УХВАЛА

11 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 235/7491/21

провадження № 61-13614ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Ситнік О. М., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 березня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду

від 11 вересня 2024 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2021 року Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк»

(далі - АТ КБ «ПриватБанк» до суду звернулось з позовом до ОСОБА_1 та просив просило суд в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №DO1GGK01000005 від 29 листопада 2006 року звернути стягнення на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки на прилюдних торгах та виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у житловому будинку (предмет іпотеки).

Заочним рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська

від 07 березня 2024 року, яке залишено без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 11 вересня 2024 року, позов задоволено частково.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №DO1GGK01000005 від 29 листопада 2006 року звернуто стягнення на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки на прилюдних торгах.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

07 жовтня 2024 року представник АТ КБ «ПриватБанк» - адвокат Демарчук Н. О. засобами поштового зв`язку направила до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 11 жовтня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 26 серпня 2024 року.

У касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції скасувати оскаржувані судові рішення в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про виселення та в цій частині ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

У частині першій статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає

пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, а саме суди застосували норми матеріального права без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від08 грудня 2021 року та від 23 листопада 2022 року у справі

№ 209/2032/14-ц, від 16 вересня 2020 року у справі № 442/328/19-ц.

Також заявник вважає, що суди, порушивши норми процесуального права, не дослідили зібрані у справи докази, а саме договір іпотеки та його умови про можливість реєстрації інших осіб, положення кредитного договору, договору купівлі-продажу та розписку (пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України).

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу (частина восьма статті 394 ЦПК України).

Касаційна скарга подана у визначений законом строк та оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

З огляду на викладене, касаційний суд дійшов висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.

Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 березня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 вересня 2024 року.

Витребувати із Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу № 235/7491/21 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення.

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, що не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

О. М. Ситнік

І. М. Фаловська