Справа № 419/2638/15-ц
Номер провадження № 2-п/194/10/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року м.Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Корягіна В.О.

за участю секретаря судового засідання Коркіної Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернівка Дніпропетровської області заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 19 лютого 2016 року по справі № 419/2638/15-ц, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 19 лютого 2016 року по справі № 419/2638/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа Служба у справах дітей Новоайдарської РВЦА, про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки, яким ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , позбавлено батьківських прав відносно малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; призначено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , опікуном над малолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Про вищезазначене рішення він дізнався 01 липня 2024 року з ЄДРСР, належним чином завірену копію судового рішення він не отримував. Зазначив, що з 10 квітня 2015 року він взятий на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою АДРЕСА_2 . Вважає, що судом під час ухвалення рішення не враховано думку дитини, не було враховано про відсутність доказів на підтвердження факту не виконання ним батьківських обов`язків.Просить поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, скасувати заочне рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 19 лютого 2016 року по справі № 419/2638/15-ц, призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Представник заявника адвокат Биченко А.О. в судове засідання не з`явився, але надав суду письмову заяву про розгляд справи без участі сторони заявника.

Сторони по справі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , служба у справах дітей Новоайдарської РВЦА в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином.

У відповідності до ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали вище зазначеної цивільної справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 488 ЦПК України, відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Статтею 489 ЦПК України передбачено, що втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Зі статті 493 ЦПК України вбачається, що при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги: частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду, тощо); документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи;відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел. Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи (їх представників), а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняти інші процесуальні дії, передбачені цим Кодексом, з метою відновлення втраченого судового провадження.

Статтею 494 ЦПК України передбачено, що на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

Відповідно до розпорядження Верховного суду від 06 березня 2022 року № 1/0/9-22, враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ, у тому числі з Новоайдарського районного суду Луганської області на Тернівський міський суд Дніпропетровської області.

Відповідно до довідки Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 24 липня 2024 року цивільна справа № 419/2638/15-ц з Новоайдарського районного суду Луганської області до Тернівського міського суду Дніпропетровської області не надходила. Згідно з данними АСД Новоайдарського районного суду Луганської області будь які відомості щодо вищезазначеної справи відсутні.

Оскільки паперові матеріали судової справи № 419/2638/15-ц з Новоайдарського районного суду Луганської області до Тернівського міського суду Дніпропетровської області не передавалися, рішення суду по вказаній справі отримано судом з ЄДРСР.

Відповідно до рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 19 лютого 2016 року по справі № 419/2638/15-ц, яке наявне в Єдиному державному реєстрі судових рішень, задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа Служба у справах дітей Новоайдарської РВЦА, про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки, яким ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , позбавлено батьківських прав відносно малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; призначено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , опікуном над малолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином наявні документи є належними та достатніми для відновлення втраченого судового провадження в частині рішення.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає за необхідне відновити втрачене судове провадження у частині рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 19 лютого 2016 року по справі № 419/2638/15-ц.

Відповідно до ч.ч. 2,3,4 ст. 284 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Отже, законодавець встановив темпоральні обмеження для реалізації відповідачем права на перегляд заочного рішення.

Водночас норми ЦПК України не визначають спеціального механізму процесуального реагування суду на пропуск відповідачем строку для подання заяви про перегляд заочного рішення, якщо заявник не подав клопотання про поновлення пропущеного строку або якщо причини, зазначені ним у відповідному клопотанні, визнані судом неповажними.

Наслідки пропуску процесуальних строків на вчинення процесуальних дій передбачені у статті 126 ЦПК України. Відповідно до частини першої цієї статті із закінченням встановленого законом або судом строку втрачається право на вчинення процесуальних дій. Таке право втрачається в силу закону, тому не потребує додаткового визнання судом. Суд лише констатує пропуск процесуального строку та відсутність поважних причин для його поновлення, якщо була подана заява про поновлення такого строку.

За загальним правилом метою встановлення строків є надання визначеності у реалізації суб`єктами правовідносин своїх прав та обов`язків. З настанням або закінченням відповідного строку пов`язане виникнення, зміна чи припинення правовідносин.

Строк як відрізок часу обмежує дію суб`єктивних прав та обов`язків. Водночас процесуальний строк - це встановлений законом або визначений судом проміжок часу, протягом якого суд або учасники судового процесу мають право або зобов`язані вчинити певну процесуальну дію чи сукупність таких дій.

Процесуальні строки мають свою специфіку: по-перше, вони завжди мають імперативний характер; по-друге, процесуально-правові строки встановлюються для здійснення тих або інших процесуальних дій; по-третє, вони мають забезпечувати оперативність та ефективність здійснення правосуддя і сприяти дисциплінуючому впливові на учасників процесу.

Отже, запровадження строку, у межах якого особа може звернутися до суду з позовом, заявою, апеляційною чи касаційною скаргою, обумовлено передусім необхідністю дотримання принципу правової визначеності та забезпечення здійснення судових процедур у межах розумних строків.

У низці рішень ЄСПЛ принцип правової визначеності трактується у контексті дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий, лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (справи «Рябих проти Росії», пункти 51, 52, «Брумареску проти Румунії», пункт 61).

Отже, встановлення строків звернення до суду із заявою чи скаргою у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для учасників справи того, що зі спливом встановленого проміжку часу прийняте судом рішення або здійснена дія не підлягатимуть скасуванню.

Обґрунтовуючи важливість дотримання принципу правової визначеності, ЄСПЛ сформував практику, відповідно до якої національними судами пріоритетність має надаватися дотриманню встановлених процесуальним законом строків звернення до суду, також строків апеляційного та касаційного оскарження судових рішень, а поновлення пропущеного строку допускається лише у випадках, коли мають місце не формальні та суб`єктивні, а об`єктивні та непереборні причини їх пропуску.

Зокрема, ЄСПЛ у справах «Світлана Науменко проти України», «Трегубенко проти України», «Праведна проти Росії», «Желтяков проти України» зазначає, що у випадках перегляду судових рішень як у порядку нагляду, так і у зв`язку з нововиявленими обставинами національним судам необхідно забезпечувати дотримання учасниками справи встановлених строків та не допускати того, щоб за допомогою таких процесуальних механізмів, як продовження строку на оскарження, було порушено принцип правової визначеності.

Загалом згідно з практикою ЄСПЛ при застосуванні процедурних правил варто уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом, та порушення принципу правової визначеності (справи «Волчлі проти Франції», «ТОВ «Фріда» проти України»).

Отже, якщо відповідач подає клопотання про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, суд повинен застосувати загальні положення ЦПК України, а саме статтю 127 цього Кодексу, у якій вказано, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 12 червня 2024 року по справі № 756/11081/20.

Крім того, Верховний Суд в постанові від 12 червня 2024 року по справі № 756/11081/20 формулює висновок про те, що оцінка поважності причин пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення належить до компетенції місцевого суду, до якого подана така заява. Наслідком пропуску строку для подання заяви про перегляд заочного рішення за умови відсутності поважних причин для його поновлення, є залишення такої заяви без розгляду на підставі частини другої статті 126 ЦПК України, а не без задоволення.

Отже, з урахуванням наведеного та того, що з часу винесення судового рішення 19 лютого 2016 року до часу звернення відповідача ОСОБА_1 з заявою про перегляд заочного рішення пройшло більше восьми років, тому суд не вбачає підстав для поновлення строку подання заяви про перегляд заочного рішення, оскільки заявник ОСОБА_1 мав можливість за цей строк дізнатися про наявність судового рішення щодо нього з урахуванням того, що судом вживались необхідні заходи щодо повідомлення належним чином про час і місце розгляду справи відповідача ОСОБА_1 . Окрім того, судом враховується, що ОСОБА_1 з 19 лютого 2016 року не цікавився життям дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки в іншому випадку йому повинно бути відомо, що відносно нього постановлено рішення про позбавлення батьківських прав.

Велика Палата Верховного Суду, відступаючи від висновків, сформульованих у її постанові від 09 листопада 2021 року у справі № 214/5505/16 (провадження № 14-74цс21), наводить такі висновки щодо застосування положень статей 126, 127 ЦПК України в сукупності зі статтями 284, 286, 287 цього Кодексу: передбачені частиною третьою статті 287 ЦПК України повноваження суду першої інстанції стосуються саме суті заяви про перегляд заочного рішення (зокрема, подання чи неподання відповідачем доказів по суті справи і доказів поважності неявки в судове засідання, на якому було ухвалене заочне рішення) і не застосовуються у ситуації пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення;

- оцінка поважності причин пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та наявності підстав для його поновлення належить до компетенції місцевого суду, до якого подана така заява. Наслідком пропуску строку для подання заяви про перегляд заочного рішення за умови відсутності поважних причин для його поновлення є залишення такої заяви без розгляду на підставі частини другої статті 126 ЦПК України, а не залишення її без задоволення.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2024 року у справі №756/11081/20.

З урахуванням зазначеного, суд вважає за можливе відмовити у задоволенні заяви про поновлення строку для подачі заяви про перегляд заочного рішення та заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 19 лютого 2016 року по справі № 419/2638/15-ц, залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 223, 260, 261, 285, 287 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відновити втрачене судове провадження в частині рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 19 лютого 2016 року по справі № 419/2638/15-цза позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа Служба у справах дітей Новоайдарської РВЦА, про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки, згідно тексту якого:

«Справа № 419/2638/15-ц

Провадження № 2/419/42/2016

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2016 року смт. Новоайдар

Новоайдарський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Добривечіра Л.Д.,

при секретарі Московченко О.В.,

з участю: позивача - ОСОБА_2 ,

представника третьої особи ОСОБА_5 ,

прокурора Скрябіної С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа Служба у справах дітей Новоайдарської РВЦА, про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа Служба у справах дітей Новоайдарської РВЦА, про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є бабусею ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Мати та батько ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний, психічний, моральний та духовний розвиток дитини, не цікавляться її навчанням та захопленнями, що негативно впливає на її розвиток. З 2003 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розлучені і проживають окремо один від одного та від дитини. Відповідач ОСОБА_3 веде безвідповідальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, не працює. Відповідач ОСОБА_1 створив нову сім`ю та не бажає піклуватися про свою дитину від попереднього шлюбу. Батьки не спілкуються з дитиною, не надають матеріальної допомоги на її утримання та навчання. Дитина проживає з позивачем, весь тягар по догляду, матеріальному забезпеченню та вихованню дитини лежить на позивачеві ОСОБА_6 .

Позивач ОСОБА_6 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позовні вимоги, проти винесення заочного рішення не заперечувала.

Представник Служби у справах дітей Новоайдарської РВЦА Труняков Є.С. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Прокурор ОСОБА_7 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, причину неявки суду не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час, дату та місце розгляду справи через ЗМІ. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Вислухавши висновок прокурора, заслухавши позивача, представника третьої особи дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що мати ОСОБА_3 та батько ОСОБА_1 не виконують своїх батьківських обов`язків, не піклуються про фізичний, психічний, моральний та духовний розвиток дитини, не цікавляться її навчанням та захопленнями, що негативно впливає на її розвиток, не спілкуються з дитиною в необхідному обсязі, не надають матеріальної допомоги на її утримання та навчання. Відповідач ОСОБА_3 веде безвідповідальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, не працює. Відповідач ОСОБА_1 створив нову сім`ю та не бажає піклуватися про свою дитину - ОСОБА_4 . Дитина проживає з позивачем, весь тягар по догляду, матеріальному забезпеченню та вихованню лежить на позивачеві ОСОБА_6 .

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що відповідачі не виконують встановлені Сімейним кодексом України обов`язки по догляду за неповнолітньою дитиною, не утримують її, не піклуються про її духовний та моральний розвиток.

Згідно зі ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання обов`язків по вихованню дитини.

Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Згідно ст.ст. 155, 164, 165, 166, 167, 244 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа Служба у справах дітей Новоайдарської РВЦА, про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки задовольнити.

Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Призначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , опікуном над малолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Л.Д.Добривечір»

У задоволенні заяви про поновлення строку для подачі заяви про перегляд заочного рішення ОСОБА_1 , відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 19 лютого 2016 року по справі № 419/2638/15-ц, залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддя В.О. Корягін