Справа № 168/1008/24
Провадження № 2/168/367/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2024 року Старовижівський районний суд Волинської області в складі

головуючого - судді Хаврони О.Й.,

з участю: секретаря Островерхої Т.С.,

розглянувши в селищі Стара Вижівка в залі суду у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Смідинської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Смідинської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 . Після смерті батька спадщину фактично прийняла її мати ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . За життя ОСОБА_3 склала заповіт, яким належне їй майно заповіла позивачу. Вказуючи, що вона є спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину шляхом вступу в оперативне управління майном та його охороною, але нотаріус їй відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього, просить визнати за нею право власності на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудамив порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 .

У підготовче засідання позивач не з`явилася, представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності і без участі позивача, позовні вимоги підтримує.

Смідинською сільською радою подано заяву з проханням розглядати справу за відсутності її представника, проти задоволення позову заперечень немає, з позовом згідні.

Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав.

Ч.3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

За змістом ст.ст. 524, 548 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до положень ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Судом встановлено, що батько позивача ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 22-23, 27).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, увійшов житловий будинок, збудований у 1948 році, з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 .

Належність вищевказаного будинку спадкодавцеві підтверджується витягом з погосподарської книги № 8 за 2024 рік (а.с. 21).

Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилася (а.с. 37-38).

Вказане спадкове майно шляхом вступу в управління і володіння спадковим майном прийняла дружина спадкодавця та матір позивача - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 22-23, 25-26).

За життя ОСОБА_3 27.11.2001 року склала заповіт, відповідно до якого усе належне їй майно заповіла ОСОБА_1 (а.с. 24).

Позивач протягом шести місяців після смерті матері заяву про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори не подала, однак вступила в управління і володіння спадковим майном (а.с. 20), а тому відповідно до положень ч.1 ст.549 ЦК УРСР вважається такою, що прийняла спадщину.

05.12.2003 року позивач звернулася до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину, 05.12.2003 року отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна (грошовий вклад, право земельну частку (пай), майновий пай) (а.с. 10, 40 звороті).

Постановою нотаріуса від 12.09.2024 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими і побутовими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що у спадкоємця відсутні документи, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок (а.с. 12).

Доказів про існування інших спадкоємців за заповітом, за законом, чи таких, що мають право на обов`язкову частку, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 судом не здобуто.

Наведені обставини справи підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 311/2003 до майна померлої ОСОБА_3 (а.с. 40-46).

Враховуючи, що за життя в спадкодавця правовстановлюючих документів на житловий будинок не було, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набула право власності на житловий будинок неправомірно або, що на спадкове майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, наявність у позивача права на спадкування за законом після смерті спадкодавця, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, та з огляду на те, що захистити свої права позивач може лише шляхом звернення до суду, позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на вказане спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 524, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 200, 206, 247, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Волинського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Представник позивача: ОСОБА_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Смідинська сільська рада, адреса місця знаходження: вул. Грушевського, 9, с.Смідин, Ковельський район, Волинська область, код за .

Повне судове рішення складено 23.10.2024 року.

Суддя О. Й. Хаврона