Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/297/24

Провадження №2/377/215/24

25 жовтня 2024 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої судді Теремецької Н.Ф., за участю секретаря судового засідання Федорчук Г.В., за відсутності учасників справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Славутичі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Товариство з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН», про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

У С Т А Н О В И В:

15 квітня 2024 року до суду в системі «Електронний суд» надійшла позовна заява, у якій позивач, посилаючись на статті 512, 514, 526, 625, 1049, 1054 ЦК України, просить:

- стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 5138981 від 26.05.2021 у розмірі 43 340,00 гривень;

- стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 2 422,40 гривень та судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 гривень.

В обґрунтування позову позивач послався на те, що 26.05.2021 за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» https://miloan.ua/, ОСОБА_1 було подано Заявку на отримання кредиту № 5138981. Дана заява знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті https://miloan.ua/. 26 травня 2021 року відповідач ОСОБА_1 уклав договір про споживчий кредит № 5138981 від 26.05.2021 з Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та на підставі платіжного доручення (долучено до позовної заяви) відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 10 000 гривень. Відповідач не виконав належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин статті 526-527 Цивільного кодексу України. 13 вересня 2021 року згідно умов договору відступлення прав вимоги № 07Т, ТОВ «МІЛОАН» було відступлено право вимоги за кредитним договором № 5138981 від 26.05.2021 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто права вимоги до відповідача ОСОБА_1 .. Згідно договору відступлення права вимоги сума заборгованості відповідача за договором про споживчий кредит № 5138981 від 26.05.2021 перед новим кредитором ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» є обґрунтованою та документально підтвердженою, та становить 43 340,00 гривень, із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 10 000 гривень; заборгованість за відсотками становить 32 640,00 гривень; заборгованість за комісійними винагородами становить 700,00 гривень, яку повинен сплатити відповідач на користь позивача.

Ухвалою судді від 26 квітня 2024 року після виконання вимог, передбачених частиною шостою статті 187 ЦПК України, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 24 травня 2024 року.

Ухвалою суду від 24 травня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 13 червня 2024 року.

Ухвалою суду від 13 червня 2024 року відкладено судовий розгляд справи на 04 липня 2024 року на підставі пункту 2 частини другої статті 223 ЦПК України.

19 червня 2024 до суду в системі «Електронний суд» від представника позивача ОСОБА_2 надійшли додаткові пояснення, в яких вона просила задовольнити позовні вимоги ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 в повному обсязі, посилаючись на те, що кредитний договір № 5138981 26.05.2021 підписаний відповідачем ОСОБА_1 за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами даного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт ТОВ «МІЛОАН» за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між Позивачем та Відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину. Відповідно до норм чинного законодавства ТОВ «МІЛОАН» на підставі платіжного доручення № 47197779 від 26.05.2021 відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок № НОМЕР_1 в сумі 10 000,00 гривень. Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Відповідач не виконував належним чином кредитні зобов`язання, не здійснював погашень відповідно до графіку платежів кредитного договору, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин статті 526-527 Цивільного кодексу України, внаслідок чого, керуючись нормами статей 530, 1082, 1084 ЦК України, 13.09.2021 згідно умов договору відступлення прав вимоги № 07Т, ТОВ «МІЛОАН» було відступлено право вимоги за кредитним договором № 5138981 від 26.05.2021 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто права вимоги до відповідача. Згідно договору факторингу сума боргу перед новим кредитором ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 43 340,00 гривень, за період 26.05.2021-24.08.2021, із яких відповідно до наданого деталізованого розрахунку заборгованості, сума боргу складається із: заборгованості за тілом кредиту становить 10 000, 00 гривень (згідно пункту 1.2. кредитного договору); заборгованості за процентами становить 32 640,00 грн. (згідно пункту 1.5.2. та пункту 1.6. кредитного договору); заборгованості за комісійними винагородами становить 700,00 грн. (згідно пункту 1.5.1. кредитного договору).

Ухвалою суду від 04 липня 2024 року відкладено судовий розгляд справи на 26 серпня 2024 року на підставі пункту 4 частини другої статті 223 ЦПК України.

Ухвалою суду від 26 серпня 2024 року було відкладено судовий розгляд справи на 27 вересня 2024 року на підставі пункту 4 частини другої статті 223 ЦПК України.

27 вересня 2024 року до суду в системі «Електронний суд» від відповідача ОСОБА_1 надійшли додаткові пояснення, в яких він просив відмовити у задоволенні позову за безпідставністю, посилаючись на те, що в договорі про споживчий кредит № 5138981, Додатку №1 договору, відсутні електронні підписи одноразовим ідентифікатором у вигляді алфавітно-цифрової послідовності сторін у відповідності до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» або підписи в іншій формі, а саме представника ТОВ «МІЛОАН» та відповідача, тобто відсутнє волевиявлення сторін погодженої сторонами суми кредиту, строк кредиту, відсоткової ставки по кредиту у разі його укладення та інші істотні умови. Закон України «Про споживче кредитування» передбачив право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування. Банк має надати споживачу за визначеною формою детальний розпис усіх складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів, включно з передбаченою у договорі комісією за обслуговування, за кожним платіжним періодом. Зі змісту пункту 1.5.1 договору про споживчий кредит № 5138981 передбачено сплату комісії за надання кредиту в розмірі 700,00 гривень. Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Враховуючи вищевикладене, умови договору про споживчий кредит № 5138981 від 26.05.2021 щодо сплати комісії в розмірі 700 гривень за надання кредиту є нікчемними, а вимоги щодо стягнення заборгованості за комісією в сумі 700 гривень задоволенню не підлягають. Відповідно до умов договору про споживчий кредит № 5138981 строк кредитування становить 30 днів та скінчився 25.06.2021. Відповідно до поданого позивачем розрахунку заборгованості, відбулась пролонгація дії кредитного договору на підставі пункту 2.3.1.2 договору на 60 календарних днів поспіль. Відповідно до частини сьомої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції, чинній на час укладення договору), зміна умов договору про споживчий кредит можлива тільки за згодою сторін. Умова договору про споживчий кредит про можливість внесення до договору змін в односторонньому порядку є нікчемною. 24.12.2023 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», яким частиною сьомою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено пункт 2 наступного змісту: «У договорі про споживчий кредит забороняється встановлювати умову про продовження в односторонньому порядку строку користування кредитом. Продовження строку користування кредитом здійснюється виключно шляхом укладення додаткового договору за домовленістю сторін». Згідно з частиною другою Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» дія пункту 5 розділу І цього Закону, яким доповнено частину сьому статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено пунктом 2, поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Оскільки, відповідно до пункту 7.1 договору, він вважається укладеним з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання споживачем зобов`язань за ним, то відповідно, положення Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» щодо неможливості продовження строку користування кредитом інакше як виключно шляхом укладення додаткового договору за домовленістю сторін є застосовним до спірних правовідносин.

Ухвалою суду від 27 вересня 2024 року було оголошено перерву у судовому засіданні до 21 жовтня 2024 року на підставі частини другої статті 240 ЦПК України.

Позивач свого представника в призначене судове засідання не направив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, до суду подано клопотання представника позивача ОСОБА_3 в системі «Електронний суд», в якому він просив розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача та задовольнити повністю позовні вимоги.

Відповідач в призначене судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про доставку електронного документу до електронного кабінету. В поданих до суду додаткових поясненнях по справі від 27.09.2024 відповідач просив розглянути справу за його відсутності.

Товариство з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН», третя особа у справі, в призначене судове засідання свого представника не направило без повідомлення причин, про дату, час та місце судового засідання повідомлене належним чином, про що свідчить довідка про доставку електронного документу до електронного кабінету.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05 вересня 2022 року у справі №1519/2-5034/11, та частин четвертої, п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 на сайті miloan.ua створив та заповнив анкету-заяву на кредит № 5138981, в якій зазначив свої особисті дані: прізвище, ім`я, по батькові, ідентифікаційний номер, дату народження, номер мобільного телефона, адресу електронної адреси, паспортні дані, адресу реєстрації та адресу проживання, відомості про освіту, місце роботи та щомісячні доходи. Крім цього, відповідач ОСОБА_1 в Анкеті-заяві № 5138981 від 26.05.2021 надав свою згоду щодо фінансового моніторингу, бюро кредитних історій, правил кредитування (а. с. 15-16).

Анкета-заява на кредит № 5138981 від 26.05.2021 також містить інформацію про процес оформлення та розгляду заяви № 5138981, зокрема про такі дії: заповнення заяви - 26.05.2021 05:04:53; автоматична перевірка - 26.05.2021 05:05:09; перевірка у базі кредитних історій - 26.05.2021 05:05:17; скоринг - 26.05.2021 05:05:18; підтвердження зміни умов - 26.05.2021 05:05:46; обробка - 26.05.2021 05:06:11; підписання договору 26.05.2021 05:06:17, а також інформацію про результати прийняття рішення по заяві № 5138981 результат скорингу: 48.00 зелена зона; рішення - погоджено 26.05.2021.

Крім того, анкета-заява на кредит № 5138981 містить погоджені умови кредитування, а саме: замовлена сума 11 000,00 гривень; замовлений строк 30 днів; погоджена сума 10 000,00 гривень; погоджений строк 30 днів; комісія за надання 7,00 % одноразово; ставка процентів 0,88 % за кожен день користування.

26 травня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та ОСОБА_1 було укладено електронний договір про споживчий кредит № 5138981, паперова копія якого додана до позовної заяви, шляхом підписання сторонами електронними підписами, зокрема, відповідачем ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором (далі кредитний договір № 5138981) (а. с. 35-40).

Відповідно до пункту 1.1. кредитного договору № 5138981 кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4. договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах і в строки/терміни, що визначені договором.

В пункті 1.2. кредитного договору № 5138981 зазначено, що сума (загальний розмір) кредиту становить 10 000.00 гривень у валюті: українські гривні.

З пунктів 1.3.-1.4. кредитного договору № 5138981 вбачається, що кредит надається строком на 30 днів з 26.05.2021 (строк кредитування). Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 25.06.2021.

Як вбачається з пунктів 1.5.1.-1.5.2., 1.6.-1.7. кредитного договору № 5138981, комісія за надання кредиту: 700,00 гривень, яка нараховується за ставкою 7.00 відсотків від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом: 2 640,00 гривень, які нараховуються за ставкою 0,88 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки за цим договором: фіксована.

Відповідно до пункту 2.1. кредитного договору № 5138981 кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.

Згідно з пунктом 2.2.1. кредитного договору № 5138981 позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п. 1.5.1.-1.5.2. договору, в термін (дату), вказаний в п. 1.4.. У випадку якщо позичальник продовжує строк кредитування, вказаний в п. 1.3. договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою, визначеною п. 1.5.2. або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначеною п. 1.6. договору, в сумі та на умовах, визначених п. 2.3. договору.

Пунктом 2.2.2. кредитного договору № 5138981 передбачено, що нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п. 2.2.3.

З пункту 2.2.3. кредитного договору № 5138981 вбачається, що проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п. 1.6. цього договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена п. 1.5.2. процентна ставка протягом первісного строку кредитування, визначеного п. 1.3. договору, запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку, встановлену п. 1.6. договору. Якщо визначена п. 1.5.2. договору процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то після завершення первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах, проценти з дня продовження строку кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах згідно з п. 2.3.1.2. продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п. 1.6. договору. Стандартна (базова) процентна ставка не є підвищеною. Якщо розмір зобов`язань позичальника зі сплати процентів протягом первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах є меншим ніж заборгованість зі сплати процентів за аналогічний строк кредитування, що продовжений на стандартних (базових) умовах, це означає, що протягом первісного строку кредитування та/або в період пролонгації на пільгових умовах позичальнику була надана знижка, що дорівнює різниці між стандартною (базовою) ставкою, встановленою п. 1.6. договору, та процентною ставкою, визначеною п. 1.5.2. договору. Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється. Розмір стандартної (базової) ставки не може бути збільшено товариством без письмової (такої, що прирівнюється до письмової) згоди позичальника.

Відповідно до пункту 2.3.1. кредитного договору № 5138981 продовження вказаного в п. 1.3. договору строку кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах.

Згідно з пунктом 2.3.1.1. кредитного договору № 5138981 позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством, що розміщені на веб-сайті Товариства tengo.ua за посиланням https://tengo.ua/s/documents і є невід`ємною частиною цього договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії, передбачені розділом 6 Правил, у т. ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Можливі періоди продовження строку кредитування, максимальні ставки комісії за управління та обслуговування кредиту: строк продовження 3 дні, максимальний розмір комісії 3.00 %; строк продовження 7 днів, максимальний розмір комісії 5.00 %; строк продовження 15 днів, максимальний розмір комісії 10.00 %. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за ставкою, визначеною п. 1.5.2. договору.

Відповідно до пункту 2.3.1.2. кредитного договору № 5138981 позичальник може збільшити строк кредитування на один день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб, вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в п. 1.6. договору. У випадку, якщо позичальник протягом періоду, на який продовжено строк кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах.

В пункті 2.4.1. кредитного договору № 5138981 визначено, що позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну, передбаченого п. 1.4. договору, а у випадку пролонгації не пізніше дати завершення періоду, на який продовжено строк кредитування.

Пунктом 3.2.6. кредитного договору № 5138981 визначено, що кредитодавець має право, крім інших передбачених законодавством та цим договором прав, відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу чи делегувати (доручати здійснення) свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього договору без згоди позичальника.

Відповідно до пункту 3.3.2. кредитного договору № 5138981 позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі, передбачені цим договором у порядку, строки та терміни, передбачені п. п. 1.1.-1.6. та п. 2.4. цього договору.

Як зазначено у пункті 4.2. кредитного договору № 5138981, у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня, наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою п. 1.6. договору, в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених статтею 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні частини другої 2 статті 625 Цивільного кодексу України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6. договору.

Підписання договору про споживчий кредит № 5138981 від 26.05.2021 відповідачем ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором підтверджується інформацією з електронного файлу (LogFile застосування коду) щодо підтвердження підписання позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором електронного повідомлення про прийняття пропозиції укласти кредитний договір у формі електронного правочину, скріном смс для підпису кредитного договору № 5138981 від 26.05.2021, скріном оферти акцепту кредитного договору № 5138981 від 26.05.2021 (а. с. 153-157).

Як вбачається з Графіку платежів за договором про споживчий кредит № 5138981 від 26.05.2021, що є Додатком № 1 до договору про споживчий кредит № 5138981 від 26.05.2021, дата видачі кредиту 26.05.2021; дата платежу по кредиту 25.06.2021; загальна вартість кредиту 13 340,00 гривень, яка складається з: суми кредиту за договором - 10 000,00 гривень; процентів за користування кредитом 2 640,00 гривень; комісії за надання кредиту 700,00 гривень (а. с. 39).

26 травня 2021 року відповідачем ОСОБА_1 було підписано паспорт споживчого кредиту № 5138981, який є Додатком № 2 до договору про споживчий кредит № 5138981 від 26.05.2021, шляхом підписання сторонами електронними підписами, зокрема відповідачем ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором (зв. ст. а. с. 39, а. с. 40).

Як видно з платіжного доручення № 47197779 від 26.05.2021, 26.05.2021 ТОВ «МІЛОАН» було перераховано на картку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 10 000,00 гривень, призначення платежу: кошти згідно договору 5138981 (а. с. 44 ).

З інформації АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № 20.1.0.0.0/7-241003/31148 від 09.10.2024, яка надійшла на адресу суду 16 жовтня 2024 року на виконання ухвали суду від 26 серпня 2024 року, вбачається, що на ОСОБА_1 в банку емітовано картку № НОМЕР_2 (IBAN НОМЕР_3 ). Номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № НОМЕР_2 за період з 26.05.2021 по 31.05.2021 та яких знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 - НОМЕР_4 . Згідно виписки по картці № НОМЕР_2 за період з 26.05.2021 по 31.05.2021 наявне надходження грошових коштів: 26.05.2021 в сумі 10 000,00 гривень, деталі операції: виплата займу Мілоан, ID платежу: (а. с. 216).

З розрахунку заборгованості ТОВ «МІЛОАН» за кредитним договором № 5138981 від 26.05.2021, що долучений до матеріалів справи, вбачається, що заборгованість за кредитним договором № 5138981 від 26.05.2021 станом на 24.08.2021 становить 43 340,00 гривень, яка складається із: заборгованості по тілу кредиту у розмірі 10 000,00 гривень, заборгованості по процентам, нарахованим за період з 26.05.2021 по 24.08.2024 включно у розмірі 32 640,00 гривень, заборгованості по комісії у розмірі 700,00 гривень. (а. с. 11-13).

Як вбачається з розрахунку заборгованості ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» за договором про споживчий кредит № 5138981 від 26.05.2021 за період з 13.09.2021 по 20.02.2024, заборгованість за договором про споживчий кредит № 5138981 від 26.05.2021 складає 42 640,00 гривень, яка складається із: заборгованості по тілу кредиту у розмірі 10 000,00 гривень, заборгованості по відсоткам на дату відступлення прав вимоги у розмірі 32 640,00 гривень, заборгованості по комісії у розмірі 700,00 гривень. (а. с. 19-20).

У пункті 1 частини першої статті 512 та статті 514 ЦК України зазначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

13 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено договір факторингу № 07Т, копія якого долучена до матеріалів справи (а. с. 25-30).

Відповідно до пункту 2.1. договору факторингу № 07Т від 13.09.2021 згідно умов цього договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідному Реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

Пунктом 4.1 договору факторингу № 07Т визначено, що право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання цього договору.

За змістом пункту 8.1. договору факторингу № 07Т, цей договір набирає чинності та всі права та обов`язки сторін за цим договором набирають повної юридичної сили з дати його підписання уповноваженими представниками сторін, та скріплення печатками (за наявності її у сторони).

Відповідно до витягу Реєстру прав вимог, який є Додатком до договору факторингу № 07Т від 13.09.2021, підписаного 17.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», Товариство з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 5138981 від 26 травня 2021 року на суму заборгованості 43 340,00 гривень, яка складається із заборгованості за тілом кредиту 10 000,00 гривень, заборгованості за відсотками 32 640,00 гривень, заборгованості по комісії 700,00 гривень (а. с. 68).

Відповідно до пункту 1 Акту приймання-передачі Реєстру прав вимог від 13 вересня 2021 року до Договору факторингу № 07Т від 13 вересня 2021 року, згідно з вимогами Договору факторингу № 07Т від 13 вересня 2021 року, клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр прав вимог від 13 вересня 2021 року, складений за формою згідно із додатком № 1 до договору (а. с. 31).

Таким чином, вказаний договір набув чинності, за яким згідно з Актом приймання-передачі Реєстру Прав вимог від 13 вересня до договору факторингу № 07Т від 13.09.2021, підписаного 13 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН», Реєстру прав вимог, вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит № 5138981 від 26.05.2021 перейшли до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС».

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилом частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як зазначено у частини третій статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (частина 1). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої цієї статті).

Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з вимогами частини четвертої статті 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

За змістом статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

За змістом частини першої статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

З позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що договір про споживчий кредит № 5138981 від 26 травня 2021 року укладено в електронній формі.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року (далі - Закон № 675-VIII), який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У пункті 5 частини першої статті 3 Закону № 675-VIII визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За приписами частини сьомої статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Відповідно до частини третьої статті 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону № 675-VIII).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним (частина п`ята статті 11 Закону України № 675-VIII).

Згідно із частиною шостою статті 11 Закону № 675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилами частини восьмої статті 11 Закону № 675-VIII у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.

Статтею 12 Закону № 675-VIII визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону № 675-VIII передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 3 Закону № 675-VIII).

На підтвердження своїх вимог позивачем надано: паперову копію електронного договору про споживчий кредит № 5138981 від 26.05.2021, що містить інформацію про його підписання відповідачем ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

Крім цього, підписання договору про споживчий кредит № 5138981 від 26.05.2021 відповідачем ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором підтверджується інформацією з електронного файлу (LogFile застосування коду) щодо підтвердження підписання позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором електронного повідомлення про прийняття пропозиції укласти кредитний договір у формі електронного правочину, скріном смс для підпису кредитного договору № 5138981 від 26.05.2021, скріном оферти акцепту кредитного договору № 5138981 від 26.05.2021 (а. с. 153-157).

Зазначені обставини свідчать про належне укладення договору про споживчий кредит № 5138981 від 26.05.2021, в тому числі погодження позичальником ОСОБА_1 з умовами вказаного договору, шляхом його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

Аналогічна правова позиція сформована у постановах Верховного Суду. Так, у постанові Верховного Суду від 16 грудня 2020 року в справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові і ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув.

Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20.

Посилання відповідача ОСОБА_1 , наведені в додаткових поясненнях від 27.09.2024 на те, що він не підписував договір про споживчий кредит № 5138981 від 26.05.2021, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вказаний договір підписаний електронним підписом, використання якого не можливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу ним на веб-сайт за допомогою логіна і пароля особистого кабінету.

У свою чергу, доказів того, що персональні дані відповідача (копія паспорта громадянина України, РНОКПП, реквізити банківської картки, на яку первісним кредитором здійснено перерахування позичених грошових коштів, номер телефону), були використані неправомірно для укладення кредитного договору від його імені, до суду не надано. Також слід звернути увагу на те, що відповідач до правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно нього шахрайських дій не звертався, як і не оскаржував правомірність укладеного договору.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною першою статті 626 цього Кодексу договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною першою статті 526 цього Кодексу передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною першою статті 611 цього Кодексу передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом

З розрахунку заборгованості ТОВ «МІЛОАН» за кредитним договором № 5138981 від 26.05.2021, що долучений до матеріалів справи, вбачається, що заборгованість за кредитним договором № 5138981 від 26.05.2021 станом на 24.08.2021 становить 43 340,00 гривень, яка складається із: заборгованості по тілу кредиту у розмірі 10 000,00 гривень, заборгованості по процентам, нарахованим за період з 26.05.2021 по 24.08.2024 включно у розмірі 32 640,00 гривень, заборгованості по комісії у розмірі 700,00 гривень. (а. с. 11-13).

З розрахунку заборгованості ТОВ «МІЛОАН» за кредитним договором № 5138981 від 26.05.2021 вбачається, що в період з 26.05.2021 по 25.06.2021 нарахування процентів здійснювалось за процентною ставкою у розмірі 0,88 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом у відповідності до пункту 1.5.2. кредитного договору. За період з 26.06.2021 по 24.08.2021 нарахування процентів здійснювалось за стандартною (базовою) процентною ставкою у розмірі 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом у відповідності до пункту 1.6. кредитного договору.

Як видно з розрахунку заборгованості ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» за договором про споживчий кредит № 5138981 від 26.05.2021 за період з 13.09.2021 по 20.02.2024, заборгованість за договором про споживчий кредит № 5138981 від 26.05.2021 складає 42 640,00 гривень, яка складається із: заборгованості по тілу кредиту у розмірі 10 000,00 гривень, заборгованості по відсоткам на дату відступлення прав вимоги у розмірі 32 640,00 гривень, заборгованості по комісії у розмірі 700,00 гривень. (а. с. 19-20).

Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18.

Строк кредитування за договором про споживчий кредит № 5138981 від 26.05.2021 закінчився 25 червня 2021 року. Доказів того, що строк кредитування договору про споживчий кредит № 5138981 від 26.05.2021 продовжувався в порядку, передбаченому вказаним договором, суду позивачем не надано.

Як зазначено у пункті 4.2. кредитного договору № 5138981, у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня, наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою п. 1.6. договору, в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених статтею 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні частини другої 2 статті 625 Цивільного кодексу України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6. договору. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця.

Як вбачається з пункту 4.3. кредитного договору № 5138981, кредитодавець на свій розсуд може не застосовувати жодного виду відповідальності, передбаченого п. п. 4.1., 4.2. цього договору, застосовувати один з них або всі одночасно. Вимога кредитодавця про сплату вказаних процентів та/або пені позичальником вважається здійсненою, якщо заборгованість зі сплати процентів та/або пені відображена в особистому кабінеті позичальника чи іншим чином доведена до його відома (листування, повідомлення).

Доказів того, що кредитодавцем було направлено відповідачу вимогу про сплату процентів , нарахованих за період з 26.06.2021 по 24.08.2021, у відповідності до пункту 4.2 договору про споживчий кредит № 5138981 від 26.05.2021, в розмірі 30 000,00 гривень, або вона була доведена іншим чином до відома відповідача, матеріали справи не містять.

Таким чином, суд, погоджуючись із доводами відповідача, наведеними в письмових поясненнях від 27.09.2024, про те, що нарахування процентів за користування кредитом поза межами строку кредитування є безпідставним, вважає, що із відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за процентами в межах строку кредитування відповідно до договору про споживчий кредит № 5138981 від 26.05.2021 за період з 26.05.2021 по 25.06.2021 в розмірі 2 640,00 гривень, оскільки обов`язку сплачувати проценти за межами строку кредитування на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6. договору, які є процентами в розумінні частини другої статті 625 ЦК України, у відповідача не виникло без дотримання вимог пункту 4.2 кредитного договору № 5138981.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по комісії за надання кредиту в розмірі 700,00 гривень, суд виходить з такого.

З розрахунку заборгованості ТОВ «МІЛОАН» за кредитним договором № 5138981 від 26.05.2021, що долучений до матеріалів справи, вбачається, що заборгованість по комісії становить 700,00 гривень. (а. с. 11-13).

Як вбачається з пункту 1.5.1. кредитного договору № 5138981, комісія за надання кредиту: 700,00 гривень, яка нараховується за ставкою 7.00 відсотків від суми кредиту одноразово.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».

Відповідно до пункту 5 Правил розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, затверджених постановою Правління Національного банку України від 08 червня 2017 року № 49 (далі - Правила про споживчий кредит), банк надає споживачу детальний перелік складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною в договорі про споживчий кредит, - за кількістю днів, щомісяця, щокварталу) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та/або супутніх послуг банку, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за кожним платіжним періодом за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит додатка 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги банку, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту (уключаючи комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення та інші платежі), кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб (страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів та інших осіб, а також інші обов`язкові платежі), які сплачуються споживачем згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (крім платежів, що згідно із законодавством України не включаються до загальних витрат за споживчим кредитом).

Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту плати за надання кредиту.

З урахуванням наведеного, доводи відповідача, наведені в письмових поясненнях від 27.09.2024, щодо неправомірності нарахуванні комісії за надання кредиту у розмірі 700,00 гривень, судом до уваги не приймаються. Суд не враховує посилання відповідача ОСОБА_1 , наведені в письмових поясненнях від 27.09.2024, на постанови Верховного Суду від 15 квітня 2021 року по справі № 405/223/17, від 14 грудня 2014 року у справі № 6-2462цс16, від 22 березня 2017 року у справі № 6-2320цс16, постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/204/16-ц, від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19, від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17, як такі, що не є релевантними з обставинами даної справи.

Виходячи з встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, які виникли з укладеного договору про споживчий кредит № 5138981 від 26 травня 2021 року, договору факторингу № 07Т від 13.09.2021, беручи до уваги, що позивачем надано достатні докази виникнення зобов`язання з укладеного договору та їх неналежного виконання відповідачем ОСОБА_1 , суд вважає правильним стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача: заборгованість за договором про споживчий кредит № 5138981 від 26.05.2021 в сумі 13 340,00 гривень, яка складається з наступного: 10 000,00 гривень заборгованості за тілом кредиту; 2 640,00 гривень заборгованості за процентами, нарахованими за період з 26.05.2021 по 25.06.2021 в межах строку кредитування; 700,00 гривень заборгованості за комісією.

За таких обставин, позов підлягає частковому задоволенню. В іншій частині позовні вимоги щодо стягнення з відповідача процентів за користування кредитом за договором про споживчий кредит № 5138981 від 26.05.2021 в розмірі 30 000,00 гривень поза межами строку кредитування є необґрунтованими та безпідставними, тому задоволенню не підлягають.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно з частиною першою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За змістом пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною другою цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За правилом частини третьої вказаної статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як зазначено у пункті 3 частини другої статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з частиною третьою статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

04) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Судом встановлено, що Адвокатське бюро «Анастасії Міньковської» надавало позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» професійну правничу допомогу на підставі договору про надання правової допомоги № 42649746 від 11 грудня 2023 року, укладеного між Адвокатським бюро «Анастасії Міньковської» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (а. с. 22-24).

Як вбачається з пункту 1.1. договору про надання правової допомоги № 42649746 клієнт доручає, а адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

Пунктом 2.1. договору про надання правової допомоги № 42649746 передбачено, що адвокатське об`єднання на підставі звернення клієнта, приймає на себе зобов`язання з надання наступної юридичної допомоги, зокрема, представляє у встановлено порядку інтереси клієнта в господарських, судах загальної юрисдикції, адміністративних судах, а також в інших органах під час розгляду правових спорів.

В підпункті 3.1.4. пункту 3.1. договору про надання правової допомоги № 42649746 визначено, що клієнт приймає на себе наступні зобов`язання, зокрема, оплачувати юридичну допомогу у відповідності до умов розділу 4 договору.

Відповідно до пунктів 4.1., 4.2., 4.4.-4.5. Розділу 4 «Порядок здійснення розрахунків» договору про надання правової допомоги № 42649746 загальна вартість послуг, що надається адвокатським бюро, складається з вартості наданих юридичних послуг (поточне супроводження), згідно тарифної сітки, вказаної у п. 4.7. даного договору, а також гонорар, який зазначений у п. 4.8. даного договору. Оплата за даним договором здійснюється не пізніше 3-х днів з моменту отримання клієнтом рахунку. За результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатським об`єднанням юридичної допомоги і її вартість. Акт про надання юридичної допомоги вважається підписаним, якщо протягом 5 днів з моменту його отримання клієнтом, останній не надав адвокатському бюро письмові аргументовані заперечення на акт.

09 лютого 2024 року між Адвокатським бюро «Анастасії Міньковської» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» було укладено Додаткову угоду 30 до Договору № 42649746 про надання правової допомоги від 11 грудня 2023 року (а. с. 32).

Відповідно до пункту 1 Додаткової угоди № 30 адвокатське бюро зобов`язується здійснити представництво та захист інтересів клієнта у справі щодо стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 .

Згідно з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних Адвокатським об`єднанням «Анастасії Міньковської, необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» про стягнення кредитної заборгованості, складеного 20 лютого 2024 року адвокатом Міньковською Анастасією, на підставі договору про надання правової допомоги № 42649746 від 11.12.2023 та додаткової угоди, адвокат Міньковська А. надала наступні послуги: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» - 1,5 години, вартість однієї години 1 500,00 гривень, загальна вартість 2 250,00 гривень; складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи 3 години, вартість однієї години 1 000,00 гривень, загальна вартість 3 000,00 гривень; формування додатків до позовної заяви (письмові докази) 1 година, вартість однієї години 750,00 гривень, загальна вартість 750,00 гривень, разом 6 000,00 гривень (а. с. 33).

Як вбачається з Акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг), підписаного 20 лютого 2024 року між Адвокатським бюро «Анастасії Міньковської» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», відповідно до Договору про надання правової (правничої) допомоги № 42649746 від 11.12.2023 року, Додаткових угод, на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних Адвокатським бюро, необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» про стягнення кредитної заборгованості, склали цей акт про те, що Адвокатське бюро надало, клієнт прийняв правничу (правову) допомогу загальною вартістю 6 000,00 гривень, зокрема: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» - 1,5 години, вартість однієї години 1 500,00 гривень, загальна вартість 2 250,00 гривень; складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи 3 години, вартість однієї години 1 000,00 гривень, загальна вартість 3 000,00 гривень; формування додатків до позовної заяви (письмові докази) 1 година, вартість однієї години 750,00 гривень, загальна вартість 750,00 гривень (а. с. 14).

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Враховуючи час, затрачений адвокатом Адвокатського об`єднанням «Анастасії Міньковської» на правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, формування додатків до позовної заяви (письмові докази), суд вважає, що розмір витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою, в сумі 6 000 гривень є обґрунтованим та підтвердженим належними доказами у цій справі.

За таких обставин, враховуючи, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з положень статті 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог, виходячи із наступного розрахунку: 13 340,00 гривень х 100 %: 43 340,00гривень = 30,78 % (відсоток розміру задоволеного позову); 6 000 х 30,78 :100 = 1 846,80 гривень (сума витрат на професійну правничу допомогу, пропорційна відсотку задоволеного позову).

За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи з того, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 422,40 гривень, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору пропорційно розміру задоволених вимог, виходячи з наступного розрахунку 2 422,40 х 30,78 (відсоток розміру задоволеного позову) :100 % = 745,61 гривень (сума судових витрат, пропорційна відсотку задоволеного позову).

На підставі викладеного, керуючись статями 258-259, 263-265 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за договором про споживчий кредит № 5138981 від 26 травня 2021 року в сумі 13 340,00 гривень, яка складається з: 10 000,00 гривень заборгованості за тілом кредиту; 2 640,00 гривень заборгованості за процентами, 700,00 гривень заборгованості за комісією.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» судові витрати по оплаті судового збору в 745 гривень 61 копійка.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1 846 гривень 80 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду. Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», , місцезнаходження: м. Київ, вулиця Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1

Повне рішення суду складено 25 жовтня 2024 року.

Суддя Н. Ф. Теремецька