Провадження № 2/643/4697/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2024 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря судового засідання Ісоєва К.М., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 душ ОСОБА_3 про встановлення факту нецільового витрачання аліментів та внесення аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (позивач) звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом, у якому просить:

-встановити факт нецільового використання добровільно сплачених аліментів у розмірі 214598,64 грн. протягом червня 2013 року по вересень 2024 року ОСОБА_2 (відповідач) на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Аліменти сплачені, як зазначено в довідках № 2321, 2323 від 10.09.2024 року Пенсійного Фонду в Харківській області;

- у разі встановлення судом нецільового витрачання аліментів, відсутності фінансових документів щодо цільового витрачання аліментів у розмірі 214598,64 грн., протягом червня 2013 року по вересень 2024 року на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язати відповідача, яка не проживає разом з дитиною, використовує аліменти за власним призначенням, а не на потреби дитини, у термін 1 (один) місяць з моменту набрання рішення суду законної сили, відкрити (за рахунок відповідачів) окремий рахунок на власника аліментів ОСОБА_1 та у разі встановлення нецільового витрачання аліментів перевести суму аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка сплачена позивачем у розмірі 214598,64 грн. протягом червня 2013 року по вересень 2024 року, відповідно до довідок № 2321, 2323 від 10.09.2024 року Пенсійного Фонду в Харківській області на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та були використані відповідачем, яка не проживає разом з дитиною, використовує аліменти за власним призначенням, а не на потреби дитини за нецільовим призначенням, шляхом перерахування суми аліментів, яка використана за нецільовим призначенням на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відділенні Державного ощадного банку України.

У позовній заяві позивачем заявлено клопотання, згідно з яким він просить витребувати у ОСОБА_2 душ ОСОБА_3 (відповідач) завірені належним чином фінансові документи (чеки, прибутково-касові ордери тощо), які підтверджують цільове витрачання аліментів на утримання сина позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які сплачені позивачем у розмірі 214598,64 грн. протягом червня 2013 року по вересень 2024 року відповідно до довідок № 2321, 2323 від 10.09.2024 року ГУ Пенсійного Фонду в Харківській області.

У судовому засіданні 03.12.2024 позивач підтримав клопотання та викладені в ньому доводи.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, викликалась до суду належним чином. Надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Вирішуючи заявлене клопотання, суд керується таким.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі, є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ.

Згідно з ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Верховного Суду від 10.05.2023 у справі № 723/1233/17, позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, яке складається з двох елементів: предмета і підстави позову. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить ухвалити судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує його вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц). Предмет позову кореспондується зі способами захисту права, які визначені, зокрема у статті 16 ЦК України, а тому зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного способу захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин. Зміна предмета позову можлива, зокрема у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин. У свою чергу, підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Позивач може змінити або підставу, або предмет позову. Одночасна зміна підстав і предмета позову не допускається.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд приходить до висновку, що витребувані докази мають значення для встановлення наявності або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги позовної заяви. Крім того, витребувані докази мають значення для всебічного та повного з`ясування обставин справи і справедливого та правильного її вирішення. Так, позивач як на підставу позовних вимог посилається на нецільове використання відповідачем аліментів, які сплачуються позивачем на утримання його сина. Ураховуючи предмет та підстави позову, суд приходить до висновку, що витребувані докази відносяться до предмету доказування в даній справі. Згідно з доводами позивача, відповідач проживає в іншій країні, у зв`язку з чим позивач позбавлений можливості самостійно отримати витребувані документи.

Ураховуючи наведене, з метою реалізації засад змагальності цивільного судочинства та права позивача на подання доказів, суд вважає за необхідне частково задовольнити клопотання в частині витребування доказів за період часу з червня 2018 року по вересень 2024 року.

У витребування доказів за період часу з червня 2013 року по травень 2018 року суд відмовляє, оскільки ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 03.12.2024 закрито провадження в даній справі в частині позовних вимог, які пред`явлені за період часу з червня 2013 року по травень 2018 року. Ураховуючи наведене, докази за вказаний період не мають відношення до предмету доказування в даній справі.

Керуючись ст. 2, 81, 84, 258-261, 353 ЦПК України

УХВАЛИВ

Клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів - задовольнити.

Витребувати у ОСОБА_2 душ ОСОБА_3 оригінали або належним чином завірені копії фінансових документів, які підтверджують цільове витрачання аліментів на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з червня 2018 року по вересень 2024 року.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Д.А. Крівцов