 року о 16:56 год. транспортний засіб Volkswagen Touareg д.н.з. НОМЕР_2 без відновлювальних робіт (у стані після ДТП) за залишковою вартістю пошкодженого транспортного засобу було виставлено на аукціон на сайті ТОВ «Аудатекс Україна» та 17 квітня 2023 року о 09:00 год. закінчено торги із сумою 988 000 грн. Всупереч листу-запрошенню на огляд, який був направлений відповідачу, останній не мав можливості скористатись правом огляду автомобіля у строк до 21 квітня 2024 року, оскільки на цей час був виготовлений звіт оцінювача від 15 квітня 2023 року, а крім того 17 квітня 2023 року вже було продано і транспортний засіб.

Зазначає, що судом не вирішено питання щодо передачі пошкоджених деталей автомобіля, які підлягали заміні ОСОБА_1 або ж суд мав зменшити на цю суму залишкову вартість збитків, зазначених у висновку спеціаліста. Враховуючи той факт, що на момент розгляду справи автомобіль відчужено позивачкою, остання вже не має можливості провести відновлювальний ремонт автомобіля, тобто, вчинити дії, вартість яких вона визначила, як розмір заподіяної шкоди та просила відшкодувати.

Крім того, вважає, що суд мав зменшити вартість відновлювального ремонту на суму податку на додану вартість (далі - ПДВ), оскільки документальне підтвердження факту оплати проведеного позивачем ремонту в матеріалах справи відсутнє.

Апеляційна скарга також містить посилання на не співмірність судових витрат.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню із наступних підстав.

Так, з матеріалів справи вбачається, ОСОБА_2 є власником транспортного засобу Volkswagen Touareg, 2020 року випуску, д.н.з НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с40).

25 лютого 2023 року на перехресті вулиць Пушкінська та Адміральська в м. Миколаєві сталася ДТП, внаслідок якої відбулося зіткнення автомобіоя Nissan Leaf д.н.з НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , автомобіля Volkswagen Touareg д.н.з НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля Volkswagen Polo д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Постановою слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Миколаївській області Риженкова Д.С. від 31 березня 2023 року кримінальне провадження № 0000280 від 26 лютого 2023 року за фактом вказаної ДТП закрито у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 КК України (а.с.41-43).

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 02 червня 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців. Зі змісту цієї постанови слідує, що транспортні засоби Volkswagen Touareg та Nissan Leaf зазнали механічних пошкоджень, пасажири транспортного засобу Nissan Leaf та водій авто Volkswagen Touareg зазнали тілесних ушкоджень. Ця постанова набрала законної сили 13 червня 2023 року (а.с.49).

Відповідно до звіту № 45-23 від 15 квітня 2023 року, складеного суб`єктом оціночної діяльності ПП ОСОБА_4 , ринкова вартість автомобіля Volkswagen Touareg, реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 2 295 440 грн 00 коп. Розмір матеріального збитку становить 1 786 485 грн 94 коп з урахуванням ПДВ в запчастинах. Величина втрати товарної вартості визначена у розмірі 138 036 грн 14 коп., вартість відновлювального ремонту 1 648 449 грн 80 коп.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована у АТ «СГ`ТАС».

Як встановлено судом першої інстанції, 17 травня 2023 року АТ «СГ`ТАС» виплатило ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 158 400 грн, внаслідок пошкодження її транспортного засобу.

Відповідно до зобов`язуючої пропозиції, 11 квітня 2023 року транспортний засіб Volkswagen Touareg реєстраційний номер НОМЕР_2 без відновлювальних робіт ( у стані після ДТП) за залишковою вартістю пошкодженого транспортного засобу було виставлено на аукціон на сайті ТОВ «Аудатекс Україна» та 17 квітня 2023 року продано за 988 000 грн (а.с.47).

Звертаючись з позовом до суду, ОСОБА_2 посилалася на те, що їй не відшкодовано 640 085 грн майнової шкоди, внаслідок пошкодження її автомобіля.

За послуги з проведення оцінки вартості матеріального збитку позивачем сплачено оцінювачу суму у розмірі 6 000 грн, що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордеру від 01 квітня 2023 року.

Частиною першою статті 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується у повному обсязі на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відповідно до вимог ч.2 ст. 1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто, порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Отже, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому, такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому, такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції дійшов обгрунтовано висновку про наявність правових підстав для покладення обов`язку на відповідача відшкодувати шкоду позивачці відповідно до положень ч. 2 ст. 1188 та ч. 1 ст. 1167 ЦК України шляхом стягнення різниці між фактичним розміром завданої шкоди внаслідок ДТП, виплаченим страховим відшкодуванням та сумою, отриманою внаслідок продажу майна.

Разом з тим, при ухваленні рішення суд не врахував положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 « Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року №6, відповідно до якого, «Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв`язку з заподіянням шкоди майну.

Постановляючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду».

Отже, в разі виплати особі повної вартості речі, яку було знищено, залишки такої речі слід повернути особі, яка має відшкодувати шкоду.

Як видно із звіту оцінювача № 45-23 від 15 квітня 2023 року, до загальної суми вартості відновлювального ремонту автомобіля, яка склала 1 786 485 грн 94 коп. увійшла ринкова вартість запчастин, з урахуванням НДС, які підлягали заміні на нові та не можуть використовуватись за призначенням.

Загальна сума таких деталей, згідно з ремонтною калькуляцією, складеною оцінювачем, становить 675 895 грн 33 коп (а.с.19-24).

Встановлено, що відновлювальний ремонт автомобіля позивачкою не проводився, а пошкоджені запчастини, які підлягали заміні, фактично замінені не були, оскільки на час розгляду справи автомобіль було відчужено.

Таким чином, вирішити питання щодо передачі відповідачу майна, зокрема, пошкоджених деталей транспортного засобу, які підлягали заміні та не можуть використовуватись за призначенням, але мають певну цінність, є неможливим. Тому, вартість таких деталей, не може бути включена в розмір вартості відновлювального ремонту автомобіля.

Відтак, відсутні підстави для задоволення позову ОСОБА_2 у частині стягнення з ОСОБА_1 збитків у розмірі 675 895 грн 33 коп.

Вказана сума перевищує вартість відновлювальних робіт транспортного засобу, яку просила стягнути позивачка.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не звернув увагу на вказані обставини, стягнув з відповідача 646 085 грн в рахунок відшкодування дійсної вартості відновлювального ремонту вартість запчастин, які підлягали заміні, з урахуванням ПДВ, при цьому фактично залишив у позивача працездатні та ліквідні складові пошкодженого транспортного засобу, хоч ОСОБА_1 не заперечував на передачі йому пошкодженого майна, зазначаючи про це в апеляційній скарзі.

З огляду на вищезазначене, оскаржуване судове рішення відповідно до вимог п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню, а в позові ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 матеріальної шкоди у вигляді відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу у розмірі 646 085 грн, слід відмовити.

За приписами статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Враховуючи, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям у справі нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог, відсутні підстави для стягнення на користь ОСОБА_2 судових витрат по оплаті судового збору за подачу позовної заяви, витрат, пов`язаних із залученням спеціаліста, а також понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Зважаючи на задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 10 240 грн судового збору за подачу апеляційної скарги.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381 -384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Олексієнко Валентиною Володимирівною задовольнити.

Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 09 жовтня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення збитків відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) 10 240 грн судового збору за подачу апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Головуючий

Судді:

____________________

Повний текст судового рішення виготовлено 10.12.2024 року