Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/2236/24
Провадження № 2/935/870/24
РІШЕННЯ

Іменем України

17 жовтня 2024 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Василенка Р.О., зі секретарем Криворучко Я.В. за участю: відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту та страхування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості в якому просить суд стягнути з ОСОБА_2 суму заборгованості за договором кредиту та страхування від 23.04.2019 року №Р20.00610.005183982 у розмірі 73 128 грн. 60 коп. та судові витрати у тому числі на професійну правничу допомогу у розмірі 7 200 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 23.04.2019 року між АТ «Ідея Банк» та відповідачем ОСОБА_3 укладено договір кредиту та страхування № Р20.00610.005183982, за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 49 900 грн. включаючи витрати на страховий платіж у сумі 3674,58 грн., строком на 36 місяців, а саме до 23.04.2022 року та зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором.

Позивач вказує, що первісний кредитор свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі та надав відповідачу кредит відповідно до умов укладеного договору. Однак зазначає, що відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, у зв`язку з чим у нього станом на 23.04.2022 року утворилась заборгованість у розмірі 73 128,60 грн., яка складається з заборгованості за основним боргом у розмірі 49 247, 90 грн. та заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками у розмірі 23 880,70 грн.

16.11.2023 року між первісним кредитором АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» укладений договір факторингу № 16/11-23, за умовами якого ТОВ «ФК «Сонаті» набуло право вимоги до ОСОБА_3 за договором кредиту та страхування № Р20.00610.005183982 від 23.04.2019 року.

29.12.2023 року ТОВ «ФК «Сонаті» уклало з позивачем ТОВ «Санфорд Капітал» договір факторингу № 29/12-23, за яким ТОВ «Санфорд Капітал» набуло право вимоги до ОСОБА_3 за договором кредиту та страхування № Р20.00610.005183982 від 23.04.2019 року.

Оскільки відповідач заборгованість не погасив від виконання своїх зобов`язань ухиляється, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Представник позивача у судове засідання не з`явився. У позові вказали про його розгляд без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять задовольнити, не заперечують щодо ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю.

Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, заслухавши відповідача, дійшов наступного висновку.

Як вбачається з ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, враховуючи, що відповідач позов визнав повністю, визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, дійшов до висновку що позов підлягає до задоволення та про можливість постановлення рішення в зв`язку з визнанням позову відповідачем відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України.

У зв`язку з чим з відповідача ОСОБА_2 на користь ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» слід стягнути заборгованість за договором кредиту та страхування від 23.04.2019 року №Р20.00610.005183982 у розмірі 73 128,60 грн., яка складається із: заборгованості за основним боргом у розмірі 49 247, 90 грн. та заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками у розмірі 23 880,70 грн.

Щодо розподілу судових витрат між сторонами, в тому числі й щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено перелік витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі є витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зроблено висновки, що «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін».

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку, а також документи, що свідчать про фактичне надання таких послуг.

Так, позивачем в позовній заяві було зазначено про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він планує понести у зв`язку з розглядом справи у суді, який визначено у розмірі 7 200 грн., який позивач просить стягнути на свою користь.

В матеріалах справи наявний ордер на надання професійної правничої допомоги, договір про надання правничої допомоги №1/04 від 01.04.2024 року укладений між ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» та Адвокатським об`єднанням «АЛЬЯНС ДЛС», акт приймання-передачі послуг з правничої допомоги №2 від 10.05.2024 року у якому вказано, що вартість послуг з правничої допомоги, де боржником є відповідач ОСОБА_2 становить 7 200 грн..

В той же час в даному випадку суд враховує, що розмір витрат на професійну правничу допомогу має бути не тільки доведений та документально обґрунтований, але й відповідати критерію розумної необхідності таких витрат та його розміру.

З огляду на зазначене, враховуючи критерій реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи, з урахуванням її складності та кількість необхідних процесуальних дій сторони у цій справі, тому суд дійшов до висновку про зменшення витрат на професійну правничу допомогу до 3 000 грн., які підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача.

Також згідно ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи, що відповідач позов визнав до прийняття рішення у справі, 50 відсотків судового збору в сумі 1211, 20 грн. слід повернути позивачу з державного бюджету, а з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 1211, 20 грн.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 12, 13, 81, 141, 206, 245, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ», , заборгованість за договором кредиту та страхування від 23.04.2019 року №Р20.00610.005183982 у розмірі 73 128 (сімдесят три тисячі сто двадцять вісім) грн. 60 коп. та 1211, 20 грн. судового збору., а також 3 000 (три тисячі) грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ», з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору згідно платіжної інструкції № 231 від 24.07.2024 року в розмірі 1211, 20 грн.

В решті розміру витрат на професійну правничу допомогу, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ», , місцезнаходження: вул. Сімферопольска, 21, 5-й поверх, прим. 68,69, м. Дніпро, Дніпропетровської області.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 17.10.2024 року.

Суддя Роман ВАСИЛЕНКО