Справа № 495/1354/24
№ провадження 2/495/1256/2024
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

24 жовтня 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Ульвіс К.Е.,

Справа № 495/1354/24

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Білгород Дністровському цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Маяківської сільської ради Одеського району Одеської області, третя особа: Завідувач Першої Білгород-Дністровської державної нотаріальної контори Одеської області Саданов Олександр Валерійович, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Маяківської сільської ради Одеського району Одеської області, третя особа: Завідувач Першої Білгород-Дністровської державної нотаріальної контори Одеської області Саданов Олександр Валерійович, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, просить суд встановити факт прийняття ним спадщини після смерті батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; визнати за ним права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у складі: житлового будинку літ. «А», загальною площею 115, 4 кв.м., житловою площею 36, 9 кв.м., гаражу літ. «Б», гаражу літ. «В», сараю літ. «Г», сараю літ. «Д», підвалу літ. «Є», сараю літ. «В», сараю літ. «Г», сараю літ. «Д», підвалу літ. «Є», сараю літ. «Ж», вбиральні літ. «З», споруд № 1-5, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стислий виклад позиції позивача

Так, позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що він звернувся до нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, після смерті батька ОСОБА_2 , однак нотаріусом йому у отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 було відмовлено, у зв`язку з тим, що ним не були надані оригінали документів, що посвідчують право власності та рекомендовано звернутися з позовом до суду.

Відповідно до довідки Маяківської сільської ради Одеської області № 60 від 08 лютого 2024 року, встановлено, що згідно запису в господарській книзі № 6 Удобненської сільської ради, особистий рахунок № НОМЕР_1 , власником житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до довідки Маяківської сільської ради Одеської області від 05 лютого 2024 року підтверджується той факт, що на момент смерті ОСОБА_2 , був зареєстрований його син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На підставі вищевказаних обставин він і звернувся до суду з даним позовом.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23 лютого 2024 року, позовна заява прийнята до розгляду з призначенням справи до її підготовчого розгляду.

Разом з ухвалою суду про відкриття провадження у справі були витребувані докази, а саме: з Першої Білгород Дністровської державної нотаріальної контори копію спадкової справи померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .

07 березня 2024 року, вказані докази надійшли до суду.

24 липня 2024 року Ухвалою суду підготовче провадження по справі було закрито з призначенням справи до її судового розгляду.

Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, позовна заява містить прохання про розгляд справи за відсутність позивача, позов підтримує та просить суд його задовольнити, на заочний розгляд справи згодний.

Представник відповідача, ознайомившись з матеріалами цивільної справи, надав до суду клопотання 07 серпня 2024 року про долучення доказів по справі та зазначив, що згідно облікової картки по господарського обліку, номер об`єкта по господарського обліку 01-465, адреса місцезнаходження об`єкта АДРЕСА_1 , власником значиться ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Враховуючи викладені обставини, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних доказів в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що дійсно ІНФОРМАЦІЯ_4 померла мати позивача ОСОБА_3 . (а.с.10)

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с. 11)

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , зазначено, що його батьками є: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . (а.с.9)

Задля повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, судом було витребувано належним чином завірену копію спадкової справи № 346/2023, відповідно до якої встановлено, що з заявами про прийняття спадщини, після померлого ОСОБА_2 звернулись син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

З заяви наданої позивачем до Першої Білгород Дністровської нотаріальної контори зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько ОСОБА_2 , що він є спадкоємцем першої черги за законом всього майна, що залишилося після смерті спадкоємця. Іншим спадкоємцем, передбаченим чинним законодавством України, є дочка померлого ОСОБА_4 , 1988 року народження. (а.с. 38-57)

01 лютого 2024 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 укладено договір про поділ спадщини.

01 лютого 2024 року на ім`я ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на спадщину, а саме: права на земельну частку (пай), розміром 2,3 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, що перебувала у колективній власності КСГП «Батьківщина» Білгород-Дністровського району Одеської області, що належало померлому на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0155074, виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією Одеської області 30.08.1996 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 30.08.1996 року за № 74; - трактора колісного марки: Т-25, рік випуску: 1986, заводський № 433333, двигун № НОМЕР_3 , реєстраційний номер: НОМЕР_4 , зареєстрованого Білгород-Дністровською ІДТН Одеської області 14.04.2008 року, що належав померлому на підставі Свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_5 , виданого Білгород-Дністровською ІДТН Одеської області 14.04.2008 року; - причепу марки: ІПТС-2, рік випуску: 1998, заводський № б/н, реєстраційний номер: НОМЕР_6 , зареєстрованого Білгород-Дністровською ІДТН Одеської області 14.04.2008 року, що належав померлому на підставі Свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_7 , виданого Білгород-Дністровською ІДТН Одеської області 14.04.2008 року. Право власності на трактор колісний та причіп підлягають державній реєстрації.

01 лютого 2024 року, державним нотаріусом Першої Білгород Дністровської державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину, спадкоємцю зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 його доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка складається з: транспортного засобу марки: ВАЗ, модель: 210930, тип: легковий комбі-В, номер шві (кузова, рами): НОМЕР_8 , колір: синій, рік випуску: 2005, реєстраційний номер: НОМЕР_9 , зареєстрованого 05.06.2013 року ВРЕР ДАЇ з обслуговування міста Білгород-Дністровський та Білгород-Дністровського району в Одеській області, що належав померлому на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_10 . Право власності на транспортний засіб підлягає державній реєстрації у сервісному центрі МВС.

01 лютого 2024 року державним нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину після померлого ОСОБА_2 його доньки ОСОБА_4 , яке складається з: земельної ділянки № 12 (дванадцять), масив № НОМЕР_11 (сім), площею 1,0170 га, у тому числі за земельними угіддями: рілля - 1,0170 га, що розташована за адресою: Одеська область, Одеський (колишній Білгород-Дністровський) район, Удобненська сільська рада, кадастровий номер: :01:001:0080, вид цільового призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення.

Вищевказана земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 056703, виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією Одеської області 01.04.2004 року, на підставі розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області від 30.09.2003 року № 1356/2003, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 13.

Право власності на земельну ділянку зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно ОСОБА_5 , державним реєстратором Центру адміністративних послуг Маяківської сільської ради, Одеська область, 25.05.2023 року, номер відомостей про речове право: 50432908, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 208.

Відомості про обмеження у використанні земельної ділянки, встановлені Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України 17.10.2012 року за № 1051, не зареєстровані.

Право власності на земельну ділянку підлягає державній реєстрації.

01 лютого 2024 року державним нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину після померлого ОСОБА_2 його доньки ОСОБА_4 , яке складається з: земельної ділянки № 12 (дванадцять), масив № НОМЕР_12 (один), площею 0,4070 га, у тому числі за земельними угіддями: рілля - 0,4070 га, що розташована за адресою: Одеська область, Одеський (колишній Білгород-Дністровський) район, Удобненська сільська рада, кадастровий номер: :01:004:0026, вид цільового призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення.

Вищевказана земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 056703, виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією Одеської області 01.04.2004 року, на підставі розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області від 30.09.2003 року № 1356/2003, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 13.

Право власності на земельну ділянку зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно ОСОБА_5 , державним реєстратором Центру адміністративних послуг Маяківської сільської ради, Одеська область, 25.05.2023 року, номер відомостей про речове право: 50433315, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 08.

Відомості про обмеження у використанні земельної ділянки, встановлені Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів країни 17.10.2012 року за № 1051, не зареєстровані.

01 лютого 2024 року державним нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину після померлого ОСОБА_2 його доньки ОСОБА_4 , яке складається з: земельної ділянки № 12 (дванадцять), масив № НОМЕР_12 (один), площею 0,4595 га, у тому числі за земельними угіддями: рілля - 0,4595 га, що розташована за адресою: Одеська область, Одеський (колишній Білгород-Дністровський) район, Удобненська сільська рада, кадастровий номер: :01:004:0025, вид цільового призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення.

Вищевказана земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 056703, виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією Одеської області 01.04.2004 року, на підставі розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області від 30.09.2003 року № 1356/2003, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 13.

Право власності на земельну ділянку зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно ОСОБА_5 , державним реєстратором Центру адміністративних послуг Маяківської сільської ради, Одеська область, 25.05.2023 року, номер відомостей про речове право: 50433767, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 208.

Відомості про обмеження у використанні земельної ділянки, встановлені Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України 17.10.2012 року за № 1051, не зареєстровані.

Право власності на земельну ділянку підлягає державній реєстрації.

На усне звернення позивача, державним нотаріусом 02 лютого 2024 року за № 101/02-14 надана відповідь, відповідно до якої зазначено: «керуючись ст. 68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна. ??

Відповідно до п. 4.12. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. ??

Згідно п. 4.16. цього ж Порядку, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно.

Згідно п.4.18 гл.10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього.

За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру по вирішенню зазначеного питання в судовому порядку.

3 огляду на вищевказане, видати Свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 , неможливо в зв`язку з тим, що Вами не надані оригінали документів, що посвідчують право власності.

Для вирішення даного питання рекомендуємо Вам звернутися до суду за захистом Ваших прав та визнанням права власності на спадкове майно на своє ім`я.»

Нормативне обґрунтування

У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст.1220 ЦК України, час відкриття спадщини є днем смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Так, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст..1270 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, «при розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини; коло спадкоємців, які прийняли спадщину».

Згідно Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів.

Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов`язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

Оцінка аргументів сторін, висновки суду.

Одними із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом .

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування .

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач у позовній заяві зазначає, що він є спадкоємцем майна померлого та звернувся до нотаріуса про отримання свідоцтва про право на спадщину на будинок, однак йому в цьому було відмовлено, однак з витребуваної судом спадкової справи встановлено, що спадкоємцем майна померлого ОСОБА_2 є також його донька ОСОБА_4 , яка отримала свідоцтво про право на спадщину та не залучена позивачем до справи в якості відповідача.

В справах щодо визнання права власності на спадкове майно, відповідачами є спадкоємці, які прийняли спадщину.

При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

17 травня 2021 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 309/2340/15-ц, провадження № 61-16776св20 (ЄДРСРУ № 96977985) досліджував питання щодо наслідків незалучення до участі у справі особи, як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті.

Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Частиною першою статті 48 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та яка, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

За результатами розгляду справи суд приймає рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін (позивача та відповідача).

Згідно зі статтю 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а в разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі в ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала.

За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд починається спочатку.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за цим позовом.

Установлення цієї обставини є підставою для ухвалення судового рішення про відмову в позові.

Для визнання відповідача неналежним, крім названої обставини, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу.

Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, тобто належного відповідача.

Статтею 175 ЦПК України встановлено, що, викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

У постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц Велика Палата Верховного Суду вказала, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України.

За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача.

Натомість встановлення належності відповідачів та обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 41), від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (пункт 49), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.4), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (пункт 37, 54), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 38), від 13 березня 2019 року у справі № 757/39920/15-ц (пункт 31), від 27 березня 2019 року у справі № 520/17304/15-ц (пункт 63)).

Окрім цього, процесуальний статус відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору відрізняється за обсягом прав та обов`язків (24 березня 2021 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 1316/364/12, провадження № 61-7023св20 (ЄДРСРУ № 96106030).

Верховний Суд у постанові від 28 жовтня 2020 року у справі № 761/23904/19 також вказав, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом.

Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного суду від 20 січня 2021 року у справі № 203/2/19 (провадження № 61-6983св20).

Таким чином, законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач.

З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи.

З урахуванням усього вищенаведеного, на підставі повно та всебічно досліджених доказів, надавши оцінку їх належності, допустимості, достатності, об`єктивності, та у їх логічному взаємозв`язку, виходячи із норм права, що врегульовують дані правовідносини, того, що спадкоємцем майна померлого окрім позивача є ще донька померлого ОСОБА_4 , яка не залучена до розгляду справи, що є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад, тому суд вважає за необхідне в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Маяківської сільської ради Одеського району Одеської області, третя особа: Завідувач Першої Білгород-Дністровської державної нотаріальної контори Одеської області Саданов Олександр Валерійович, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1261, 1264, 1266, 1268, 1269 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 83, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Маяківської сільської ради Одеського району Одеської області, третя особа: Завідувач Першої Білгород-Дністровської державної нотаріальної контори Одеської області Саданов Олександр Валерійович, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_13 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Маяківська сільська рада Одеського району Одеської області, , адреса: Одеська область, Одеський район, село Маяки, вулиця Богачова, 99;

Третя особа: Завідувач Першої Білгород-Дністровської державної нотаріальної контори Одеської області Саданов Олександр Валерійович, адреса: Одеська область, місто Білгород - Дністровський, вулиця Олімпійська, 12.

Повний текст рішення складений 24 жовтня 2024 року.

Суддя: