ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2199/24
Провадження № 2/210/1032/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23 жовтня 2024 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Чайкіної О.В., за участі секретаря судового засіданняКучевасової А.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому засіданні в залі суду в м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ

Виклад позовних вимог

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 30 січня 2010 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано у Довгинцівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №44, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 08 травня 2019 року, шлюб між ними було розірвано.

Відповідно до рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 червня 2017 року з позивача стягуються аліменти на користь відповідача на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі частини всіх видів доходу.

У зв`язку з введенням в Україні воєнного стану через військову агресу, підприємство на якому він працює фактично припинило свою діяльність, що призвело до зменшення розміру його заробітної плати. Робота на цьому підприємстві є єдиним джерелом доходу позивача. Зазначає, що з 01.09.2023 року по теперішній час немає жодних матеріальних доходів. Зменшення розміру заробітної плати та нарахування боргу призвели до суттєвого погіршення матеріального стану та свідчать про те, що існують законні підстави для перегляду розміру аліментів, що стягуються з позивача, їх зменшення.

За таких обставин, на даний час він не має можливості сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі частини всіх видів доходу. Тому просить суд зменшити розмір аліментів з частини всіх видів доходу до 1/3 частини від усіх видів доходу щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку.

Аргументи сторін

Позивач до початку судового засідання надав до суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутності та без фіксації технічними засобами.

Відповідач надала на адресу суду пояснення та докази направлення пояснення позивачу, відповідно до якого зазначає, що рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі №210/1964/17 позивачем фактично не виконується, а грошові кошти не сплачуються в будь-якому розмірі навіть в мінімальному. Зазначає, що позивач по справі є працездатним чоловіком, який не має групи інвалідності або хвороби, яка б унеможливлювала останнім виконувати свої батьківські обов`язки шляхом сплати аліментів. Позивач не має на утриманні похилих батьків та не обтяжений жодним зобов`язанням окрім сплати аліментів. Вважає, що позивачем не надано до суду належних та достатніх доказів погіршення його матеріального становища чи стану його здоров`я, а тому у задоволенні позову про зменшення розміру аліментів слід відмовити.

Фактичні обставини справи встановлені судом

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є батьком, а ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 , видані Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.6,7).

Рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 червня 2017 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини зі всіх видів заробітку ( доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.05.2017 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с.8-9).

З матеріалів справи слідує, що сторони по справі розлучені та проживають окремо. Зокрема, відповідач не заперечує того факту, що діти проживають разом з матір`ю та перебувають на її утриманні.

Відповідно до довідки про доходи виданої підприємством "Плазіс-ЄМ" на якому працє позивач, ОСОБА_1 займає посаду інженер-конструктор та його дохід за період з 01.01.2022 рік по 31.12.2022 рік складає 136713,46 грн, за період з 01.01.2023 рік по 31.12.2023 рік складає 36764,89 грн (а.с.10,11).

Також суду представлена довідка вищевказаного підприємства, відповідно до якої за з січня по березень 2024 рік Позивач не отримував жодного доходу (а.с.12).

Державним виконавцем Саксаганського відділу державної виконавчої служби умісті Кривому Розі Криворізькго району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гвоздецькою Оксаною Віталієвною винесено псотанову 07 березня 2024 року про накладення арешту на кошти ОСОБА_1 у зв"язу з тим, що боржник самостійно не виконує виконавчий лист, а саме: наявна заборгованість зі сплати аліментів (а.с.13).

Мотиви суду та застосовані норми права.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до частини третьої цієї статті сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно положень ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

З аналізу зазначених правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Вимогами ст. ст. 13, 81 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є батьком, а ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 , видані Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 червня 2017 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.05.2017 року і до досягнення дітьми повноліття.

На підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів, позивач вказує на те, що у нього змінився матеріальний стан, через те, що підприємство на якому він працює фактично припинило свою діяльність, що призвело до зменшення розміру його заробітної плати. Робота на підприємстві є єдиним джерелом доходу позивача. Зазначає, що з 01.09.2023 року по теперішній час немає жодних матеріальних доходів. Зменшення розміру заробітної плати та нарахування боргу призвели до суттєвого погіршення матеріального стану та свідчать про те, що існують законні підстави для перегляду розміру аліментів, що стягуються з позивача, їх зменшення.

Перевіривши представлені суду докази, суд приходить до висновку, про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки належними та допустимими доказами позивач не підтвердив погіршення його майнового стану.

Недоотримання доходу від підприємства на якому наразі Позивач працює, не позбавляє його можливості, як дорослої працездатної людини, маючого обов"язки по утриманню малолітніх дітей, змінити місце роботи, або звернутися за додактовим заробітком.

Накладення арешту на кошти позивача не може впливати на зміну обов`язку платника аліментів щодо утримання дітей , тому судом також до уваги не приймається.

Дійсно, статтею 192 Сімейного кодексу України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Сімейний кодекс також передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК). Стаття 192 СК тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду в частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

З набранням чинності 08 липня 2017 року Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" № 2037-VIII відбулися зміни в законодавстві, яке регулює питання стягнення аліментів на утримання дітей. Так, з 08 липня 2017 року мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (до внесення змін цей розмір складав 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку).

Аліменти на утримання дітей у цій справі стягнуті до набрання чинності вищевказаного закону.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. З

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сімейний кодекс України дійсно передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. З ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права свідчить про те, що такою передбачено кілька альтернативно визначених та водночас самостійних одна від одного підстав для зменшення або збільшення розміру аліментів. Крім цього, вказаний перелік не є вичерпним. Відтак підставою для зменшення або збільшення розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану, як погіршення здоров`я, так і його покращення, а також інші випадки. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання кількох підстав для зміни розміру аліментів.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» встановлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 3196 гривень.

Виходячи із приписів статті 182 СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму - у 2024 році (на момент подання позову) 3196 гривень.

Аналізуючи надані сторонами докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем не доведено, що в його житті змінився, погіршився матеріальний стан. Позивачем не представлено суду доказів, що останній не має можливості змінити вид діяльності з метою отримання доходу. А посилання на те, що у зв"язку з військовою агресію, підприємство на якому працює Позивач, фактично припинило свою діяльність не є доказом погіршення матеріального стану позивача, оскільки не що не перешкоджає здоровому, працездатному чоловіку знайтти оплачувальну роботу з метою утримання та забезпечення себе та виконання своїх прямих обов"язків по утриманню малолітніх дітей.

Також суду не надано жодного доказу, що у Позивача погіршився стан його здоров`я, через що він не має змоги виплачувати аліменти у визначеному судом рішенні.

Окремо слід звернути увагу на те, що згідно із ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Враховуючи наведене, а також приймаючи до уваги те, що позивач переконливих доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтується позовні вимоги не надав, а також обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону, на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, та слугувати самостійними підставами для зменшення їх розміру не може, крім того, розмір стягуваних аліментів за рішенням суду не є завищеним, тому суд вважає, що достатніх та законних підстав для зменшення розміру аліментів немає, а відтак в задоволенні позову слід відмовити.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено повністю, судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 223, 258-259, 263-265, 268, 274, 279, 280-284, 288-289 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дітей відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно з пп. 15.5 п. 15 частини першої Перехідних положень Розділу XIII ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст судового рішення складено та підписано 24 жовтня 2024 року.

Суддя: О. В. Чайкіна