Справа № 490/3839/24
Номер провадження № 2/521/6240/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2024 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси, Бобуйок І.А., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Пол ОСОБА_2 (адреса реєстрації: м. Одеса, вул. Іцхака Рабіна, 39) про розірвання шлюбу та про визнання шлюбу недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

08.07.2024 року позивачка звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом про розірвання шлюбу та про визнання шлюбу недійсним, у якому просила суд: шлюб між громадянкою Республіки Україна: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та громадянином Федиративної Республіки Нігерія: ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 розірвати шлюб (розлучити нас) постановою суду, та визнати зареєстрований в Миколаївський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. Актовий запис №140 від 29 березня 2019 р., не дійсним.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 09.07.2024 року відкрито провадження у справі та призначено спрощене провадження без виклику учасників справи.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20.08.2024 року вищевказану справу направлено за підсудністю до Малиновського районного суду м. Одеси.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 13.09.2024 року відкрито провадження у справі та призначено спрощене провадження без виклику учасників справи.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 10.10.2024 року вищевказану позовну заяву залишено без руху та надано 10-ти денний строк для усунення недоліків.

Вищевказана ухвала Малиновського районного суду м. Одеси була отримана позивачкою 11.10.2024 року, про що свідчить довідка про доставку електронного листа.

Станом на 25.10.2024 року недоліки позовної заяви не усунені, позивачка не вказала змісту позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні у відношенні позовної вимоги про визнання шлюбу недійсним та позовна заява не містить викладу обставин, якими позивачка обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини про недійсність шлюбу та не сплачено судовий збір у повному обсязі, а саме не доплачено судовий збір у розмірі 1211,20 гривень за позовну вимоги про визнання шлюбу недійсним, заяви про звільнення від сплати судового збору або відстрочення сплати судового збору від позивачки не надходило.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне залишити без розгляду позовні вимоги ОСОБА_1 до Пол ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та про визнання шлюбу недійсним.

Невиконання позивачкою ч. ч. 5, 6 ст. 175, ч. 4 ст. 177 ЦПК України, не може тлумачитися як надмірний формалізм, щодо обмеження доступу до суду відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, бо ці вимоги є обов`язковими вимогами до позовної заяви, та у разі усунення усіх недоліків позовна заява буде прийнята до розгляду судом.

Ст. 8, 9 Конституції України вказано, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Укладення міжнародних договорів, які суперечать Конституції України, можливе лише після внесення відповідних змін до Конституції України.

На підставі чого суд робить висновки, що норми ЦПК України, які прийняті на основі Конституції України, не суперечать Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а враховуючи ст. 9 Конституції України при ратифікації вказаної Конвенції, зміни до Конституції не вносились, а тому не можуть безпідставно визнаватися деякі положення ЦПК України фіктивними, як надмірний формалізм посилаючись лише на Конвенцію ігноруючи при цьому не лише норми ЦПК, а і норми Конституції України.

Судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права на доступ до суду.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо, зокрема, провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Повернення позовної заяви, не є перешкодою для повторного звернення до суду після усунення усіх недоліків.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ст.ст. 8, 9 Конституції України, ст.ст. 175-177, 257, 263, 354 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Пол Ндікпонте Ентоні (адреса реєстрації: м. Одеса, вул. Іцхака Рабіна, 39) про розірвання шлюбу та про визнання шлюбу недійсним залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо залишення без розгляду заяви. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СУДДЯ: Бобуйок І.А.