ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
провадження № 22-з/818/185/24
Харківський апеляційний суд у складі:
судді-доповідача - Тичкової О.Ю.,
суддів - Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,
за участі секретаря судового засідання Волобуєва О.О.
учасники справи:
відповідач ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Харківська міська рада
Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 30 жовтня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 про встановлення постійного та безоплатного сервітуту на земельній ділянці домоволодіння АДРЕСА_1 - задоволено. Встановлено для ОСОБА_1 безстроковий (постійний) безоплатний сервітут у вигляді користування земельною ділянкою житлового будинку АДРЕСА_1 відповідно до другого варіанту висновку судової земельно-технічної експертизи від 09.12.2022 № 20028/28601-28611, проведеної експертом Національного наукового центру Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса з метою обслуговування і здійснення ремонту зовнішньої стіни житлового будинку літ. А-1 та конструкцій погребу літ. Д садиби АДРЕСА_2 . Встановлено для ОСОБА_1 межі земельного сервітуту (які графічно позначені червоним кольором у додатку №3 до висновку судової земельно-технічної експертизи від 09.12.2022 року № 20028/28601-28611 ) на території земельної ділянки садиби АДРЕСА_1 площею 10,6 кв.м. для здійснення обслуговування і ремонту зовнішньої стіни житлового будинку літ. А-1 та конструкцій погребу літ. Д садиби АДРЕСА_2 , що розташовані по межі між садибами і проходять наступним чином: відрізок аб розміром 1,53 м; відрізок бв розміром 1,0м; відрізок вг розміром 10,68м; відрізок гд розміром 1,0м; відрізок да розміром 9,17м. Для користування ОСОБА_1 земельним сервітутом, зобов`язано ОСОБА_2 , у районі розташування погребу літ. Д, демонтувати частину огорожі, яка їй належить на праві власності та улаштувати хвіртку. На період проведення ОСОБА_1 ремонтних робіт, для забезпечення безперешкодного мінімального проходу (не менше 0,75 м.) до квартири відповідача ОСОБА_2 у садибі АДРЕСА_1 надано право ОСОБА_1 встановлювати будівельні риштування та складати будівельні матеріали на території земельного сервітуту на відстані не більше 1,0 метру від зовнішньої стіни будинку літ. А-1 садиби АДРЕСА_2 . Стягнуто з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1261 грн 20 копійок та судові витрати пов`язані із проведенням експертизи у сумі 10 296 гривень 60 копійок.

Додатковим рішенням Московського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2023 року заяву представника позивача адвоката Жарової-Тітарьової Л.М. про відшкодування судових витрат позивача задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000 гривень 00 копійок.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 звернулсь з апеляційною скаргою на рішення та додаткове рішення суду.

Постановою Харківського апеляційного суду від 20 червня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 задоволено. Рішення Московського районного суду м. Харкова від 30 жовтня 2023 року та додаткове рішення Московського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2023 року скасовано. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір за подання апеляційної скарги 1260,00 грн.

17 липня 2024 року ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просила вирішити питання щодо точної грошової суми, присудженої до стягнення з позивачів на користь відповідача, оскільки стосовно вимоги про відшкодування судових витрат не ухвалено рішення. При цьому в останньому абзаці мотивувальної частині постанови суду другої інстанції зазначено: «При визначенні розміру правничої допомоги судова колегія виходить зі складності справи, наданого адвокатом обсяг послуг, затраченим часом на надання таких послуг, критерію їх реальності, розумності їхнього розміру та вважає, що заявлений відповідачкою розмір витрат є неспівмірним. Тому з позивача на користь позивача належить стягнути судові витрати на правничу допомогу понесені в суді першої інстанції в сумі 20000 грн. Проте в резолютивній частині не зазначено, про стягнення з позивача на користь позивача витрат на правничу допомогу.

Учасники справи в судове засідання не з`явились.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява справі необхідно прийняти додаткову постанову.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Як вбачається з мотивувальної частини Харківського апеляційного суду від 20 червня 2024 року задовольняючи апеляційну скаргу ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 суд зазначив, що «Оскільки апеляційну скаргу задоволено, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1260,00 грн та витрати на правничу допомогу в суді першої інстанції. При визначенні розміру правничої допомоги судова колегія виходить зі складності справи, наданого адвокатом обсяг послуг, затраченим часом на надання таких послуг, критерію їх реальності, розумності їхнього розміру та вважає, що заявлений відповідачкою розмір витрат є неспівмірним. Тому з позивача на користь позивача належить стягнути судові витрати на правничу допомогу понесені в суді першої інстанції в сумі 20000 (двадцять тисяч) грн 00 коп.»

Однак у резолютивній частині постанови судом не зазначено, що з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 необхідно стягнути 20000 (двадцять тисяч) грн понесених витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції.

У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» судам роз`яснено, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК (ст. 270 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви

Тобто процесуальне законодавство визначає вичерпний перелік підстав для ухвалення додаткового рішення, які передбачені ст. 270 ЦПК України. Додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених зазначеною статтею, і не може змінювати по суті основне рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Статтею 13 ЦПК України визначений принцип диспозитивності цивільного судочинства, який полягає в тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У зв`язку з наведеним, необхідно прийняти додаткову постанову, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 20000 (двадцять тисяч) грн понесених витрат на правничої допомоги в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 270; 383; 384; 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 20000 (двадцять тисяч) грн понесених витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст додаткової постанови складено 24 жовтня 2024 року.

Головуючий О.Ю.Тичкова

Судді О.В.Маміна

Н.П.Пилипчук