У Х В А Л А

21 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 686/29014/23

провадження № 61-12837ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Ситнік О. М., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 квітня

2024 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 14 серпня

2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів у загальному розмірі 102 802, 19 дол. США.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 квітня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 3 % річних у розмірі 2 199,45 дол. США.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Додатковим рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 травня 2024 року заяву задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 29 358 грн. В задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 14 серпня 2024 року апеляційну ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 квітня 2024 року залишено без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 квітня 2024 року залишено без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 травня 2024 року задоволено частково.

Додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 травня 2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

Відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_3 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

19 вересня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Керницька О. В. через підсистему «Електронний Суд» направила до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 квітня 2024 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 14 серпня 2024 року.

Ухвалою Верховного Суду від 02 жовтня 2024 року касаційну скаргу

ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме заявнику необхідно уточнити прохальну частину касаційної скарги, відповідно до вимог статті 409 ЦПК України.

На виконання вимог вказаної ухвали, заявник подав уточнену касаційну скаргу, в якій просить суд касаційної інстанції скасувати рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 квітня 2024 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 14 серпня 2024 року в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про стягнення 30 % за користування чужими коштами та ухвалити нове судове рішення в цій частині про задоволення позову.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає

пункт 1 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), а саме, що судами не враховано правові висновки Верховного Суду щодо застосування статті 627, 629 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)

у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 559/1605/18 від 23 січня 2019 року у справі № 335/385/17.

Також заявник посилається як на підставу касаційного оскарження судових рішень на пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України та вказує, що суди неправильно застосували статті 625, 1046, 1048 ЦК України та пункт 1-1 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» та є необхідність відступлення від висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 28 березня 2018 року

у справі № 444/9519/12, який суд апеляційної інстанції застосував при ухваленні оскаржуваної постанови.

Крім цього, заявник вказує, що відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування статей 625, 1046, 1048 ЦК України та пункт 1-1 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», що є підставою для касаційного оскарження судових рішень задля формування єдиної правозастосовчої практики та забезпечення розвитку права (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу (частина восьма статті 394 ЦПК України).

Касаційна скарга подана у визначений законом строк та оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містять підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 ЦПК України.

З огляду на викладене, касаційний суд доходить висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.

Керуючись статтями 389, 394, ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 квітня 2024 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 14 серпня

2024 року.

Витребувати із Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області цивільну справу № 686/29014/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення коштів.

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, що не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

О. М. Ситнік

І. М. Фаловська