ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8351/24 Справа № 2-1876/11 Головуючий у першій інстанції: Кондрашов І. А. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.,

за участю секретаря Сахарова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 червня 2024 року по справі за заявою ОСОБА_3 , заінтересована особа ОСОБА_1 , про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів за договором позики,

ВСТАНОВИЛА:

17 квітня 2024 року ОСОБА_3 звернувся до суду з даною заявою, посилаючись на те, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.02.2011 у справі №2-1876/2011 задоволено частково його позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики та стягнуто на його користь 1856738,45 грн. Виконавчий лист, виданий Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська на виконання вказаного рішення, ним не отримувався, також в матеріалах справи відсутній оригінал вказаного виконавчого листа. 15.04.2024 ним було отримано лист від Першого правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах м. Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якому зазначено, що на примусовому виконанні відділу (у тому числі Шевченківського та Центрального ВДВС м.Дніпра) не перебувало виконавчих проваджень з примусового виконання листа №2-1876/2011, що виданий 22.02.2011 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошових коштів за договором позики у розмірі 1856738,45 грн. ВДВС підтверджує, що виконавчий документ не пред`являвся стягувачем до виконання, оскільки не отримувався, а відсутність його в матеріалах справи підтверджує втрату виконавчого документа при пересилці. З моменту прийняття рішення у справі він тривалий час, в зв`язку із життєвою ситуацією, що склалася, знаходився поза межами території України і фізично не міг отримати виконавчий документ як за адресою реєстрації місця проживання так і безпосередньо у суді. Тому ОСОБА_3 просив визнати поважними причини пропуску строку та поновити строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа №2-1876/2011, виданого Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 1856738,45 грн та видати дублікат виконавчого документа.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 червня 2024 року заяву ОСОБА_3 задоволено. Поновлено ОСОБА_3 строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа по справі №2-1876/2011. Постановлено також видати дублікат виконавчого листа №2-1876/2011, виданого на виконання рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 22.02.2011 у справі №2-1876/2011 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 1854918,45 грн., судового збору в сумі 1700,00 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., разом 1856738,45 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 , посилаючись на порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_3 щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог заяви, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваної ухвали з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви щодо поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачі його дублікату, виходячи з наступного.

Встановлено, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 лютого 2011 року у справі №2-1876/2011 позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів за договором позики задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором позики від 24.01.2008 року в сумі 1854918,45 грн., судовий збір в сумі 1700,00 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн., а разом 1856738,45 грн (а.с. 169-170 т.1).

Зазначене вище рішення не оскаржувалось та набрало законної сили 05.03.2011 року.

09 березня 2011 року представник ОСОБА_3 ОСОБА_6 , що діяв на підставі довіреності від 22.03.2010 року зі строком дії по 22.03.2013 року (а.с. 119 т.1), звернувся до місцевого суду із заявою про видачу копії рішення та виконавчого листа (а.с. 171 т.1).

09 березня 2011 року представник ОСОБА_3 ОСОБА_6 отримав виконавчий лист №2-1876/2011, на виконання рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 22.02.2011 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошових коштів за договором позики у загальному розмірі 1856738,45 грн (а.с. 171 зворот т.1).

Відповідно до листа Першого правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах м. Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №55670/28.25 від 15.04.2024 року, зокрема, перевіркою відомостей Автоматизованої системи виконавчого провадження (далі АСВП), встановлено, що на примусовому виконанні відділу (у тому числі Шевченківського та Центрального ВДВС міста Дніпра) не перебувало виконавчих проваджень, з примусового виконання листа №2-1876/2011, що виданий 22.02.2011 Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошових коштів за договором позики у розмірі 1856738,45 грн (а.с. 231 т.1).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N606-XIV, в редакції, чинній на час набрання судовим рішенням законної сили 05.03.2011 року, було встановлено строк пред`явлення виконавчих листів суду до виконання протягом трьох років, якщо інше не передбачено законом.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення (ч.2 вказаної вище статті).

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV, у редакції, що діяла на час набрання судовим рішенням законної сили, строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема, пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутись із заявою про поновлення пропущеного строку до суду, який видав відповідний документ, або до суду за місцем виконання. Суд розглядає таку заяву у 10-денний строк, якщо інше не встановлено законом (ч. 1 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV, у редакції, що діяла на час набрання судовим рішенням законної сили).

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII, яким визначено можливість пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання протягом трьох років (частина 1 статті 12 Закону).

Тлумачення пункту 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII свідчить, що він застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання яких не сплив на час набрання чинності Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII. Для пункту 5 Розділу XIII «Прикінцевих та перехідних положень» не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання яких сплив на час набрання ним чинності.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання (пункт 1 частини 4 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII).

Відповідно до частини другої статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII, стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред`явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Отже, в даному випадку слід виходити з необхідності дотримання трирічного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, передбаченого Законом України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N606-XIV, у редакції, що діяла на час набрання судовим рішенням законної сили, адже строк пред`явлення до виконання виконавчого листа №2-1876/2011 встановлювався по 05.03.2014 (протягом трьох років з наступного дня після набрання рішенням законної сили).

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Поважність причин пропуску строку є оціночним поняттям та має встановлюватися в кожному окремому випадку на підставі відповідних доказів, які у свою чергу оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії та підтверджені належними доказами.

Як зазначив Верховний Суд в постанові від 23 вересня 2020 року у справі №27/2-3538/10 поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знайти про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, приймаючи до уваги, що з даною заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання ОСОБА_3 звернувся 17 квітня 2024 року, що підтверджується відбитком штампу вхідної кореспонденції місцевого суду на першому аркуші позовної заяви (а.с. 227 т.1), тобто через більше десяти років (3696 днів) з дня спливу трирічного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання - по 05.03.2014 року; встановивши, що заявником не надано суду належних та допустимих доказів поважності причин суттєвого порушення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання; враховуючи, що суду не надано доказів переривання строку пред`явлення виконавчого документу до виконання після 05.03.2014 року, доводи щодо наявності поважних причин суттєвого порушення вказаного трирічного строку заявником не обґрунтовані, - колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви стягувача про поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа №2-1876/2011, що виданий Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошових коштів у загальному розмірі 1856738,45 грн.

У заяві, яка розглядається, не наведено обґрунтування та не вказано доказів щодо вчинення стягувачем дій, які б свідчили, що останній після 05.03.2014 року вживав заходів для реалізації своїх прав стягувача у виконавчому провадженні, тощо.

Обґрунтування поважності причин суттєвого пропуску строку пред`явлення до виконання виконавчого листа перебуванням ОСОБА_3 за межами України є безпідставними та недоведеними.

Будь-яких доказів, які б вказували на безпосереднє унеможливлення або ускладнення вчинення процесуальних дій у визначений законом трирічний строк, заявником не надано, клопотання про витребування відповідних доказів судом - не заявлено, що підтверджується матеріалами справи.

Саме лише посилання заявника на його перебуванням за межами України не є поважними причинами суттєвого порушення строку пред`явлення листа до виконання.

Щодо посилань стягувача на введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), колегія зазначає наступне.

На території України діяли фактичні та юридичні обмеження, пов`язані з карантинними заходами, розпочаті з 11 березня 2020 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», дію якого скасовано з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року постановою КМУ від 27 червня 2023 №651.

На час введення вказаних вище обмежень з 11 березня 2020 року стягувачем уже був суттєво пропущений трирічний строк на пред`явлення виконавчого листа до виконання, який сплинув 05 березня 2014 року, тобто на 6 років.

На час введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, з дня спливу строку пред`явлення виконавчого листа до виконання (05 березня 2014 року) минуло 7 років та 11 місяців.

З огляду на недоведеність заявником поважності причин пропущення процесуального строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, заява ОСОБА_3 про поновлення цього строку задоволенню не підлягає.

Відповідно до пункту 17.4 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Таким чином, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

Аналіз наведеної норми приводить до висновку, що обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого документа є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання.

Отже, закон пов`язує видачу дубліката виконавчого листа не тільки із його втратою, а в тому числі із дотриманням строку подання відповідної заяви про видачу дубліката.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі №2-836/11 (провадження №14-308цс19), у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні перешкоди для задоволення заяви такого стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа за умови, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа для виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дублікату втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

З огляду на недоведеність заявником поважності причин пропущення процесуального строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, заява в частині вимоги про видачу дублікату виконавчого листа №2-1876/2011 також задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_3 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 червня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні заяви ОСОБА_3 , заінтересована особа ОСОБА_1 , про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів за договором позики відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді В.С. Городнича

М.Ю. Петешенкова