Справа № 161/1327/24
Провадження № 2/161/1468/24
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Пахолюка А.М.

при секретарі Корнійчук А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення порядку користування квартирою, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення порядку користування квартирою.

Свої вимоги, враховуючи відповідь на відзив, обґрунтовує тим, що він та відповідачі являються співвласниками квартири АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності, з якої йому належить 3/8 частини, відповідачу ОСОБА_2 3/8 частини та відповідачу ОСОБА_3 частини спірної квартири. В даному житлі ніхто із співвласників не проживає.

Вказує, що на даний час він з відповідачами не можуть знайти порозуміння щодо користування та сплати комунальних послуг, а в добровільному порядку дійти згоди про користування та розпорядження спірною квартирою не вдається.

Вважає, що встановлення порядку користування квартирою не порушить прав інших співвласників та в повній мірі захистить його права на користування власністю, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

На підставі наведеного просить суд, встановити порядок користування зазначеною квартирою, виділивши у його користування ізольовану кімнату площею 8,2 кв.м., та кімнату площею 8,6 кв.м., відповідачу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у спільне користування кімнату площею 18,6 кв.м. та кімнату 10,6 кв.м., кухню площею 5,7 кв.м., вбиральню 1,2 кв.м., ванну кімнату 2,1 кв.м., коридор 4,3 кв.м., вбудовану шафу 0,5 кв.м., балкон 0,9 кв.м. - залишити у спільному користуванні сторін; розділити особові рахунки зі сплати житлово-комунальних послуг у спірній квартирі на два окремих особові рахунки: ОСОБА_1 відповідно до 3/8 частки від площі квартири, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відповідно 5/8 часток від площі квартири.

У відзиві на позовну заяву представник відповідачів позов не визнав, вважає позовні вимоги позивача безпідставними, оскільки, запропонований варіант порядку користування позивача лише породить нові спори та конфлікти без врахування інтересів усіх сторін спору. Крім того, вказує, що відповідачі не заперечують право позивача на користування квартирою, однак, таке користування, з огляду на те, що квартира є неподільною власністю, має відбуватись на засадах добросусідства. Просив відмовити в запропонованому позивачем варіанті користування та встановити такий порядок користування спірною квартирою: виділити позивачу ізольовану кімнату площею 8,6 кв.м., виділити відповідачу ОСОБА_2 ізольовану кімнату площею 10,6 кв.м., відповідачу ОСОБА_3 ізольовану кімнату площею 8,2 кв.м., прохідну кімнату площею 18,6 кв.м., визнати кімнатою спільного користування всіма співвласниками квартири, кухню площею 5,7 кв.м., вбиральню 1,2 кв.м., ванну кімнату 2,1 кв.м., коридор 4,3 кв.м., вбудовану шафу 0,5 кв.м., балкон 0,9 кв.м. - залишити у спільному користуванні сторін.

Ухвалою суду від 02 лютого 2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 05 червня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача до судового засідання подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала з підстав, наведених в позовній заяві, просила суд позов задовольнити.

Відповідачі та їх представник в судове засідання не з`явилися, хоча завчасно та належним чином повідомлялися судом про день, час та місце розгляду справи. На електронну адресу суду від представника відповідача надійшло неодноразове клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні, яке суд розцінює, як намагання представника затягнути розгляд справи, а тому не бере його до уваги.

Суд вважає за можливим слухати справу у відсутності сторін, що не з?явилися, по наявним у справі доказам.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково.

Згідно ч. 1, 2 ст.358 Цивільного кодексу України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що позивач та відповідачі являються співвласниками квартири АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності, з якої ОСОБА_1 належить 3/8 частини, відповідачу ОСОБА_2 3/8 частини та відповідачу ОСОБА_3 частини спірної квартири (а.с.8-11).

Таким чином, згідно положень ст. 358 ЦК України сторони, як співвласники квартири, мають право користуватися зазначеним житлом для своїх потреб.

Судом також встановлено, та не заперечується сторонами у позовній заяві, відзиві на позовну заяву та відповіді на відзив, що спірним житлом на даний час ніхто із співвласників не користується, однак, спір існує щодо сплати комунальних послуг.

Із матеріалів справи, вбачається, що сторони знаходяться в неприязних стосунках між собою і в добровільному порядку не можуть встановити між собою порядок користування спірним житлом та оплату комунальних послуг.

Згідно з висновком Верховного Суду, що викладено в постанові від 18 жовтня 2018 року у справі №756/9713/16-ц, при встановленні порядку користування майном, що є спільною частковою власністю, не допускається обмеження житлових умов осіб, які мають право користування цим майном.

Крім того, оскільки, станом на даним час, ніхто із співвласників спірної квартири фактично не проживає у ній, при вирішенні питання про виділення у користування кожному із співвласників окремої частини житлової площі у спірній квартирі, суд враховує частки, які належать співвласникам на праві спільної часткової власності.

Також суд звертає увагу, на можливий порядок користування, який допускає позивач у відповіді на відзив відповідачів та варіант запропонований відповідачами у відзиві на позовну заяву.

Разом з тим, доводи відповідачів у відзиві на позовну заяву щодо того, що позивач поселив у спірну квартиру квартирантів без згоди усіх співвласників квартири не підтвердженні жодними доказами, а тому не беруться судом до уваги.

За таких обставин, враховуючи дані технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_1 , виготовленого 2017 року (а.с. 12-14), суд вважає, що позивачу слід виділити у користування одну ізольовану житлову кімнату площею 8,6 кв.м., відповідачу ОСОБА_2 житлову кімнату площею 10,6 кв.м., відповідачу ОСОБА_3 кімнату площею 8,2 кв.м. для користування, прохідну кімнату площею 18,6 кв.м. та балкон площею 0,9 кв.м. виділити у спільне користування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що буде відповідати часткам належним кожному із співвласників та не обмежуватиме доступ співвласників до виділених у їхнє користування ізольованих кімнат. Кухню площею 5,7 кв.м., вбиральню 1,2 кв.м., ванну кімнату 2,1 кв.м., коридор 4,3 кв.м., вбудовану шафу 0,5 кв.м. - залишити у спільному користуванні усіх сторін.

Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в частині вимог про встановлення порядку користування квартирою, а саме, слід виділити у користування ОСОБА_1 ізольовану кімнату площею 8,6 кв.м., ОСОБА_2 виділити у користування - ізольовану кімнату площею 10,6 кв.м., ОСОБА_3 ізольовану кімнату площею 8,2 кв.м., прохідну кімнату площею 18,6 кв.м. та балкон площею 0,9 кв.м. виділити у спільне користування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Кухню площею 5,7 кв.м., вбиральню 1,2 кв.м., ванну кімнату 2,1 кв.м., коридор 4,3 кв.м., вбудовану шафу 0,5 кв.м. - залишити у спільному користуванні усіх сторін.

Щодо вимоги позивача про розподіл рахунку зі сплати житлово-комунальних послуг у квартирі на два окремих рахунки, суд зазначає наступне.

Статтею 16 ЦК України, передбачені способи захисту цивільних прав, зокрема, можливість захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 162 ЖК України передбачено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно з п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків (в редакції, затвердженій Постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006р. №45) власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Мешканці квартири, в якій проживає два і більше співвласники, наймачі (орендарі), мають рівні права на користування підсобними приміщеннями і обладнанням (п.10 Правил).

Пуктом 10 Правил також встановлено, що у разі коли між мешканцями квартири відсутня згода щодо оплати житлово-комунальних послуг та інших послуг плата розподіляється: за електроенергію при загальному лічильнику - пропорційно потужності побутового електричного обладнання кожного співвласника, наймача (орендаря); за газ, водопостачання та водовідведення, освітлення підсобних приміщень - за чисельністю членів сім`ї, що проживають у квартирі, та осіб, які проживають у квартирі більше ніж місяць; за послуги з централізованого опалення, утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій - за встановленими тарифами відповідно до опалювальної та загальної площі приміщення, яким користується співвласник, наймач (орендар).

Як випливає з положень Правил користування приміщеннями житлових будинків (в редакції, затвердженій Постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006р. №45) (п.10), Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань ЖКГ України від 27.06.2008р. №190 (п.3.9), Правил надання послуг з газопостачання, затверджених постановою КМУ від 09.12.1999р. № 2246 (п.4) відкриття окремих особових рахунків на кожного із співвласників можливе лише після виділення часток кожного із співвласників в натурі та встановлення окремих облікових приладів на споживання води, газу, електричної та теплової енергії.

Отже, чинним законодавством передбачена наявність певних умов до розподілу окремих особових рахунків для співвласників майна, які у даному випадку позивачем не виконані.

Крім того, цивільним законодавством України не встановлено прямої норми, яка б врегульовувала правовідносини з приводу поділу особового рахунку з оплати житлово-комунальних послуг між співвласниками квартири, яку не можна поділити в натурі. Відтак, у даному випадку, вимога позивача щодо поділу особових рахунків у спірному житлі не ґрунтується на вимогах закону.

Крім того, у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, до стягнення з відповідача підлягає сума сплаченого судового збору, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 77, 78, 81, 133, 137, 141, 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, на підставі ст.ст. 15, 16, 358, 382, 383, 391 Цивільного кодексу України, ст. 156, 162 Житлового кодексу України,

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 , а саме: виділити у користування ОСОБА_1 ізольовану кімнату площею 8,6 кв.м., ОСОБА_2 ізольовану кімнату площею 10,6 кв.м., ОСОБА_3 - ізольовану кімнату площею 8,2 кв.м. Прохідну кімнату площею 18,6 кв.м. та балкон площею 0,9 кв.м. виділити у спільне користування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Кухню площею 5,7 кв.м., вбиральню площею 1,2 кв.м., ванну кімнату площею 2,1 кв.м., коридор площею 4,3 кв.м., вбудовану шафу площею 0,5 кв.м. - залишити у спільному користуванні співвласників квартири ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

В решті вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. по 302 (триста дві) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер невідомо, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 .

Повне судове рішення складено 21 жовтня 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області Пахолюк А.М.