465/8281/24
2-з/465/176/24
У Х В А Л А

Іменем України

"23" жовтня 2024 р.

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Мигаль Г.П.

при секретарі судового засідання Титикайла І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі,-

встановив:

Заявниця звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви заявниця посилається на те, що в провадженні Франківського районного суду м.Львова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Львівьскої міської ради про визначення додаткового строку на прийняття спадщини після ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю два календарних місяці від дати ухвалення судового рішення у справі.

Зазначила, що під час відвідування позивачкою приватного нотаріуса Гончар Г.В. та посвідчення заяви про прийняття спадщини, встановлено, що П`ятою Львівською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу за № 205/2024, дата заведення 24.04.2024 року, запис № 72349058, при цьому дані щодо особи, за зверненням якої було заведено спадкову справу, встановити не вдалося. Вбачається, що невідома їй особа у квітні 2024 року подала на адресу П`ятої Львівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , а тому було заведено спадкову справу. При цьому, позивачці достеменно відомо, що серед осіб, які мають право на спадкування після ОСОБА_2 тих, хто звертався із заявами про прийняття спадщини, не має, а тому ця особа явно не має жодного відношення до спадкоємців померлої ОСОБА_2 та намагається протиправно, шахрайським шляхом, заволодіти спірним спадковим майном. Відповідно, існує реальний ризик протиправного заволодіння особою, яка подала протиправну заяву про прийняття спадщини після ОСОБА_2 , спадковим майном, а саме, квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину на цю квартиру, із подальшою реєстрацію на своє ім`я речових прав на цю квартиру та із подальшим її відчуженням. З огляду на зазначене, просить задоволити заяву.

Відповідно до ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст.151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Судом встановлено, що заява не відповідає вимогам ст.151 ЦПК України, оскільки не містить пропозицій заявника щодо зустрічного забезпечення; відомостей, потрібних для забезпечення позову, зокрема докуменітв на підтвердження права власності на спірну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , за померлою ОСОБА_2 із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно.

Крім цього у позовній заяві позивачка покликаєтья на те, що вона є родичкою померлої ОСОБА_2 , проте жодних доказів на підтвердження такого факту позивачкою не подано.

Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.9 ст.153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Дослідивши подану заяву, суд доходить до висновку, що заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ст.151 ЦПК України, а тому підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України,суд -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 23 жовтня 2024 року.

Суддя Мигаль Г.П.