Ухвала

Іменем України

16 жовтня 2024 року

смт Краснопілля

справа № 578/1035/23

провадження № 2/578/12/24

Краснопільський районний суд Сумської області у складі: головуючого судді Косар А. І. розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в селищі Краснопілля Сумського району Сумської області у судовій справі єдиний унікальний номер 578/1035/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виселення відповідачів, стягнення моральної шкоди у солідарному порядку

питання про прийняття зустрічного позову, поновлення пропущеного строку для звернення до суду з зустрічним позовом

учасники судового процесу:

представника позивача ОСОБА_1 адвокат Верем`юк Д. А. в режимі відео конференції,

відповідач ОСОБА_2 в режимі відео конференції,

секретар судового засідання ОСОБА_4

та установив:

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Краснопільського районного суду Сумської області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Сумський обласний нотаріальний архів, про визнання договорів купівлі продажу недійсними, стягнення моральної шкоди, в якому просить суд виселити відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з житлового будинку номер АДРЕСА_1 ; зобов`язання відповідач 1 передати ключі від житлового будинку, правовстановлюючі документи та інші документи на житловий будинок та земельну ділянку, які розташовані за вказаною адресою; стягнути з відповідачів у солідарному порядку 70 000,00 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди.

18 серпня 2023 року Ухвалою Краснопільський районний суду Сумської областіприйняв до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 та відкрив провадження у судовій справі єдиний унікальний номер 578/1035/20. Справу призначив до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

10 листопада 2023 року Ухвалою Краснопільський районний суду Сумської області зупинив провадження у судовій справі єдиний унікальний номер 578/1035/23 до набрання законної сили рішенням у судовій справі єдиний унікальний номер 578/817/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Сумський обласний нотаріальний архів, про визнання договорів купівлі продажу недійсними, стягнення моральної шкоди.

30.09.2024 від представника позивача адвоката Верем`юка Д. А. засобами поштового зв`язку надіслана заява /дата підпису 12.09.2024/ про відновлення провадження у справі з посиланням на ту обставину, що Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 серпня 2024 року у судовій справі єдиний унікальний номер 578/817/20 касаційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 залишено без задоволення, тобто у судовій справі єдиний унікальний номер 578/817/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Сумський обласний нотаріальний архів, про визнання договорів купівлі продажу недійсними, стягнення моральної шкоди рішення набрало законної сили.

30 вересня 2024 року Ухвалою Краснопільський районний суду Сумської області поновив провадження у судовій справі єдиний унікальний номер 578/1035/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виселення відповідачів, стягнення моральної шкоди у солідарному порядку.

Разом з цим, 02.09.2024 у судовій справі № 578/1035/23 відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду із зустрічним позовом до позивача ОСОБА_1 про стягнення в їх користь 55 000,00 грн, сплаченої за визнаними недійсними договорами купівлі продажу вартості житлового будинку та земельної ділянки, та 281 000,00 грн в рахунок відшкодування здійснених витрат у сумі, на яку збільшилась вартість домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 - 99/.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мотивують зустрічну позовну заяву тим, що з моменту укладення договорів купівлі-продажу 30.10.2013 і до 14.08.2024, коли рішення про визнання спірних договорів недійсними, набрало законної сили, вони були добросовісними набувачами майна. Протягом 2013-2020 років, закономірно вважаючи, що їм належать будинок та обійстя, як придбані за договорами купівлі-продажу, відповідачі внесли цілий ряд поліпшень та зробили ремонтні роботи:

Постановою Верховного Суду від 14.08.2024 вказані договори були визнані недійсними як укладені внаслідок помилки з боку позивача ОСОБА_1 .

Відповідно, відповідачам належить право або вилучити зроблені поліпшення, або ж отримати відшкодування здійснених поліпшень від позивача як власника майна.

Поверненню на користь відповідачів із позивача по справі підлягає сплачена за договорами вартість житлового будинку та земельної ділянки, а саме 55 000,00 грн.

На підтвердження стягнення з позивача ОСОБА_1 281 000,00 грн відповідачі надають суду висновок експерта №127 від 23.05.2022 та просять врахувати його при визначенні вартості поліпшень майна, які підлягають до відшкодування власником майна - домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 .

Що стосується процесуального строку для подання зустрічної позовної заяви, відповідачі зазначають, що 10 листопада 2023 року Ухвалою суду провадження у справі № 578/1035/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виселення відповідачів, стягнення моральної шкоди у солідарному порядку було зупинено до набрання законної сили рішенням у справі № 578/817/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Сумський обласний нотаріальний архів, про визнання договорів купівлі - продажу недійсними, стягнення моральної шкоди. Саме із набранням законної сили вказаним рішенням виникли підстави стверджувати про право власності позивача на домоволодіння номер з за АДРЕСА_1 , а також підстави для стягнення з позивача вартості внесених відповідачами поліпшень.

Тому відповідачі просять суд поновити строк для звернення до суду з зустрічною позовною заявою.

30.09.2024 від представника позивача адвоката Верем`юка Д. А. засобами поштового зв`язку надіслані заперечення /дата підпису 12.09.2024/ проти об`єднання позову про виселення, стягнення моральної шкоди та зустрічного позову про стягнення грошових коштів в одне провадження. Провадження у справі №578/1035/23 за позовом ОСОБА_1 про виселення, стягнення моральної шкоди було відкрите ухвалою Краснопільського районного суду Сумської області від 18.08.2023. Відповідачам був встановлений строк для подання відзиву на позов п`ятнадцять днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі. Таким чином, строк на подання відзиву, а відповідно і зустрічного позову у відповідачів сплив у вересні 2023 року. Будь - яких поважних причин пропуску строку на подання зустрічного позову у позові не наведено.Крім того, у зустрічному позові відсутні обґрунтування необхідності розгляду справи в одному провадженні з позовом про виселення. Різні підстави та предмети позовів, незалежність одного рішення суду від іншого, різна категорія справ, що впливає у т.ч. на термін розгляду справ, свідчать про те, що зустрічний позов недоцільно розглядати в одному провадженні з позовом про виселення. Всі перелічені обставини свідчать про те, що зустрічний позов відповідачів має бути повернутий /ас 123-124/.

04 жовтня 2024 року Ухвалою суд відмовив у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_2 про забезпечення зустрічного позову.

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 повідомлені про дату, час та місце судового засідання 16.10.2024 з 13:05 год. Клопотань про відкладення судового засідання від них не надійшло. Зі згоди присутніх учасників судового процесу суд постановив провести судове засідання у відсудність позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_3 .

На засіданні суду відповідач ОСОБА_2 просив прийняти зустрічний позов до спільного розгляду з первісним позовом. Суду пояснив, що Договори купівлі продажу визнані недійсними, що тягне повернення усіх сум на поліпшення цього майна. При примусовому виселенні не враховується відшкодування. У період з 2013 по 2024 роки, тобто протягом 9 років робилися ремонтні роботи і буде не справедливим, виселення без відшкодування не можливе. У будинку залишається прописаним неповнолітній син відповідачів, його інтереси також не враховуються. Іншого житла у відповідачів не має. Щодо пропущеного строку на подачу зустрічного позову, то зазначив, що відповідачі уважали такий позов передчасним.

На засіданні судупредставник позивача ОСОБА_1 адвокат Верем`юк Д. А. заперечив проти об`єднання вимог за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом. Об`єднання не забезпечить право позивачів за зустрічним позовом. Задоволення зустрічного позову не виключить повністю або частково задоволення первісного позову

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані ним норми права

Суд враховує, що відповідно до пункту 3 частини другої статті 49 Цивільного процесуального кодексу України /далі ЦПК/ відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Частиною першою статті 193 ЦПК визначено, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Згідно з частиною другою статті 193 ЦПК зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Відповідно до частини сьомої статті 178 ЦПК відзив подається у строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 123 ЦПК).

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом (частина перша статті 126 ЦПК).

Відповідно до чч. першої, другої статті 127 ЦПК суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК ).

Процесуальні строки мають свою специфіку: по-перше, вони завжди мають імперативний характер; по-друге, процесуально-правові строки встановлюються для здійснення тих або інших процесуальних дій; по-третє, вони мають забезпечувати оперативність та ефективність здійснення правосуддя і сприяти дисциплінуючому впливові на учасників процесу (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2024 у справі № 756/11081/20, провадження № 14-25цс24).

Процесуальні строки роблять процес динамічним і прогнозованим. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 28.04.2021 у справі № 640/3393/19, провадження № 11-24апп21).

Формалізм у процесі є позитивним й необхідним явищем, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу, проте надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду, не сприяє правовій визначеності, належному здійсненню правосуддя, у тому числі виконанні судового рішення та є порушенням» статті 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 28.10.1998 у справі «Перед де Рада Каваніллес проти Іспанії», від 13.01.2000 у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії», від 08.03.2017 у справі «ТОВ «Фріда» проти України»).

Поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого законом, відбувається за заявою заявника і суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки, в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк (див. постанову Верховного Суду від 21.12.2023 у справі № 910/12042/22).

Правові норми та судова практика мають застосовуватися таким чином, яким вони є найбільш очевидними та передбачуваними для учасників цивільного обороту в Україні. Правова позиція щодо подання зустрічної позовної заяви із пропуском строку, встановленого для подання відзиву, є достатньою підставою для її повернення, є послідовною та викладена у низці постанов Верховного Суду, зокрема у постановах Верховного Суду від 04.03.2019 у справі № 920/342/17, від 04.04.2019 у справі № 918/361/18, від 29.07.2019 у справі № 925/872/18, від 18.09.2019 у справі № 910/16837/18, від 07.11.2019 у справі № 910/2892/19.

Суд також наголошує, що повернення зустрічного позову в межах цієї справи не є перешкодою у доступі до правосуддя, адже учасник справи не позбавляється можливості подання такого позову як окремого на загальних підставах.

Як зазначено, зокрема, у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 30.08.2023 у справі № 752/2177/22 (провадження № 61-4447св23) доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута. Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21.10.2010).

У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20.07.2022 у справі № 237/3566/17 (провадження № 61-13886св21) вказано, що: «право на пред`явлення зустрічної позовної заяви не є абсолютним; подаючи зустрічну позовну заяву, заявник повинен дотримуватись вимог ЦПК України щодо її подання. Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи (стаття 194 ЦПК). Отже, зустрічна позовна заява, подана до суду поза межами строку для подання відзиву, підлягає поверненню судом заявнику».

18 серпня 2023 року Ухвалою суд відкрив провадження у цивільній справі № 578/1035/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виселення відповідачів, стягнення моральної шкоди у солідарному порядку та призначив справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 10:00 год. 02 жовтня 2023 року у приміщенні Краснопільського районного суду Сумської області за адресою: селище Краснопілля, вулиця Вокзальна, будинок 18, зал засідань № 2. Одночасно суд встановив відповідачам строк для подання відзиву на позов п`ятнадцять днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі.

Як слідує з матеріалів справи, судові повістки повідомлення на судове засідання 10:00 год. 02 жовтня 2023 року та копії ухвал з додатками відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 отримали 28.08.2028 /ас 40, 41/.

Заявлене відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 клопотання про поновлення строку для подання зустрічного позову не містить посилань на обставини, які стали істотними перешкодами чи труднощами, для вчинення відповідної процесуальної дії у встановлений судом строк.

Тобто час такого звернення залежав виключно від її волевиявлення.

Таким чином, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не спростовано того, що вони мали можливість подати відповідний зустрічний позов у строк, встановлений для подання відзиву.

Частиною четвертою статті 12 ЦПК встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Установивши, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пропустили строк на звернення до суду із зустрічним позовом та суд не встановив поважних причин, що перешкоджали їм подати його вчасно, суд дійшов висновку про повернення зустрічної позовної заяви заявникам.

При цьому, суд роз`яснює, що відмова у прийнятті зустрічної позовної заяви не позбавляє ОСОБА_2 та ОСОБА_3 права пред`явити позов у загальному порядку.

Враховуючи наведене, суд не вважає застосування наслідків, передбачених ЦПК щодо зустрічної позовної заяви, поданої з пропуском встановленого строку та без доведення непереборності підстав, що стало причиною пропуску такого строку, проявом надмірного формалізма.

Відповідно до частини третьої статті 194 ЦПК зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин 1 та 2 статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Щодо врегулювання спору шляхом досягнення угоди між сторонами

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 12 ЦПК суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами.

Згідно з частиною п`ятою статті 211 ЦПК під час розгляду справи по суті суд сприяє примиренню сторін.

З урахуванням приписів пункту 2 частини п`ятої статті 12, частини сьомої статті 49, стстатті 142, пункту 2 частини другої статті 197, статті 207, частини п`ятої статті 211 ЦПК суд роз`яснює сторонам їх право на врегулювання спору шляхом досягнення угоди між ними.

Частиною 3 статті 8 Правил адвокатської етики (затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 2017 року 09.06.2017) встановлено, що адвокат за можливості сприяє досудовому та позасудовому порядкам урегулювання спорів між клієнтом та іншими особами.

Суд звертає увагу сторін на приписи чч. першої, другої статті 207 ЦПК, за змістом яких мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (частина перша статті 142 ЦПК).

Керуючись стст. 12, 43, 49, 121, 127, 193, 194, 258 261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, -

Постановив:

Відмовити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у прийнятті їх зустрічної позовної заяви до ОСОБА_1 про стягнення в їх користь 55 000,00 грн сплачених за визнаними недійсними договорами купівлі продажу вартості житлового будинку та земельної ділянки; відшкодування здійснених витрат у сумі 281 000,00 грн, на яку збільшилась вартість домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Повернути зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення в їх користь 55 000,00 грн сплачених за визнаними недійсними договорами купівлі продажу вартості житлового будинку та земельної ділянки; відшкодування здійснених витрат у сумі 281 000,00 грн, на яку збільшилась вартість домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , заявникам ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Копію зустрічної позовної заяви долучити до матеріалів судової справи Єдиний унікальний номер 578/1035/23.

Роз`яснити заявникам, що повернення зустрічної позовної заяви не позбавляє їх права подати позов з відповідними вимогами на загальних підставах.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та не може бути оскаржена в апеляційному порядку до ухвалення рішення суду по суті спору й окремо від цього рішення

Повне судове рішення складено 21 жовтня 2024 року

Суддя А. І. Косар