КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

справа № 359/1409/24

провадження № 22-з/824/1583/2024

22 жовтня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Кирилюк Г. М.

суддів: Рейнарт І. М., Ящук Т. І.,

розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» - Ткаченко Марії Миколаївни про забезпечення доказів у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 23 квітня 2024 року у складі судді Опанасюка І. О.,

встановив:

23.01.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (далі - ТОВ «Коллект Центр») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 23 квітня 2024 року в задоволенні вказаного позову відмовлено.

10.05.2024 ТОВ «Коллект Центр» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 23 квітня 2024 року та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

17.10.2024 представник ТОВ «Коллект Центр» - Ткаченко М. М. через підсистему «Електронний суд» подала заяву про забезпечення доказів шляхом витребування в АТ «ПриватБанк»:

- інформацію, чи видавалась ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) платіжна картка НОМЕР_2 ;

- докази зарахування на картку НОМЕР_2 кредитних коштів у сумі 3 000 грн, які 21.12.2019 о 09:19 були на неї перераховані (платіжне доручення, меморіальний ордер, виписка з особового рахунку);

- ідентифікаційні дані власника картки та повний номер картки НОМЕР_2 , в тому числі, але не виключно прізвище, ім`я, по-батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, серію та номер паспорта, адресу місця проживання, контактні дані (номер телефону, адреса електронної пошти, тощо), та інші відомості про власника вказаної картки.

В обґрунтування зазначила, що відмовляючи в позові суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять належних доказів, підтверджуючих виконання ТОВ «Коллект Центр» умов договору надання позики № щодо надання позичальнику позику в розмірі 3 000 грн шляхом перерахунку на банківський рахунок (банківську картку). Крім цього, матеріали справи не містять доказів, підтверджуючих належність відповідачу електронного платіжного засобу НОМЕР_3.

Зазначені обставини стали відомі позивачу тільки після отримання рішення суду, відповідно позивач не мав можливості скористатися своїми правами та надати додаткові пояснення та/або докази на спростування висновків суду та/або заявити клопотання про витребування таких доказів у третіх осіб.

Відомості із банку позивач самостійно не може отримати, так як це є банківська таємниця, розголошення якої третім сторонам заборонено.

Стороною позивача було вжито всі необхідні дії з метою отримання додаткових доказів у справі, проте, з незалежних від нього причин, такі докази не були витребувані ані в порядку інституту витребування доказів, ані в порядку інституту забезпечення доказів.

Вважає, що інформація щодо отримання відповідачем платіжної картки, докази про строк її дії, вид та отримання відповідачем кредитних коштів (платіжне доручення, меморіальний ордер, виписка з особового рахунку тощо) мають суттєве значення для повного, всебічного, правильного та об`єктивного вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, зміст заяви, колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника ТОВ «Коллект Центр» - Ткаченко М. М. про забезпечення доказів,виходячи з наступного.

Статтею 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин 1 статті 116 ЦПК суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Частиною 2 ст. 116 ЦПК України передбачено, що способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до частин 2, 3 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до пунктів 4, 5 частини 1 статті 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів зазначаються: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

За змістом наведених норм обов`язковою умовою для вжиття судом заходів щодо забезпечення доказів є встановлення обставин, які дають підстави для висновку, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим. Обов`язок доведення таких обставин покладається на особу, яка звертається до суду із заявою про забезпечення доказів.

Процесуальний механізм забезпечення доказів застосовується у тих випадках, коли існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Забезпечення доказів - це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, а й насамперед запобігти їх імовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Подана заява про забезпечення доказів не містить обґрунтування наявності ризиків чи загрози того, що докази, про забезпечення яких порушує питання представник ТОВ «Коллект Центр» - Ткаченко М. М., можуть бути втрачені.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає заяву представника ТОВ «Коллект Центр» - Ткаченко М. М. про забезпечення доказів такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 116-118, 381 ЦПК України суд

ухвалив:

У задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» - Ткаченко Марії Миколаївни про забезпечення доказів у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. І. Ящук