Провадження 2/127/3350/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Вохмінової О.С.
з участю секретаря судових засідань Сунько Я.Р.
позов зареєстрований судом 17.07.2024 року і мотивований тим, що 21.08.2020 року ОСОБА_1 приєднався до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку.
На підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг АТ «А-Банк» відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 44,4 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку.
Відповідач погодився, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, які викладені на банківському сайті httрs://а-bаnk.com.ua/tеrms, складає між ним і банком кредитний договір.
Відповідач ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, що підтверджено його підписом в анкеті-заяві.
Згідно п.2.1.1.2.2 2.1.1.2.4 Умов та Правил, відповідач погодився, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт.
Нарахування відсотків визначається п.п.2.1.7.9 Умов та правил.
Можливість зміни Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків, визначено п.1.1.3.2.3 Умов та правил.
ОСОБА_1 використав кредитні кошти, але не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання і не погасив борг, тому станом на 30.06.2024 року заборгованість відповідача перед банком становить 91 934, 81 грн.
Дана сума складається з заборгованості за кредитом 77 645, 71 грн.; заборгованості за відсотками 14 289, 10 грн.
На підставі ст.ст. 526, 629, 1050, 1054 ЦК України позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 21.08.2020 року станом на 30.06.2024 року в загальній сумі 91 934, 81 грн. та судові витрати.
Представник АТ «А-Банк» - Шкапенко О.В. в судове засідання не з`явився, надав заяву (зворот а.с. 50) про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав у повному обсязі, не заперечив щодо ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся завчасно, належним чином за адресою реєстрації проживання. Відзиву на позов, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутності не надавав. Про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
З урахуванням вимог статей 223, 280 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явились в судове засідання.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що 21.08.2020 року ОСОБА_1 приєднався до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку.
На підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг АТ «А-Банк» відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 44,4 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку.
Відповідач погодився, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, які викладені на банківському сайті httрs://а-bаnk.com.ua/tеrms, складає між ним і банком кредитний договір.
Відповідач ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, що підтверджено його підписом в анкеті-заяві.
Згідно п.2.1.1.2.2 2.1.1.2.4 Умов та Правил, відповідач погодився, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт.
Нарахування відсотків визначається п.п.2.1.7.9 Умов та правил.
Можливість зміни Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків, визначено п.1.1.3.2.3 Умов та правил.
Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.
Договір підписано ОСОБА_1 простим електронним підписом шляхом підтвердження ОТП 9643 з номера телефону НОМЕР_1 відповідно до Умов та правил надання банківських послуг.
ОСОБА_1 відкрито рахунок № НОМЕР_2 та видано картки: № НОМЕР_3 строком дії до червня 2027 року; № НОМЕР_4 строком дії до грудня 2031 року; № НОМЕР_5 строком дії до грудня 2031 року (а.с. 27).
Згідно довідки за період з 21.08.2020 року по 30.06.2024 року на підставі кредитного договору № б/н від 21.08.2020 року встановлені кредитні ліміти: 21.08.2020 на суму 5 000 грн., 16.12.2022 року кредитний ліміт збільшено до 35 000 грн., 07.04.2023 року кредитний ліміт збільшено до 65 000 грн., 12.06.2023 року кредитний ліміт збільшено до 80 000 грн., 25.12.2023 року кредитний ліміт зменшено до 77 700 грн. (а.с. 28).
Банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором належним чином, надавши відповідачу кредитні кошти, проте ОСОБА_1 , в порушення взятих на себе зобов`язань, суму боргу по кредиту не повернув.
За таких обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, спеціальними нормами глави 71 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію».
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.
Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові ВС від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19.
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 181 ГК України господарський договір, як правило, існує у вигляді єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощеній формі шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами та іншими засобами електронної комунікації, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні норми до форми та порядку укладення даного виду договорів.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).
Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до наданого розрахунку заборгованості, а також виписки по картці ОСОБА_1 за період з 21.08.2020 року 30.06.2024 року, заборгованість ОСОБА_1 перед АТ «Акцент-Банк» за договором № б/н від 21.08.2020 року станом на 30.06.2024 року становить 91 934, 81 грн.
Дана сума складається з заборгованості за кредитом 77 645, 71 грн.; заборгованості за відсотками 14 289, 10 грн.
На день розгляду справи заборгованість відповідачем не погашена, тому загальна сума боргу 91 934, 81 грн. підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь банку.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 3 028 грн., сплата якого підтверджена платіжним дорученням від 30.06.2024 року (а.с. 49).
Керуючись ст.ст. 526, 625, 629, 634, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10, 12, 76-82, 89, 141, 223, 247, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня проголошення рішення.
Рішення може бути оскаржене. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог 354, 355 ЦПК України, розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складене 21 жовтня 2024 року.

Суддя: