РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/1768/23

Номер провадження 2/495/1839/2024

25 листопада 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої судді Анісімової Н.Д.,

при секретарі судового засідання Кракатиці В.І.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Ковпака О.В.,

третьої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_5 - про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та стягнення з відповідача грошової компенсації 1/2 його вартості, суд

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та стягнення з відповідача грошової компенсації 1/2 його вартості, у якому з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог просила суд:

- визнати автомобілі HYUNDAI I30, 2011 року випуску, VINTMADB81SABJ057781, чорного кольору, номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 від 01.10.2021, та FORD KUGA, 2013 року випуску, VINWF0AXXWPMADM21846, чорного кольору, номерний знак НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_4 від 10.08.2017 спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 ;

- стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 391 840,00 гривень(триста дев`яносто одну тисячувісімсот сорок гривень) у рахунок компенсації вартості 1/2 частин автомобілів HYUNDAI I30, 2011 року випуску, чорного кольору, номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 від 01.10.2021, та FORD KUGA, 2013 року випуску, чорного кольору, номерний знак НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_4 від 10.08.2017.

Стислий виклад позиції позивача

18.10.2013 між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис від 18.10.2013 № 424.

Від вказаного шлюбу сторони мають дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З 15.08.2012 по 30.06.2015 позивач навчалась в ОКУ «Білгород-Дністровське медичне училище». З 05.08.2015 по 10.03.2020 працювала на посадах сестри медичної поліклінічного відділення, сестри медичної амбулаторії у Комунальному закладі «Старокозацька районна лікарня», Комунальній установі «Білгород-Дністровський районний центр медично-санітарної допомоги», Комунальному некомерційному підприємстві «Центр первинної медико-санітарної допомоги Білгород-Дністровської районної ради». Після звільнення надавала платні послуги манікюру.

29.12.2021 позивач у присутності своїх батьків та батьків чоловіка заявила відповідачу про намір подати позовну заяву про розірвання шлюбу, оскільки подальше проживання однією сім`єю для неї було нестерпним.

10.01.2022 позивач подала до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області позов про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей та встановлення місця проживання малолітніх дітей з матір`ю. При цьому подружжя продовжувало проживати за однією адресою: АДРЕСА_1 .

З 27.02.2022 відповідач з дітьми проживає окремо за адресою: АДРЕСА_1 .

У період зареєстрованого шлюбу подружжям за спільні кошти придбані автомобілі HYUNDAI I30, 2011 року випуску, VINTMADB81SABJ057781, чорного кольору, номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 від 01.10.2021, та FORD KUGA, 2013 року випуску, VINWF0AXXWPMADM21846, чорного кольору, номерний знак НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_4 від 10.08.2017.

30.12.2021 відповідачем без згоди позивача вказані автомобілі були відчужені своїм батькам - ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , відповідно. Перереєстрацію здійснено в ТСЦ 5152 на підставі договорів купівлі-продажу у СГ.

На підставі викладеного просила суду визнати автомобілі HYUNDAI I30, 2011 року випуску, VINTMADB81SABJ057781, чорного кольору, номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 від 01.10.2021, та FORD KUGA, 2013 року випуску, VINWF0AXXWPMADM21846, чорного кольору, номерний знак НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_4 від 10.08.2017 спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , а оскільки спірні автомобілі відчужено та вони перебувають у власності третіх осіб стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/2 частин вказаних автомобілів.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільна справа була передана на розгляд судді Шевчук Ю.В.

Ухвалою суду від 22 лютого 2023 року провадження по справі було відкрито, розгляд вирішено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання та витребувано з Територіального сервісного центру МВС 5152 регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області завірені встановленим чином копії договорів комісії, купівлі-продажу від 29.12.2021 року та від 30.12.2021 року, відповідно щодо автомобілів HYUNDAI I30, 2011 року випуску, чорного кольору, номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_5 від 01.10.2021 року, та FORD KUGA, 2013 року випуску, чорного кольору, номерний знак НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_4 від 10.08.2017 року та актів огляду реалізованих транспортних засобів.

21.03.2023 з відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області надійшла відповідь про зареєстроване місце проживання відповідача.

06.04.2023 від представника відповідача адвоката Ковпака О.В. надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи.

25.05.2023 від представника відповідача адвоката Ковпака О.В. надійшло клопотання про залучення третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору.

20.06.2023 надійшла відповідь від ТСЦ МВС № 5152 (направлено копії договорів комісії, купівлі-продажу щодо ТЗ HYUNDAI I30, номерний знак НОМЕР_1 , та FORD KUGA, номерний знак НОМЕР_3 ).

11.09.2023 від представника відповідача адвоката Ковпака О.В. надійшло клопотання про залучення третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору.

11.09.2023 від представника позивача адвоката Кузьменка М.Б. надійшли заперечення щодо задоволення клопотання сторони відповідача про залучення третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору.

11.09.2023 від представника позивача адвоката Кузьменка М.Б. надійшла заява про зменшення позовних вимог, яка мотивована тим, що предметом позову є визнання автомобілів HYUNDAI I30, номерний знак НОМЕР_1 , та FORD KUGA, 2013 року випуску, номерний знак НОМЕР_3 , спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 та стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 430 901,13 гривень у рахунок компенсації вартості 1/2 частин вказаних автомобілів. Попередньо розмір позовних вимог щодо стягнення вартості 1/2 частин автомобілів визначався відповідно до проведеного попереднього моніторингу середньої вартості відчужених транспортних засобів аналогічної марки, моделі та року випуску станом на 16.02.2023. Проте відповідно до висновку експерта від 06.09.2023 № 172-23 середньоринкова вартість автомобіля HYUNDAI I30, номер кузову НОМЕР_6 , станом на 05.09.2023, визначається рівною 296 580,00 гривень, а відповідно до висновку експерта від 06.09.2023 № 173-23 середньоринкова вартість автомобіля FORD KUGA, номер НОМЕР_7 , станом на 05.09.2023, визначається рівною 487 100,00 гривень (чотириста вісімдесят сім тисяч сто гривень).

Таким чином, розмір позовних вимог щодо стягнення вартості 1/2 частин автомобілів становить (296 580,00 + 487 100,00)/2 = 391 840,00 гривень, що менше, ніж зазначено у позовній заяві.

11.09.2024 від представника відповідача адвоката Ковпака О.В. надійшла заява про розгляд клопотання про залучення третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору без його участі.

Ухвалою суду від 11 вересня 2023 року клопотання представника відповідача ОСОБА_4 адвоката Ковпак Олександра Вікторовича про залучення у третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору було задоволено: задоволено до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та стягнення з відповідача грошової компенсації у розмірі 1/2 частини його вартості в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

03.10.2023 від представника позивача адвоката Кузьменка М.Б. надійшло клопотання про виклик свідків.

04.10.2024 від представника відповідача адвоката Ковпака О.В. надійшли клопотання про виклик свідків, витребування доказів, про залучення доказів по справі.

Ухвалою суду від 04 жовтня 2023 року витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області звітність за Формою ОК-5, реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового соціального страхування індивідуальні відомості про застраховану особу - ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_8 за період з 2013 рік по 2022 роки.

31.10.2023 від ГУ ПФУ в Одеській області надійшла відповідь на ухвалу суду від 04.10.2023.

31.10.2023 від представника відповідача адвоката Ковпака О.В. надійшла заява про відкладення судового засідання.

16.11.2023 від представника позивача адвоката Кузьменка М.Б. надійшла зава про передачу справи для повторного автоматизованого розподілу.

Згідно з розпорядженням керівника апарату Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.11.2023 № 216 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи у зв`язку з перебуванням судді Шевчук Ю.В. у тривалій відпустці та протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 20.11.2023 зазначена справа розподілена судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Анісімовій Н.Д.

Ухвалою суду від 21 листопада 2023 року справа була прийнята до провадження судді Анісімової Н.Д.

16.01.2024 від представника відповідача адвоката Ковпака О.В. надійшло клопотання про виклик свідків.

16.01.2024 від представника позивача адвоката Кузьменка М.Б. надійшли клопотання про подання доказів та виклик свідків.

17.01.2024 від представника позивача адвоката Кузьменка М.Б. надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді.

25.03.2024 від представника відповідача адвоката Ковпака О.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 30 травня 2024 року поновлено пропущений строк для подання доказів у справі № 495/1768/23 та прийнято письмовий доказ: відповідь на адвокатський запит представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Кузьменко Михайла Борисовича від Територіального сервісного центру № 5143 РСЦ ГСЦ МВС в Одеській області від 17.10.2023 року № 31/15/5143-К-11/АЗ та викликано в судове засідання свідка.

Ухвалою суду від 30 травня 2024 року закрито підготовче провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та стягнення з відповідача грошової компенсації у розмірі 1/2 частини його вартості та призначено її до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

У судовому засідання представник позивача позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні просив у задоволені позову відмовити, позовні вимоги вважає безпідставними.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 18.10.2013 між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було зареєстровано шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області було зроблено відповідний актовий запис № 424 (а.с. 9).

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.03.2023 шлюб було розірвано.

Від вказаного шлюбу сторони мають дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_9 від 05.01.2022 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_10 від 05.01.2022 (а.с. 11, 12).

Вказані факт не заперечувалися сторонами по справі, тому у силу положень ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

У період зареєстрованого шлюбу подружжям були придбані автомобілі HYUNDAI I30, 2011 року випуску, VINTMADB81SABJ057781, чорного кольору, номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 від 01.10.2021, та FORD KUGA, 2013 року випуску, VINWF0AXXWPMADM21846, чорного кольору, номерний знак НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_4 від 10.08.2017.

Вказане підтверджується відповіддю Територіального сервісного центру МВС № 5143 від 22 вересня 2022 року № 31/15/5143-К-11/А3 згідно з якою транспортний засіб марки HYUNDAI 130, 2011 р.в., чорного кольору, значиться в зареєстрованих на ім`я ОСОБА_4 в період з 01.10.2021 по 30.12.2021, реєстрація та перереєстрація здійснено в ТСЦ 5152 на підставі договору купівлі-продажу укладеному у СГ; транспортний засіб марки FORD KUGA, 2013 р.в., чорного кольору, значиться в зареєстрованих на ім`я ОСОБА_4 в період з 10.08.2017 по 30.12.2021, реєстрація в ТСЦ 5143 на підставі вантажно-митної декларації, перереєстрація в ТСЦ 5152 на підставі договору купівлі-продажу укладеному у СГ (а.с. 14).

Тобто у період до 30.12.2021 спірні транспортні засоби були зареєстровані за відповідачем ОСОБА_4 .

29.12.2021 між ТОВ «БРИЗ» та ОСОБА_4 був укладений Договір комісії № 3553/21/1/019935, за яким Комісіонер зобов`язується за дорученням Комітента за комісійну плату вчинити за рахунок Комітента декілька правочинів щодо продажу транспортного засобу FORD KUGA, 2013 року випуску, чорного кольору, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 , номерний знак НОМЕР_3 за ціною не нижче узгодженої Сторонами, а саме: 39 000,00 грн.

Вказане підтверджується копією Договору комісії № 3553/21/1/019935 від 29.12.2021 з доданим до нього Актом технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер від 29.12.2021 до Договору комісії № 3553/21/1/019935 від 29.12.2021 (а.с.66-67, 69).

30.12.2021 між ТОВ «БРИЗ» та ОСОБА_3 було укладено Договір купівлі-продажу транспортного засобу FORD KUGA, 2013 року випуску, чорного кольору, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 , номерний знак НОМЕР_3 . Передача транспортного засобу Продавцем і прийняття його Покупцем здійснюється після повної оплати вартості майна в момент підписання цього договору (п.п. 2.1 п. 2 Договору). За домовленістю сторін ціна транспортного засобу складає 39 000,00 грн. (п.п. 3.1 п. 3 Договору).

Вказане підтверджується копією Договору купівлі-продажу транспортного від 30.12.2021 з доданим до нього Актом огляду реалізованого транспортного засобу від 30.12.2021 (а.с. 64, 59, 68).

29.12.2021 між ТОВ «БРИЗ» та ОСОБА_4 був укладений Договір комісії № 3553/21/1/019936, за яким Комісіонер зобов`язується за дорученням Комітента за комісійну плату вчинити за рахунок Комітента декілька правочинів щодо продажу транспортного засобу HYUNDAI I30, 2011 року випуску, VIN НОМЕР_6 , чорного кольору, номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 від 01.10.2021 за ціною не нижче узгодженої Сторонами, а саме: 11 000,00 грн.

Вказане підтверджується копією Договору комісії № 3553/21/1/019936 від 29.12.2021 з доданим до нього Актом технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер від 29.12.2021 до Договору комісії № 3553/21/1/019935 від 29.12.2021 (а.с. 62-63, 61).

30.12.2021 між ТОВ «БРИЗ» та ОСОБА_5 було укладено Договір купівлі-продажу транспортного засобу HYUNDAI I30, 2011 року випуску, VIN НОМЕР_6 , чорного кольору, номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 від 01.10.2021. Передача транспортного засобу Продавцем і прийняття його Покупцем здійснюється після повної оплати вартості майна в момент підписання цього договору (п.п. 2.1 п. 2 Договору). За домовленістю сторін ціна транспортного засобу складає 11 000,00 грн. (п.п. 3.1 п. 3 Договору).

Вказане підтверджується копією Договору купівлі-продажу транспортного від 30.12.2021 з доданим до нього Актом огляду реалізованого транспортного засобу № 3553/21/019404 від 30.12.2021 (а.с. 58, 65, 60).

Отже, 30.12.2021 відповідачем спірні транспортні засоби були відчужені своїм батькам - ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , відповідно.

Відповідно до висновку експерта від 06.09.2023 № 173-23 судової транспортно-товарознавчої експертизи колісного транспортного засобу FORD KUGA, номер кузова НОМЕР_11 середньоринкова вартість автомобіля FORD KUGA, номер кузову VIN НОМЕР_11 , станом на 05.09.2023, визначається рівною 487 100,00 гривень (чотириста вісімдесят сім тисяч сто гривень) (а.с. 85-91).

Відповідно до висновку експерта від 06.09.2023 № 172-23 судової транспортно-товарознавчої експертизи колісного транспортного засобу HYUNDAI I30, номер кузова НОМЕР_6 середньоринкова вартість автомобіля HYUNDAI I30, номер кузову НОМЕР_6 , станом на 05.09.2023, визначається рівною 296 580,00 гривень (двісті дев`яносто шість тисяч п`ятсот вісімдесят гривень) (а.с. 92-98).

Нормативно-правове обґрунтування та релевантна судова практика

Зі змісту нормативних положень глав 7 та 8 СК України власність у сім`ї існує у двох правових режимах: спільна сумісна власність подружжя та особиста приватна власність кожного з подружжя, залежно від якого регулюється питання розпорядження таким майном.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 ст. 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до частини першої статті 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

За змістом статті 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

В силу статті 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя за взаємною згодою. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Із положень частини першої статті 69 СК України слідує, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (частина перша статті 70 СК України).

Аналогічні положення закріпленні у статті 372 Цивільного кодексу України.

Як передбачено статтею 71 СК України, майно, що є об`єктом праваспільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За загальним правилом усе майно, яке набуте подружжям за час перебування у шлюбі, є його спільною сумісною власністю.

Розпорядження спільним майном подружжя повинно здійснюватися за їх спільною згодою, зокрема для відчуження автомобіля як цінного майна згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Подружжя має право на поділ спільного майна незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу такого майна частки сторін є рівними.

Поділ неподільної речі, яка відноситься до спільної сумісної власності подружжя, можливий у спосіб присудження цієї речі одному з подружжя та компенсації вартості частини речі іншому з подружжя.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 30 постанови від 21грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», у випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Також Верховний Суд України у пункті 22 цієї постанови роз`яснив, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та статті 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Згідно із правовою позицією викладеною у постанові Верховного суду від 22.01.2020 у справі № 771/2302/18 «статус спільної сумісної власності визначається такими чинниками, як час набуття майна та кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття). У разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. Тому сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя. Заінтересована особа може довести, що майно придбане нею у шлюбі, але за її особисті кошти. У цьому разі презумпція права спільної сумісної власності на це майно буде спростована. Якщо ж заява, одного з подружжя, про те, що річ була куплена на її особисті кошти не буде належним чином підтверджена, презумпція права спільної сумісної власності подружжя залишиться непохитною. Таким чином, тягар доказування у справах цієї категорії покладено на того із подружжя, хто заперечує проти визнання майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Висновки суду

Норма частини третьої статті 61 СК України кореспондує частині четвертій статті 65 СК України, яка передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

За таких обставин за нормами сімейного законодавства умовою належності того майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета укладення договору - інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані з сім`єю інтереси одного з подружжя.

До складу майна, що підлягає поділу, входить загальне майно, наявне у подружжя на час розгляду справи, і те, що знаходиться у третіх осіб.

Згідно з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою в постанові від 22 лютого 2022 року у справі № 642/8107/14-ц, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час придбання зазначеного майна. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно іззакономне можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

У цій же Постанові від 22.02.2022 по справі № 642/8107/14-ц ВП ВС звертає увагу, що розпорядження об`єктом спільної власності (часткової чи сумісної) має свої особливості. Норма частини третьої статті 61 СК України кореспондує частині четвертій статті 65 СК України, яка передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

За таких обставин за нормами сімейного законодавства умовою належності того майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета укладення договору - інтереси сім`ї , а не власні, не пов`язані з сім`єю інтереси одного з подружжя.

Відповідачем ОСОБА_4 не надано, а судом не здобуто належних та допустимих доказів того, що позивач ОСОБА_1 була обізнаною у тому, що відповідач відчужує належне їм на праві спільної сумісної власності рухоме майно, а також те, що отримані кошти від відчуження автомобілів були використані в інтересах сім`ї чи розділені між ними, а відтак, на думку суду, вказане рухоме майно відчужене відповідачем на користь покупців: ОСОБА_5 та ОСОБА_3 - без згоди та проти волі позивача, а виручені кошти використані в його особистих цілях.

Згідно ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, та у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

У відповідності до ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, та у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом, і в такому разі право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Частиною першою статті 69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга ст. 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга ст. 364 ЦК України).

Разом з тим, відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного від 03 травня 2018 року у справі № 755/20923/14-ц провадження № 61-10442св18 при розгляді спорів про поділ цінного спірного майна та визнання недійсними правочинів, витребування цього майна у третіх осіб з підстав його відчуження без письмової згоди одного з подружжя суди мають виходити з права одного з подружжя на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім`ї майна. Отже, за відсутності згоди позивача на відчуження спірного автомобіля він має право на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім`ї майна.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 22, 30 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Отже, вартість майна, що підлягає поділу, слід визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Відповідно до висновку експерта від 06.09.2023 № 172-23 середньоринкова вартість автомобіля HYUNDAI I30, номер кузову НОМЕР_6 , станом на 05.09.2023, визначається рівною 296 580,00 гривень, а відповідно до висновку експерта від 06.09.2023 № 173-23 середньоринкова вартість автомобіля FORD KUGA, номер кузову НОМЕР_12 , станом на 05.09.2023, визначається рівною 487 100,00 гривень.

Доказів, які б свідчили про те, що середня ринкова вартість автомобілів є іншою, відповідачем не надано.

Отже, 1/2 частки компенсації за автомобіль марки HYUNDAI I30, номер кузову НОМЕР_6 , складатиме 148 290,00 грн., та частки компенсації за автомобіль марки FORD KUGA, номер кузову НОМЕР_12 , складатиме 243 550,00 грн.

Відтак, зазначене майно є спільною сумісною власністю подружжя і з відповідача на користь позивача необхідно стягнути компенсацію за 1/2 частину майна, як спільного майна подружжя, у загальному розмірі 391 840,00 гривень.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у справі № 27/7029/15-ц провадження № 61-9018сво18 дійшов правового висновку, викладеного судом у постанові від 03 жовтня 2018 року у даній справі, за яким у випадку відчуження майна одним з подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно.

За вказаних обставин, беручи до уваги орієнтовну вартість транспортного засобі придбаного сторонами за час шлюбних відносин та належного їм на праві спільної сумісної власності, а також враховуючи відчуження даного транспортного засобу без згоди та проти волі позивача ОСОБА_1 порушені її законні права та інтереси, а тому підлягають захисту шляхом стягнення із відповідача ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_1 грошової компенсації вартості відчуженого майна в розмірі 1/2 частки від сукупної середньої вартості відчуженого відповідачем транспортних засобів, що становить 243 550,00 грн.

Щодо аргументу сторони відповідача щодо того, що гроші на автомобіль FORD KUGA були надані батьком відповідача ОСОБА_3 суд вважає неспроможними та такими, що не підтверджуються належними та допустими доказами. Так свідок ОСОБА_3 повідомив, що передав гроші знайомому ОСОБА_8 для покупки авта. Проте ані ОСОБА_3 ані ОСОБА_8 , що були допитані у судовому засіданні, не змогли пояснити необхідність передачі останньому достатньо великої суми коштів без документального оформлення.

Крім того, вказані покази у більшій мірі стосувалися питання купівлі-продажу автомобіля FORD KUGA, проте мало місце ще продаж автомобіля HYUNDAI I30 в один і той самий період і також без згоди позивача.

Відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до положень статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При розгляді цивільної справи, суд, керується положеннями статей 77-79 ЦПК України, згідно яких належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування, не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_5 - про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та стягнення з відповідача грошової компенсації 1/2 його вартості.

Суд, ухвалюючи рішення також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів сторін), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, п. 29).

На підставі наведеного, та керуючись ст. 13, 141, 247, 263-265, 273 ЦПК України, ст.15, 16, 321, 355, 364, 368, 370, 372 ЦК України, ст. 60, 63, 65, 69 СК України суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_5 - про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та стягнення з відповідача грошової компенсації 1/2 його вартості задовольнити.

Визнати автомобілі HYUNDAI I30, 2011 року випуску, VINTMADB81SABJ057781, чорного кольору, номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 від 01.10.2021, та FORD KUGA, 2013 року випуску, VINWF0AXXWPMADM21846, чорного кольору, номерний знак НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_4 від 10.08.2017 спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 391 840,00 гривень (триста дев`яносто одну тисячу вісімсот сорок гривень) у рахунок компенсації вартості 1/2 частин автомобілів HYUNDAI I30, 2011 року випуску, чорного кольору, номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 від 01.10.2021, та FORD KUGA, 2013 року випуску, чорного кольору, номерний знак НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_4 від 10.08.2017.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повне найменування (ім`я) учасників :

Позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_13 , адреса: АДРЕСА_1 )

Повний текст судового рішення складено 04 грудня 2024 року.

Суддя Н.Д.Анісімова