ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року м.Суми

Справа №581/19/24

Номер провадження 22-ц/816/1138/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Рунова В. Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО»

на рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 12 лютого 2024 року у складі судді Сізова Д.В., ухваленого в сел. Липова Долина Сумської області,

в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» про стягнення орендної плати, пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2024 року ОСОБА_1 , діючи через свого представника - адвоката Маківського В.В., звернулася до суду із зазначеним позовом, який мотивувала тим, що вона, будучи власником двох земельних ділянок: площею 0,201 га, кадастровий № :02:008:0141, та площею 3,385 га, кадастровий № :02:001:0038, 26 травня 2015 року, уклала з відповідачем договір оренди землі строком на сім років, згідно з яким розмір орендної плати встановлено на рівні 6264 грн 25 коп., яка в грошовій формі повинна виплачуватися до 30 грудня кожного року; у разі порушення строку виплати орендної плати, справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочення. Зазначає, що обрахунок орендної плати необхідно здійснювати з урахуванням індексу інфляції, навівши відповідні розрахунки. Вказує, що строк дії договору оренди землі мав закінчитися 26 травня 2022 року, але у зв`язку з введенням воєнного стану на всій території України та змінами в законодавстві його дію продовжено на один рік. Незважаючи на обов`язковість дотримання сторонами умов договорів, зокрема щодо своєчасної сплати орендної плати, відповідач не сплатив її за 2021-2022 роки.

Посилаючись на викладене, просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з ТОВ «СК-АГРО» на користь позивача заборгованість за договором оренди землі від 26 травня 2015 року у загальному розмірі 44766 грн 18 коп., з яких: за 2021 рік 10794 грн 70 коп. орендної плати, 8937 грн 79 коп. пені, 3466 грн 69 коп. інфляційних втрат, 656 грн 53 коп. три відсотки річних;

за 2022 рік 13666 грн 44 коп. орендної плати, 6227 грн 88 коп. пені, 594 грн 95 коп. інфляційних втрат, 421 грн 20 коп. три відсотки річних.

Стягнути з відповідача судові витрати.

Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 12 лютого 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «СК-АГРО» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором оренди землі від 26 травня 2015 року у загальному розмірі 23696 грн 00 коп., з яких:

за 2021 рік 6891 грн 64 коп. орендної плати, 3944 грн 00 коп. пені, 2277 грн 00 коп. інфляційних втрат, 419 грн 00 коп. три відсотки річних;

за 2022 рік 7930 грн 74 коп. орендної плати, 1586 грн 00 коп. пені, 403 грн 18 коп. інфляційних втрат, 244 грн 42 коп. три відсотки річних.

Стягнуто з ТОВ «СК-АГРО» на користь ОСОБА_1 642 грн 00 коп. судового збору.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, в частині задоволення позовних вимог, ТОВ «СК-АГРО» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить рішення суду скасувати, ухваливши нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не було взято до уваги те, що загальний розмір виплаченої позивачу орендної плати за весь період користування земельною ділянкою становить 53773 грн 00 коп., що на 22451 грн 75 коп. перевищує розмір орендної плати, який мав бути отриманий позивачем станом на 2022 рік.

Вказує на те, що судом першої інстанції індексація орендної плати розрахована у пропорційному збільшенні, починаючи з дати укладення додаткової угоди до договору оренди землі, що суперечить чинному законодавству та висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 14 січня 2020 року у справі №924/532/19 та від 21 травня 2019 року у справі №916/2889/13.

Звертає увагу на те, що визначений договором оренди від 26 травня 2015 року розмір орендної плати сторонами не переглядався, а зміна орендної плати в односторонньому порядку є неможливою. Зазначає, що пеня за прострочення виконання зобов`язання, з урахуванням вимог ст. 258 ЦК України, мала становити 2758 грн 50 коп.

Позивачем, в установлений апеляційним судом строк, відзиву на апеляційну скаргу подано не було.

Відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 є власницею двох земельних ділянок: площею 3,385 га та площею 0,201 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Синівської (колишньої Саївської) сільської ради Роменського району Сумської області (а.с. 8-11).

26 травня 2015 року між ТОВ «СК-АГРО» та позивачем укладено договір оренди землі, яким передбачено такі умови:

п. 2 - в оренду передаються земельні ділянки, загальною площею 3,5861 га, з яких: рілля 3,3847 га (кадастровий № :02:001:0038) та сіножаті - 0,2014 га (кадастровий № :02:008:0141);

п. 5 - нормативна грошова оцінка земельних ділянок становить 89489 грн 27 коп., з яких рілля 88826 грн 47 коп., сіножаті 662 грн 80 коп.;

п. 8 - договір укладено на 7 років;

п. 9 - орендна плата складає 6264 грн 25 коп., що становить 7 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, за один рік користування земельною ділянкою. У розмір орендної плати не входить податок за землю. Орендар самостійно сплачує податок за землю;

п. 10 - обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації;

п. 11 - орендна плата вноситься до 30 грудня кожного року;

п. 13 - розмір орендної плати переглядається один раз на рік у разі: зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством;

п. 14 - у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочення;

п. 36 - зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо умов договору спір розв`язується у судовому порядку;

п. 44 - договір набирає чинності з дня підписання сторонами з подальшою державною реєстрацією права оренди (а.с. 12-15).

Із інформацій з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованих, 14 січня 2022 року та 9 лютого 2024 року вбачається, що з 13 лютого 2016 року за ТОВ «СК-АГРО» зареєстровано право оренди належної ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим № :02:001:0038. Відомості про право власності та інші речові права на земельну ділянку з кадастровим № :02:008:0141 у реєстрі відсутні (а.с. 16-17, 37-39).

Відповідно до наданої ТОВ «СК-АГРО» довідки про нарахування та сплату орендної плати, товариство за договором оренди землі від 26 травня 2015 року перерахувало позивачу орендну плату за: 2016 рік 8717 грн 79 коп., 2017 рік 10849 грн 51 коп., 2018 рік 11401 грн 90 коп., 2019 рік 11401 грн 90 коп., 2020 рік 11401 грн 90 коп. (а.с. 36).

Ухвалюючи оскаржуване рішення та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач у порушення пунктів 9, 10, 11 укладеного між сторонами договору та статті 25 Закону України «Про оренду землі» не виплатив позивачу узгоджений договірний розмір орендної плати за 2021 та 2022 роки, обраховану із урахуванням індексів інфляції за відповідний рік.

Також, у зв`язку з несвоєчасною та повною не виплатою орендної плати відповідачем за 2021, 2022 роки на користь позивача з ТОВ «СК-АГРО», суд першої інстанції дійшов до висновку, що підлягає стягненню договірний розмір пені в якості належного договірного способу захисту порушеного права позивача на своєчасне і повне отримання орендної плати за користування його земельною ділянкою у 2021 та у 2022 році, а також інфляційні втрати та 3 відсотки річних.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, так як вони відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України (далі - ЗК України), Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами ( стаття 629 ЦК України).

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 цього Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Істотними умовами договору оренди землі, в тому числі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі»).

Частинами 1-3 статті 762 ЦК України визначено, що за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.

Плата за найм (оренду) майна може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за найм (оренду) майна.

За змістом ст.ст. 21, 22, 23 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.

Зі змісту укладеного між сторонами договору оренди землі від 26 травня 2015 року вбачається, що орендна плата за користування земельною ділянкою складала 6264 грн 25 коп. Обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Орендна плата вноситься в такі строки до 30 грудня поточного року, в якому використовувалася земельна ділянка.

Відповідачем не заперечується, що у 2021 та 2022 роках ОСОБА_1 орендна плата не перераховувалася.

Суд першої інстанції обґрунтовано відхилив доводи відповідача про дострокове виконання зобов`язання за договором оренди, оскільки суду не було надано доказів існування між сторонами договору домовленості про виплату орендної плати відповідачем у 2015-2020 роках за наступні роки. Крім того, у зазначений період розмір орендної плати підлягав індексації.

З огляду на те, що відповідач в добровільному порядку не виконав свої зобов`язання щодо виплати позивачу орендної плати за користування належною їй на праві власності земельною ділянкою, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що є підстави для стягнення з ТОВ «СК-АГРО» сум боргу за 2021 та 2022 роки.

Усупереч доводам апеляційної скарги, індексація орендної плати за 2021-2022 року була проведена судом шляхом множення розміру орендної плати на коефіцієнт індексації, що розраховується як добуток індексів інфляції за 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому виплачується плата за користування. Такий розрахунок повністю узгоджується з висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 26 травня 2021 року у справі № 540/544/18, від 09 червня 2021 року у справі №948/393/20.

Правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 14 січня 2020 року у справі №924/532/19 та від 21 травня 2019 року у справі №916/2889/13, на які посилається відповідач в апеляційній скарзі, не є релевантними, так як предмет спору у цих судових справах не є подібним.

Стосовно доводів відповідача, що з врахуванням ст. 258 ЦК України пеня підлягає стягненню за один рік прострочення, колегія суддів зауважує, що відповідачем клопотання про застосування наслідків спливу позовної давності не заявлялося.

Відтак, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, розглядаючи спір, правильно визначив характер спірних правовідносин та норми права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку і ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційнийсуд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому залишає апеляційні скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» залишити без задоволення.

Рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 12 лютого 2024 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: Ю. О. Філонова

В. Ю. Рунов