Провадження № 2/638/4921/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Семіряд І.В.,

за участю секретаря Поддубкіної А.В.,

за участю

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває зазначена цивільна справа.

Представником відповідача ОСОБА_4 адвокатом Мордак І.С. заявлено клопотання про повернення позовної заяви, яке мотивоване тим, що позовна заява позивачем власноруч не підписана, а на ній є відображення копії підпису, яка нанесена на папір шляхом машинописного другу. Нижче описаного зображення копії підпису міститься фраза адвоката Нечитайленка А.О. «підпис ОСОБА_1 посвідчую». У зв`язку з чим прийнята позовна заява не відповідає вимогам ч. 2 ст. 175 ЦПК України та підлягає поверненню.

Позивач ОСОБА_1 , яка брала участь у судовому засіданні в режимі відеокнференції, заперечувала проти повернення позовної заяви, зазначила, що вона перебуває у Німеччині, у зв`язку з чим склала позовну заяву, роздрукувала , підписала та направила адвоката електронними засобами. Поштою направити позовну заяву вона побоювалась, оскільки документи могли бути втрачені.

Представник ОСОБА_1 адвокат Нечитайленко А.О. у судовому засіданні заперечував проти повернення позовної заяви, заначив, що він є адвокатом позивача та мав право підписувати та посвідчувати документи від імені позивача.

Представник відповідача ОСОБА_4 адвокат Мордак І.С., яка брала участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, підтримала заяву та просила повернути позовну заяву.

Суд, вислухавши позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного:

Ч. 3, 4 ст. 185 ЦПК України визначені підстави повернення позовної заяви, зокрема у п. 1 ч. 4 ст. 185 вказано, що заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

З поданої позовної заяви про розірвання шлюбу вбачається, що її підписано позивачем ОСОБА_1 (копія підпису) та посвідчено адвокатом Нечитайленко А.О.

Відповідно до частини другої статті 59 Конституції України для забезпечення права на захист від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає ЗУ «Про адвокату та адвокатську діяльність».

Згідно зі статтею 2 вказаного Закону адвокатура України - недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом. Адвокатуру України складають всі адвокати України, які мають право здійснювати адвокатську діяльність.

Таким чином, діяльність адвокатури, реалізація нею функцій захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги на професійній основі невизначеному колу осіб свідчить про суспільний інтерес, а отже, і публічно-правовий характер правовідносин.

В зазначеній справі інтереси ОСОБА_1 представляє адвокат Нечитайленко А.О., повноваження якого підтверджені свідоцтвом про право на заняття адвокатської діяльності №652, ордером на надання правничої (правової) допомоги та договором №23 про надання правової допомоги від 01.07.2024, який укладено між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

У постанові Верховного Суду від 09.07.2021у справі№ 607/10879/20 вказано, що «Апеляційний суд, встановивши, що до позовної заяви додано документи, які посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, представникові ОСОБА_1 - адвокату Капаку В. М. надано всі процесуальні права та обов`язки визначені для позивача, дійшов обґрунтованого висновку про те, що представник позивача - адвокат Капак В. М. не мав встановлених законом процесуальних перешкод та обмежень для підписання та подання до суду позову про розірвання шлюбу від імені клієнта.

Також постановою Великої Палати Верховного Суду від 05.10.2018 у справі№ П/9901/736/18 встановлено, що «Згідно практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише і фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.

Зокрема, у рішенні від 04 грудня 1995 року у справі "Беллет проти Франції" Європейський суд з прав людини зазначив, що ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні від 13 січня 2000 року у справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" та у рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції.»

Отже, у зв`язку з тим, що до позовної заяви додано ордер адвоката на представництво інтересів позивача та копію договору про надання правової допомоги, які надають право адвокату як підписувати так і посвідчувати документи від імені позивача, суд приходить до висновку про відмову у задоволені клопотання про повернення позовної заяви.

Окрім того, представником відповідача зазначено, що позивачем не подано оригіналу свідоцтва про шлюб.

За частиною другою статті 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством (частина четверта статті 95 ЦПК України).

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення (частина п`ята статті 95 ЦПК України).

Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги (частина шоста статті 95 ЦПК України).

При звернені до суду було подано копію свідоцтва про шлюб, яка посвідчена належним чином, сумнівів відповідності копії оригіналу не виникає.

Отже, зважаючи на зміст статей 95, 177 ЦПК України залишення позовної заяви без руху та/або повернення позовної заяви з підстав ненадання оригіналу свідоцтва про шлюб є порушенням принципу верховенства права, права на справедливий суд та суперечить завданням цивільного судочинства.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволені клопотання представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_3 про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включається до апеляційної скарги на рішення суду

Повний текст ухвали виготовлено 28.10.2024.

Суддя І.В. Семіряд