Провадження № 2-о/756/636/24
оболонський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Пукала А.В.,

за участю

секретаря судового засідання Саржан Д.Є.,

заявника ОСОБА_1 ,

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

його представника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 ,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Оболонського районного суду м. Києва із заявою, уточненою в ході розгляду справи, в якій просила видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, відносно ОСОБА_1 , а саме:

- заборонити ОСОБА_2 строком на 2 місяці писати їй повідомлення образливого характеру, з висловлюванням нецензурної лексики та з погрозами про вчинення насильства над нею;

- заборонити ОСОБА_2 строком на 4 місяці писати повідомлення або телефонувати до ОСОБА_1 з питань, що не стосуються участі та виховання дитини останнім. Телефонні дзвінки або смс-повідомлення можуть стосуватись лише щодо їхньої спільної дитини ОСОБА_4 .

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що під час шлюбу ОСОБА_1 неодноразово потерпала від психологічного та фізичного насильства з боку ОСОБА_2 , зокрема образ нецензурними словами, погрозами побиттям, застосуванням фізичної сили, знущаннями тощо. На фоні багаторазових сварок та погроз, морального знущання дитина ОСОБА_4 почала заїкатись, що свідчить про глибоку психологічну травму.

16 вересня 2024 року ОСОБА_1 подала позов про розірвання шлюбу, який знаходиться на розгляді. На даний момент ОСОБА_1 продовжує спілкуватися з ОСОБА_2 з метою виконання батьківських обов`язків, однак здійснення психологічного насильства в її сторону не припинилося.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2024 року відкрито окреме провадження у справі та призначено справу до розгляду.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні просила задовольнити її заяву та зазначила, що вона подала позов про розірвання шлюбу та планує подати позов про визначення місця проживання дитини.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні просив відкласти розгляд справи з метою врегулювання його участі у спілкуванні з дитиною. Клопотання було підтримано заявником та задоволено судом.

У подальшому заявник ОСОБА_1 уточнила прохальну частину заяви, виключивши з неї обмеження у спілкуванні ОСОБА_2 з дитиною та уточнивши інші обмеження. Заявник зазначила, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір щодо участі батька у вихованні дитини, та надала його копію.

ОСОБА_2 подав заяву, у якій визнав уточнені вимоги заявника в повному обсязі.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до таких висновків.

У статті 3 Конституції України зазначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Статтею 27 Конституції України встановлено, що кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань.

Відповідно до розділу IV глави 13 ЦПК України судом здійснюється розгляд справ про видачу і продовження обмежувального припису.

Зважаючи на ст. 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана, зокрема, особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

У ст. 350-3 ЦПК України визначено, що заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису, а також інші фізичні особи, прав та інтересів яких стосується заява про видачу обмежувального припису, а також органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах їх компетенції.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 350-4 ЦПК України в заяві про видачу обмежувального припису мають бути зазначені, зокрема, обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Ст. 350-5 ЦПК України передбачає, що справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

Згідно із вимогами статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону).

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру (п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону).

Постраждала особа або її представник мають право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника - особи, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п. 6 ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 26 Закону).

Обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону).

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців (ч. 4 ст. 26 Закону).

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (ч. 3 ст. 26 Закону).

Оцінка ризиків - оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону).

Отже, підставою для видачі обмежувального припису є не лише факт вчинення домашнього насильства, а й вірогідність його продовження чи повторного вчинення.

Судом встановлено, що 04 вересня 2019 року Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 1493

ОСОБА_1 зазначила, що вона з ОСОБА_2 має спільну дитину ОСОБА_4 .

У судовому було досліджено скріншоти листування, та встановлено, що вони містять наполегливий та образливий характер. Факт цього листування не спростовував ОСОБА_2 , проте зазначив, що воно було рік тому.

Згідно з дослідженим відеозаписом, який долучений до матеріалів справи, був встановлений факт фізичного насильства, з боку ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 .

Отже, судом встановлено факт домашнього насильства.

Враховуючи обставини справи, зокрема, тривалість вчинення дій, які підпадають під ознаки домашнього насильства, суд констатує наявність ризику їх повторення чи продовження у майбутньому, а тому наявні підстави для задоволення заяви.

Коло наведених у заяві заходів тимчасового обмеження (з урахуванням уточнень) релевантне встановленим ризикам та здатне їм запобігти.

Таким чином, наявні підстави для задоволення заяви.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», статями 258, 259, 263-265, 293, 294, 3501-3508 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 - задовольнити.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ), яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав відносно ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ), а саме:

- заборонити ОСОБА_2 строком на 4 місяці писати повідомлення або телефонувати до ОСОБА_1 з питань, що не стосуються участі та виховання дитини останнім.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.В. Пукало