Справа № 461/3341/22
Провадження №8/461/2/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" жовтня 2024 р. м. Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Кротової О.Б.,

за участі секретаря судового засідання Басараб Д.Е.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

позивача ОСОБА_2 ,

представника позивача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву правонаступника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Галицького районного суду м.Львова від 11.01.2023 у цивільній справі №461/3341/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна,

в с т а н о в и в:

правонаступник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5 , в ітересах якої діє представник адвокат Брона М.В., 24.09.2024 звернулась в суд із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду, в якому просить скасувати рішення Галицького районного суду м.Львова від 11.01.2023 у справі №461/3341/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна, та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування зазначеної заяви покликається на те, що рішенням Галицького районного суду м.Львова від 11.01.2023 у справі №461/3341/22 встановлено факт проживання однією сім`єю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , починаючи з 1994 року і по даний час; визнано об`єктами права спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_4 таке майно: нежитлове приміщення загальною площею 36,2 кв.м, розташоване на першому поверсі будинку АДРЕСА_1 ; обладнання (станки та заготовки) для виготовлення ключів; транспортний засіб марки «Skoda», модель «Roomster Style», рік випуску - 2007, р.н. НОМЕР_1 , номер шасі № НОМЕР_2 . Також, в порядку поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності, визнано за ОСОБА_2 право власності на: 1/2 частки нежитлового приміщення загальною площею 36,2 кв.м, розташованого на першому поверсі будинку АДРЕСА_1 ; 1/2 частини обладнання (станки) для виготовлення ключів; 1/2 частки транспортного засобу марки «Skoda», модель «Roomster Style», рік випуску - 2007, р.н. НОМЕР_1 , номер шасі № НОМЕР_2 . Окрім цього, в порядку поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності, визнано за ОСОБА_4 право власності на: 1/2 частки нежитлового приміщення загальною площею 36,2 кв.м, розташованого на першому поверсі будинку АДРЕСА_1 ; 1/2 частини обладнання (станки та заготовки) для виготовлення ключів; 1/2 частки транспортного засобу марки «Skoda», модель «Roomster Style», рік випуску - 2007, р.н. НОМЕР_1 , номер шасі № НОМЕР_2 . Зазначене судове рішення набрало законної сили 15.05.2023. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, спадкоємцем за заповітом після його смерті є донька заявник ОСОБА_5 . У жовтні 2023 року ОСОБА_5 звернулась у Галицький районний суд м.Львова з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_6 про визнання права власності на 1/2 частку майна у спільному майні подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_2 та про витребування майна з чужого незаконного володіння. 18 вересня 2024 року отримано заперечення ОСОБА_2 від 13.09.2024 на усне пояснення позивача в судовому засіданні з додатками та у таких запереченнях ОСОБА_2 зазначила, що не проживала спільно з ОСОБА_4 з початку 1994 року, оскільки перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 . На підтвердження зазначених обставин ОСОБА_2 долучила до вищезазначеного заперечення копію витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №0 від 21.06.2024, у якому зазначено, що 06.08.1988 ОСОБА_2 зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 (номер актового запису 350), який було розірвано Личаківським відділом РАГС у м. Львові 21.03.1995 (номер актового запису 110). Таким чином, після ухвалення судом рішення у даній справі та набрання ним законної сили, 18.09.2024 заявнику ОСОБА_5 стали відомі вищеописані обставини, а саме перебування ОСОБА_2 впродовж 1994 року в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 , які не могли бути відомі під час розгляду справи №461/3341/22 ані ОСОБА_4 , ані його доньці ОСОБА_5 . Відтак, у зв`язку з наведеним, на переконання заявника ОСОБА_5 , рішення Галицького районного суду м.Львова від 11.01.2023 у справі №461/3341/22 підлягає перегляду за нововиявленими обставинами.

Ухвалою судді від 25.09.2024 заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами залишено без руху, надано заявнику строк для усунення недоліків.

Після усунення недоліків заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, ухвалою судді від 30.09.2024 прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

В судовому засіданні представник заявника адвокат Брона М.В. заяву підтримала з підстав, що наведені в такій, просила заяву задоволити.

Позивач ОСОБА_2 та її представник адвокат Гордієнко О.Ю. просила відмовити у задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами з підстав, що викладені у письмових запереченнях. Вважають, що обставини зазначені правонаступником відповідача не є нововиявленими.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали заяви, суд приходить до такого висновку.

Рішенням Галицького районного суду м.Львова від 11.01.2023 задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна, встановлено факт проживання однією сім`єю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , починаючи з 1994 року і по даний час; визнано об`єктами права спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_4 таке майно: нежитлове приміщення загальною площею 36,2 кв.м, розташоване на першому поверсі будинку АДРЕСА_1 ; обладнання (станки та заготовки) для виготовлення ключів; транспортний засіб марки «Skoda», модель «Roomster Style», рік випуску - 2007, р.н. НОМЕР_1 , номер шасі № НОМЕР_2 . Також, в порядку поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності, визнано за ОСОБА_2 право власності на: 1/2 частки нежитлового приміщення загальною площею 36,2 кв.м, розташованого на першому поверсі будинку АДРЕСА_1 ; 1/2 частини обладнання (станки) для виготовлення ключів; 1/2 частки транспортного засобу марки «Skoda», модель «Roomster Style», рік випуску - 2007, р.н. НОМЕР_1 , номер шасі № НОМЕР_2 . Окрім цього, в порядку поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності, визнано за ОСОБА_4 право власності на: 1/2 частки нежитлового приміщення загальною площею 36,2 кв.м, розташованого на першому поверсі будинку АДРЕСА_1 ; 1/2 частини обладнання (станки та заготовки) для виготовлення ключів; 1/2 частки транспортного засобу марки «Skoda», модель «Roomster Style», рік випуску - 2007, р.н. НОМЕР_1 , номер шасі № НОМЕР_2 .

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 15.05.2023 апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_8 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на рішення Галицького районного суду м.Львова від 11.01.2023, закрито.

Таким чином, судове рішення у даній справі набрало законної сили 15.05.2023.

Відповідно до ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Аналізуючи наведену норму, нововиявленими обставинами є обставини, які об`єктивно існували на момент вирішення справи, але не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення, на час розгляду справи. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність певних умов, а саме: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, те, що такі обставини є істотними для розгляду справи та вирішення спору, тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте.

Таким чином, обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Як зазначено в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 27.04.2023 у справі №201/10234/20 (провадження №14-34звц23), одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоби, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення ЄСПЛ від 09 червня 2011 року у справі «Желтяков проти України»).

Згідно з практикою ЄСПЛ процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає наявність доказу, недоступного раніше, який однак міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (пункти 27-34 рішення «Праведная проти Росії» від 18 листопада 2004 року).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух (§ 59 рішення у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16 грудня 1992 року).

Рішенням Галицького районного суду м.Львова від 11.01.2023 у даній справі, судом надано оцінку поданим доказам.

Обставини, на які покликається заявник ОСОБА_5 у заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, не можуть слугувати підставою для скасування рішення від 11.01.2023, з огляду на таке.

Встановлено, що ОСОБА_2 в ході розгляду іншої цивільної справи, яка розглядається Галицьким районним судом м.Львова, надала пояснення про те, що квартира, яка є предметом спору у цій справі, не є спільним майном подружжя, оскільки вона придбана за особисті кошти, виручені від продажу її власної квартири, яка була у її особистій приватній власності ще до початку спільного проживання однією сім`єю з ОСОБА_4 з грудня 1994 року, та теоретично могла бути майном подружжя з попереднім чоловіком, оскільки була набута в період її шлюбу з ОСОБА_7 .

Разом з тим, стверджувати про те, що, навіть при доведенні під час первісного розгляду справи саме судовим рішенням факту спільного проживання позивачки з ОСОБА_4 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з грудня 1994 року чи із 21.03.1995 (дата розірвання шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_7 ), рішення суду по суті позовних вимог було б іншим, підстави відсутні, а відтак наведені вище письмові пояснення учасника справи, надані в ході розгляду іншої справи, не є тими істотними обставинами, які не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Більше того, в ході розгляду цивільної справи №461/3341/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна, рішення було ухвалено у підготовчому засіданні у зв`язку з визнанням в повному обсязі відповідачем ОСОБА_4 позовних вимог ОСОБА_2 . А надалі, в ході розгляду Львівським апеляційним судом апеляційної скарги доньки відповідача ОСОБА_4 на зазначене рішення суду, відповідачем ОСОБА_4 особисто подано заяву про відмову від апеляційної скарги доньки та закриття апеляційного провадження.

Окрім цього, при розгляді даної заяви суд звертає увагу на те, що у жовтні 2023 року ОСОБА_5 звернулась у Галицький районний суд м.Львова з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_6 про визнання права власності на 1/2 частку майна у спільному майні подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_2 та про витребування майна з чужого незаконного володіння, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, із покликанням на ст. 82 ЦПК України, рішенням у зазначеній справі від 11.01.2023, яким встановлено обставини, що не підлягають доказуванню, зокрема щодо встановлення факту спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_4 однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до ч.3 ст.429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може:

1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;

2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;

3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Частиною 3 статті 429 ЦПК України передбачено, що у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що усі доводи правонаступника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5 , викладені в заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами є необґрунтованими, а обставини, зазначені нею, не є нововиявленими, а отже не є підставами для перегляду рішення за нововиявленими обставинами. Такі обґрунтування заяви зводяться до незгоди заявника з ухваленим по суті справи рішенням, а тому в задоволенні заяви про перегляд вказаного рішення за нововиявленими обставинами слід відмовити та залишити в силі рішення Галицького районного суду м.Львова від 11 січня 2023 року у даній справі.

Керуючись ст. ст. 260-261, 423, 429 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

у задоволенні заяви правонаступника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Галицького районного суду м.Львова від 11.01.2023 у цивільній справі №461/3341/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна відмовити та залишити в силі рішення Галицького районного суду м.Львова від 11 січня 2023 року у даній справі.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 25.10.2024.

Суддя О.Б. Кротова