Справа № 175/1767/24
Провадження № 2/175/251/24
РІШЕННЯ

Іменем України

"14" жовтня 2024 р. смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Білоусової О.М., секретаря судового засідання Перепелиці В.С., за участю позивача ОСОБА_1 , представника відповідача адвокатів Підлужний В.М.,Сушко С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Слобожанське в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про заборону ремонту/технічного обслуговування автомобілів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про заборону ремонту/технічного обслуговування автомобілів. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач є її сусідом та на протязі останніх двох років здійснює ремонтні роботи транспортних засобів за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Постійне проведення ремонтних робіт, створює сильний шум та заважає позивачу комфортно жити та відпочивати на своїй земельній ділянці, та заважає сну її 3-літній дитині. Вважає, що проведення такого технічного обслуговування автомобілів на земельній ділянці не за цільовим призначенням заборонено чинним законодавством, відповідач порушує допустимий рівень шуму та порушує її права на тихе та спокійне життя. Позивач у судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги та просила задовольнити їх у повному обсязі. Надала пояснення відповідно до позову. Представник відповідача у судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, зокрема посилаючись на письмовий відзив наявний в матеріалах справи. Вислухавши пояснення сторін по справі, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку, судом встановлено наступне. Позивач ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . За місцем свого проживання відповідач здійнює технічне обслуговування автомобілів, що підтверджується наявними в матеріалах справи світлинами та дослідженим під час судового засідання відео.

Відповідач у своєму відзиві зазначає, що дійсно займається ремонтом транспортних засобів, проте виключно знайомих, та його друзів військових, які постійно потребують допомоги в ремонті автомобілів. Згідно Довідки від 12.06.2024 року № 121/1.8.2 ОСОБА_2 працює в Дніпровській філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» на посаді водія автотранспортних засобів служби автомобільного господарства з 08.07.2023 року по теперішній час, що також підтверджується копією трудової книжки наявної в матеріалах справи. Як вбачається з матеріалів справи позивач зверталась до ГУНП в Дніпропетровській області ВП № 9 ДРУП із заявами про незаконну діяльність ОСОБА_2 ремонту автомобілів та. В яких просила скласти відносно останнього протоколи про вчинення адмінінстративного правопорушення за ст. ст. 152, 182 КУпАП України. Згідно відповідей від 28.08.2023 року № 43.9-12129 та 30.10.2023 року № 43.9-16024 відомості щодо вчинення правопорушення не були внесенні до ЄРДР у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_2 ознак крмінального правопорушення. Також, 28.11.2023 року позивач зверталась із заявою щодо вчинення правопорушення до Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області, проте отримала відповідь 04.12.2023 року № 5-8979-21, згідно якої Державна екологічна інспекція у Дніпропетровській області не уповноважена притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно частини 1 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права (ч. 2 ст. 263 ЦПК України). Частиною 5 статті 263 ЦПК України визначено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Частиною 1 статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З огляду на зазначені приписи та правила статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права, а також цивільного інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов`язковий елемент конкретного суб`єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб. Тобто інтерес особи має бути законним, не суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам і відповідати критеріям охоронюваного законом інтересу, офіційне тлумачення якого надано у резолютивній частині згаданого Рішення Конституційного Суду України. Правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Вирішуючи переданий на розгляд спір по суті, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, тобто встановити чи є особа, за позовом якої (або в інтересах якої) порушено провадження у справі належним позивачем. При цьому обов`язком позивача є доведення/підтвердження в установленому законом порядку наявності факту порушення та/або оспорювання його прав та інтересів. Відсутність порушеного права й інтересу встановлюється при розгляді справи по суті та є самостійною підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові. Вказаний висновок повністю узгоджується із висновком, викладеним в постанові Верховного Суду від 24 лютого 2021 року в справі № 233/3516/18-ц (провадження № 61-4805св20). Зокрема, суд звертає увагу, що за приписами ст.ст. 15, 16 ЦК України, судовому захисту підлягають порушені лише ті права та інтереси особи, які на час звернення до суду з позовом вже були порушені, невизнані чи оспорені.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до положень ст.ст. 77, 79, 80 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Позивач в обґрунтування порушення своїх прав, посилається на перевищення допустимого рівня шуму, що заважає її нормальній життедіяльності, проте ніяких належних доказів на підтвердження перевищення допустимого рівня шуму не надає. Як вбачається із матеріалів справи відносно ОСОБА_2 було складено протокол про вчинення адмінінстративного правопорушення за ст. 173 КУпАП, згідно якого останній перебував у словесному конфлікті із ОСОБА_1 в ході якого виразився в її сторону нецензурною лайкою. Згідно пояснень, якімістяться в адімінстративному матеріалі, сусідки ОСОБА_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , сусіда ОСОБА_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , та сусіда ОСОБА_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ніяких претензій до ОСОБА_2 не мають, ніяких незручностей щодо порушення шуму не завдає. Постановою Дніпропетровсьокго районного суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2023 рокуадміністративне провадження відносно ОСОБА_2 за ст. 173 КУпАП булозакрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу в його діях адміністративного правопорушення.

Крім того, суд зазначає, що у випадку порушення відповідних норм та правил, наступає відповідальність, а не повторна заборона вчиняти дії, встановлена у рішенні суду. Суд зауважує, що обраний засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не було надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження того, що проведені відповідачем ремонтні роботи автомобілів порушує її права та саме обраним нею способом захисть її порушені права можуть бути захищені. За таких обставин суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про заборону ремонту/технічного обслуговування автомобілів. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 77-81, 263-265, 268 ЦПК України, суд -,

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про заборону ремонту/технічного обслуговування автомобілів про вул. Залізничній - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 24.10.2024

Суддя О. М. Білоусова