УХВАЛА

23 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 369/12118/23

провадження № 61-10247св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.

суддів: Гулейкова І. Ю., Гулька Б. І., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Андрєєвим Микитою Андрійовичем, на постанову Київського апеляційного суду від 16 липня 2024 року у складі колегії суддів: Кирилюк Г. М., Рейнарт І. М., Ящук Т. І.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за попереднім договором купівлі-продажу.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 07 вересня 2017 року між нею, як покупцем, та ОСОБА_2 , як продавцем, через довірену особу останньої, було укладено попередній договір про укладення договору купівлі-продажу квартири. Попередній договір засвідчено приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Михальченко М. М. та зареєстровано в реєстрі під номером 4870 (нотаріальний бланк НМІ 007989).

Згідно з умовами попереднього договору, продавець у строк до 30 вересня 2018 року зобов`язувався передати у власність покупця з укладенням договору купівлі-продажу, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 42 кв. м, у багатоквартирному житловому будинку, збудованому на земельній ділянці площею 0,1079 га, кадастровий номер якої - :03:006:0019, що знаходиться у АДРЕСА_2 . На підтвердження намірів сторін покупець передав, а продавець прийняв передоплату у вигляді авансу у розмірі 285 180 грн. Також, 30 серпня 2018 року покупцем було сплачено 33 600 грн, що підтверджується розпискою про отримання грошових коштів представником відповідача. Відомості у розписці вказують, що йдеться про ту саму квартиру, що і в попередньому договорі. Гроші прийняла менеджер житлового комплексу продавця - ОСОБА_3 , яка діяла від імені продавця. Сторони домовилися, що у випадку відмови (ухилення) продавця від продажу квартири у строк, передбачений попереднім договором, продавець повинен повернути покупцю одержану від нього суму авансу протягом трьох місяців.

Всупереч умов попереднього договору, продавець не передав у власність покупця з укладенням договору купівлі-продажу вказану квартиру, як до 30 вересня 2018 року, так і станом на день подання цього позову. Більше того, багатоквартирний житловий будинок, в якій має знаходитися вказана квартира, не побудований та не введений до експлуатації досі.

Крім того, всупереч умов попереднього договору продавцем не повернуто покупцю одержану від нього суму авансу, як протягом трьох місяців, так і станом на день подання позову. При цьому, розшукати продавця для вручення вимоги про повернення авансу не вдається можливим, оскільки остання за місцем реєстрації не перебуває, на зв`язок не виходить, працівники офісу продажів відповідного житлового комплексу її контактів не надають.

Оскільки її родина вже майже 5 років вимушена жити без власного житла, на яке вони розраховували, вважала, що підлягає відшкодуванню й завдана моральна шкода.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь: 318 780 грн боргу за попереднім договором; три проценти річних за боргом, які обчислюються з дня його виникнення до дня прийняття рішення у справі, які станом на день подання позову складають 46 223,10 грн; інфляційні витрати за боргом, які обчислюються з дня його виникнення до дня прийняття рішення у справі, які станом на день подання позову складають 172 778,76 грн; моральну шкоду у розмірі 50 000 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 грудня

2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_2 318 780,00 грн боргу за попереднім договором та розпискою, три відсотки річних (за період з 01 жовтня 2018 року по 26 грудня 2023 року) у розмірі 50 096,50 грн, інфляційні втрати (за період з 01 жовтня 2018 року по 26 грудня 2023 року) у розмірі 207 394,84 грн.

Вирішено питання стягнення судових витрат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення районного суду мотивовано тим, що ОСОБА_2 не було виконано умови попереднього договору щодо продажу квартири, у зв`язку із чим порушено права позивача. Відсутність вини у неукладенні договору купівлі-продажу правового значення не мають, оскільки чинним законодавством не передбачено залишення авансу або його частини у сторони попереднього договору у випадку неукладення основного договору. Прострочення зобов`язання розпочалось з 01 жовтня 2018 року, а тому розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат потрібно обраховувати саме з цієї дати. З огляду на те, що позивачем не було надано доказів на підтвердження заподіяння їй моральної шкоди неправомірними діями відповідача та не зазначено у чому саме вона полягає, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову у вказаній частині.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Київського апеляційного суду від 16 липня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 грудня

2023 року скасовано.

Матеріали справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за попереднім договором купівлі-продажу передано до Господарського суду Київської області, на розгляді якого перебуває справа

№ 911/2308/23 про неплатоспроможність ОСОБА_2 .

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що господарським судам підвідомчі справи про банкрутство та справи у спорах з майновими та з немайновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство. Відтак, суд вважав, що справу слід передати до Господарського суду Київської області, на розгляді якого перебуває справа № 911/2308/23 про неплатоспроможність ОСОБА_2 .

При цьому, передаючи справу на розгляд до Господарського суду Київської області, суд апеляційної інстанції також навів правове обґрунтування щодо позовних вимог по суті спору.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у липні 2024 року до Верховного Суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Андрєєв М. А., посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати і передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд безпідставно передав справу до господарського суду, оскільки справу № 911/2308/23 про неплатоспроможність ОСОБА_2 було відкрито вже після звернення ОСОБА_1 з позовною заявою у цивільній справі.

Крім того, апеляційний суд безпідставно застосував статтю 378 ЦПК України, оскільки у даному випадку не стояло питання територіальної юрисдикції, а було вирішено, що справа підсудна суду іншої юрисдикції - господарському суду.

Відзив на касаційну скаргу відповідач до суду не подала.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 03 вересня 2024 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано цивільну справу із суду першої інстанції.

12 вересня 2024 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 30 вересня 2024 року справу призначено до судового розгляду.

Колегія суддів вважає за необхідне зупинити провадження у справі, виходячи з наступного.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 квітня 2024 року справу за позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс», державного реєстратора філії Комунального підприємства «Добробут» Литвинівської сільської ради у м. Києві Демченка Сергія Олександровича, треті особи: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , Служба у справа дітей Оболонського району м. Києва, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Іванова Лідія Миколаївна, про скасування рішення державного реєстратора, за касаційною скаргою ОСОБА_5 і ОСОБА_6 на ухвалу Київського апеляційного суду від 15 серпня 2023 року передано на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Передаючи справу на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважала, що є підстави для відступу від висновків щодо застосування норм права в подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 200/12041/17 (провадження № 61-12507св19), від 16 грудня 2020 року у справі № 750/8669/17 (провадження № 61-10623св18), від 23 грудня 2020 року у справі № 750/7344/18 (провадження № 61-5354св19) та від 29 листопада 2023 року у справі № 522/21417/17 (провадження № 61-10147св23) щодо можливості скасування судом апеляційної/касаційної інстанції рішення та/або постанови суду за обставин, коли рішення та/або постанова були ухвалені до відкриття провадження у справі про банкрутство боржника.

Ухвалою Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 травня 2024 року вказану цивільну справу прийнято до провадження та призначено до розгляду (провадження № 61-14576сво23).

Судові рішення у справі, яка переглядається, та судові рішення у справі, яка передана на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, ухвалені у подібних правовідносинах.

Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини цього Кодексу, до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.

Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Оскільки справа у подібних правовідносинах передана на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі, що переглядається, до закінчення перегляду в касаційному порядку справи № 756/3328/20 (провадження № 61-14576сво23).

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у цій справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справи № 756/3328/20 за позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс», державного реєстратора філії Комунального підприємства «Добробут» Литвинівської сільської ради у м. Києві Демченка Сергія Олександровича, треті особи: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , Служба у справа дітей Оболонського району м. Києва, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Іванова Лідія Миколаївна, про скасування рішення державного реєстратора, за касаційною скаргою ОСОБА_5 і ОСОБА_6 на ухвалу Київського апеляційного суду від 15 серпня 2023 року (провадження № 61-14576сво23).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Д. Д. Луспеник І. Ю. Гулейков Б. І. Гулько Г. В. Коломієць Р. А. Лідовець