Справа № 159/7464/23
Провадження № 2-о/159/35/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2024 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Бойчука П.Ю.,

з участю секретаря

судового засідання Гусар Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі справу за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), з участю заінтересованої особи - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), про встановлення факту самостійного виховання малолітньої дитини, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про встановлення факту самостійного виховання малолітньої дитини, в якій просить встановити факт самостійного виховання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заінтересованою особою вказав ОСОБА_2 .

Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 13.12.2023 року відкрито окреме провадження в цивільній справі.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05.02.2024 року провадження у вказаній справі зупинено до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду цивільної справи № 201/5972/22 за заявою ОСОБА_4 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , про встановлення факту самостійного виховання дитини.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30.09.2024 року провадження у вказаній справі поновлено у зв`язку з усуненням обставин, що викликали зупинення провадження у справі.

В судове засідання заявник та заінтересована особа не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому порядку.

Представник заявника - адвокат Попіка І.А. подала до суду заяву, в якій повідомила про припинення її повноважень представника заявника в цій справі.

Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку про наявність підстав для залишення вказаної заяви без розгляду.

Так, звертаючись до суду із заявою у порядку окремого провадження, заявник ОСОБА_1 обґрунтовував її тим, що встановлення факту самостійного виховання та утримання ним дитини є необхідним для подальшого вирішення питання щодо отримання ним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформленні.

Відповідно до приписів частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту:1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина 2 статті 315 ЦПК України).

Заявлені вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини пов`язані з доведенням існування підстав для визнання (підтвердження) за ним певного соціально-правового статусу - батька, який самостійно виховує дитину. Доведення факту одноосібного виховання дитини батьком пов`язане з настанням (існуванням) обставин, за яких мати не виконує своїх батьківських обов`язків щодо дитини, стосується зміни обсягу сімейних прав або невиконання одним із батьків батьківських обов`язків (у тому числі умисного) та безумовно впливає на права й інтереси самих дітей, а також зумовлює відповідні правові наслідки, визначені законом. Такий факт одноосібного виховання дитини одним із батьків не може встановлюватись у безспірному порядку або за домовленістю батьків дитини, в тому числі на підставі укладеного між ними договору або на підставі судового рішення, ухваленого за правилами окремого провадження, оскільки в такому питанні завжди існуватиме загроза порушення принципу дотримання найкращих інтересів дитини.

Оскільки сімейним законодавством не передбачено підстав припинення батьківських обов`язків щодо виховання дитини, а визначена частиною першою статті 15 СК України «невідчужуваність» сімейних обов`язків свідчить про неможливість відмови від них, зокрема від обов`язків щодо виховання дитини, то факт одноосібного виховання дитини одним із батьків може бути встановлений судом як одна з обставин, що складає предмет доказування у спорі між батьками дитини щодо виконання ними обов`язків з виховання дитини. Заява про встановлення факту, що має юридичне значення, не підлягає судовому розгляду в окремому провадженні, оскільки за встановлених у цій справі обставин існує спір про право щодо участі одного з батьків у вихованні й утриманні дитини. З урахуванням закріпленого в сімейному законодавстві принципу невідчужуваності сімейних обов`язків, неможливості відмови від них, у тому числі від обов`язків виховання дитини, то питання, заявлене у цій справі, не може з`ясовуватись безвідносно до дій другого з батьків та може вирішуватись у межах спору про право між батьками дитини за загальним правилом у позовному провадженні (постанова Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2024 року в справі № 201/5972/22).

Звернення із заявою про встановлення юридичного факту в цій справі необхідне заявнику для створення преюдиційного рішення для публічних відносин, що є недопустимим.

Від встановлення такого факту не буде залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника.

Отже факт, про встановлення якого просить заявник, не підлягає встановленню в порядку окремого провадження, оскільки вбачається спір про право, який не може розглядатися в судовому порядку безвідносно до дій заінтересованих осіб, ТЦК та СП і матері дитини, щодо конкретних прав, свобод та інтересів заявника.

Частиною шостою статті 294 ЦПК України встановлено, що якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до частини четвертої статті 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

За встановлених судом обставин, заяву ОСОБА_1 про встановлення факту самостійного виховання малолітньої дитини слід залишити без розгляду.

Керуючись ст. 260, ч. 6 ст. 294, ч. 4 ст. 315, ст. 353 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), з участю заінтересованої особи - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), про встановлення факту самостійного виховання малолітньої дитини - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Головуючий П. Ю. Бойчук