Справа № 137/1412/24
УХВАЛА

Іменем України

25 жовтня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Карпінська Ю.Ф., отримавши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Вінницької філії про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу,

УСТАНОВИВ:

17.10.2024 до Вінницького районного суду Вінницької області на підставі ухвали судді Літинського районного суду Вінницької області від 24.09.2024 за підсудністю надійшла цивільна справа № 137/1412/24 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Вінницької філії про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу.

Частиною першою статті 160 ЦПК України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до ч. 2 ст. 163 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб громадян України), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Частиною третьою статті 163 ЦПК України визначено, що до заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, судовий наказ не може бути видано, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Виходячи з пунктів 4, 5 частини другої статті 163 ЦПК України, з загальних засад наказного провадження та встановленого порядку розгляду заяви про видачу судового наказу, наказне провадження забезпечує можливість стягнення грошової заборгованості, наявність та безспірність якої підтверджується доданими до заяви документами.

Так, заявник у прохальній частині заяви просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Вінницької філії заборгованість в сумі 1043,34 грн, яка складається із основного боргу за послугу розподілу природного газу в розмірі 1020,65 грн, 3% річних в розмірі 11,91 грн та інфляційних втрат в розмірі 10,78 грн, а також понесених витрат з оплати судового збору в розмірі 302,80 грн.

У заяві про видачу судового наказу зазначається про те, що заборгованість боржника за послугу з розподілу природного газу у розмірі 1020,65 грн утворилася за період з квітня 2024 року до липня 2024 року.

На підтвердження вказаних обставин заявником до заяви долучається розрахунок заборгованості за послуги розподілу природного газу перед Вінницькою філією ТОВ «Газорозподільні мережі України», де зазначено уже зовсім інший період, за який утворилася заборгованість у розмірі 1020,65 грн, а саме: з 01.10.2023 до 31.07.2024.

Крім того, у прохальній частині заяви, крім вимоги про стягнення основної суми боргу, також ставиться вимога про стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

Для розрахунку 3% річних та інфляційних втрат має значення розмір простроченого платежу та період виникнення заборгованості (кількість днів прострочення).

З долученого до заяви розрахунку 3% річних та інфляційних втрат за несвоєчасне виконання зобов`язання по оплаті послуг з розподілу газу ОСОБА_1 убачається, що період виникнення заборгованості, за який здійснювався розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, є відмінним від періоду, вказаного у заяві про видачу судового наказу.

Саме безспірність вимог є підставою для видачі судового наказу, в іншому випадку вирішення питання стягнення заборгованості вирішується судом в порядку позовного провадження (загального або спрощеного) з дотриманням принципів змагальності сторін, доведення учасниками справи обставин, що мають значення для справи і на які кожна сторона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 3 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Таким чином, оскільки заявлені вимоги про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості (з чого не вбачається безспірність заявлених вимог), взаємопов`язані між собою та їх окремий розгляд неможливий, тому суд доходить висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу та роз`яснює, що це не позбавляє заявника права звернутися до суду з цього приводу в порядку позовного провадження, або в порядку наказного провадження, виклавши свої вимоги з наданням відповідних доказів, які б доводили безспірність заявлених вимог.

Частиною другою статті 165 ЦПК України визначено, що про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 160, 161, 163, 165 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Вінницької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» у видачі судового наказу за заявою з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду.

СУДДЯ Юлія КАРПІНСЬКА