ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 527/377/24 Номер провадження 22-ц/814/2601/24Головуючий у 1-й інстанції Левицька Т.В. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючий суддя: Триголов В.М.

Судді: Дорош А.І., Лобов О.А.

Розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 , адвоката Лобач Ігора Анатолійовича на додаткове рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 16 квітня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором позики ,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 28 березня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , заборгованість за Договором позики № 10Ф від 20.01.2022 року в розмірі 187 647 грн (сто вісімдесят сім тисяч шістсот сорок сім гривень 00 копійок).

Стягнуто з ОСОБА_2 накористь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1876,45 грн.

В задоволенні позову до ОСОБА_3 - відмовлено.

У квітні 2024 року представник позивача звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу.

В своїй заяві представник позивача зазначив, що позовній заяві було вказано, що розмір витрат на правову допомогу, які очікує понести позивач становить 50 000,00 грн та зазначено, що докази на їх підтвердження будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. 31.01.2024 року між Адвокатським об`єднанням «Мистецтво права» та ОСОБА_1 було укладено Договір АL 3101/2024-9 про надання правничої допомоги. 02.04.2024 року між Адвокатським об`єднанням «Мистецтво права» та ОСОБА_1 було підписано Акт приймання-передач наданих послуг, відповідно до якого позивачу було надано послуги з підготовки та подачі позову до суду, участі адвоката в судовому засіданні, підготовки письмових пояснень, підготовки інших процесуальних документів. Вартість правової допомоги становить 50000,00 грн.

У зв`язку із чим , представник позивача просив суд стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 50000,00 грн.

Від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 5000,00 грн, посилаючись на необґрунтованість такої суми наданими доказами , та вказуючи на те що такий розмір витрат є неспівмірним зі складністю справи та обсягом наданих послуг позивачу, часом витраченим адвокатом.

Додатковим рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 16 квітня 2024 року заяву ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_4 , про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн (п`ять тисяч гривень 00 коп).

В апеляційному порядку додаткове рішення оскаржив позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Лобач І.А. Скарга мотивована тим , що судом першої інстанції при ухваленні рішення порушено норми матеріального та процесуального права.

Скаржник зазначає , що визначення в договорі про надання правничої допомоги сторонами гонорару у фіксованому розмірі за представництво інтересів клієнта в суді без деталізованого зазначення вартості кожної послуги з підготовки процесуального документу або вчинення процесуальної дії не суперечить законодавству, а не врахування судом першої інстанції умов Договору АL 3101/224-9 про надання правничої допомоги від 31.01.2024 року щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору , закріпленому у ст.627 ЦК України.

Суд першої інстанції в додатковому рішенні неправильно та необгрунтовано зменшив розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу , а тому таке втручання в договірні відносини між позивачем як клієнтом та Адвокатським об`єднанням «Мистецтво права» суперечить принципу свободи договору нормам цивільного права , принципу захисту працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Представник ОСОБА_1 , адвокат Лобач І.А. просить скасувати додаткове рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 16 квітня 2024 року, та ухвалити нове , яким задовольнити заяву представника ОСОБА_1 , адвоката Лобача І.А. про ухвалення додаткового рішення в повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи частково заяву позивача про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції виходив із того, що витрати позивача на правничу допомогу є неспівмірними зі складністю справи та обсягом фактично наданих адвокатом юридичних послуг, враховуючи необхідний час, який може бути витрачений адвокатом на опрацювання спірних правовідносин та розумну необхідність витрат для вказаної справи.

Перевіряючи вказані висновки суду першої інстанції, колегія суддів виходить зслідуючого.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно вимог частин 1, 3 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини 1 статті 134 ЦПК України кожна із сторін процесу подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла, і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Згідно частини 2 зазначеної статті у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірними із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно ч. ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У позовній заяві та у заяві про ухвалення додаткового рішення, адвокат Лобач І.А. просив суд стягнути з відповідача на користь позивача 50 000 грн судових витрат на правничу допомогу.

ОСОБА_2 заперечуючи проти заявленого розміру на відшкодування витрат на правничу допомогу, зазначав, що вартість судових витрат суттєво завищена та є неспівмірною з заявленими послугами.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу адвокатом Лобач І.А. подано: договір про надання правової допомоги №AL -3101/2024-9 від 31 січня 2024 року, укладений між адвокатським об`єднанням «Мистецтво права» та ОСОБА_1 , Доручення № 1 до Договору № АL 3101/2024-9 про надання правничої допомоги від 31 січня 2024 року , Акт № 1 приймання-передачі наданих послуг від 02 квітня 2024.

Згідно п. 5.3 розмір гонорару та порядок його оплати визначається сторонами окремо у кожному дорученні до цього Договору, який є його невід`ємною частиною.

Відповідно до п.3 Доручення №1 до Договору вартість правової допомоги становить 50 000 грн.

Визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності) та розумності розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited проти України»).

При визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Вказаний правовий висновок викладено в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 зроблено висновок, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

За таких обставин, визначаючи розмір понесених позивачем судових витрат суд першої інстанції правильно виходив з принципів співмірності та розумності судових витрат та враховував, зокрема, характер правовідносин, обсяг наданих адвокатом послуг, складність справи, необхідність процесуальних дій сторони, реальність наданих адвокатських послуг, розумність їхнього розміру.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідачем у зявленому клопотанні про зменшення розміру витрат на правничу допомогу не обґрунтовано належним чином таке клопотання, судом не приймаються до уваги, оскільки, як убачається з матеріалів справи, у своїх письмових поясненнях, поданих до суду першої інстанції, відповідач вказує на необґрунтованість та не співмірність заявлених позивачем витрат на правничу допомогу вказуючи на незначну складність справи та час витрачений на розгляд справи.

Відповідно до частини третьої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

За таких підстав, апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , адвоката Лобач Ігора Анатолійовича на додаткове рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 16 квітня 2024 року слід залишити без задоволення, а вказане судове рішення залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.369, 374, 375, 383, 384, 389 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , адвоката Лобач Ігора Анатолійовича залишити без задовлення.

Додаткове рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 16 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя: В. М. Триголов

Судді: А.І. Дорош

О.А. Лобов