Справа № 175/201/23
Провадження № 2/175/46/23
РІШЕННЯ

Іменем України

"13" вересня 2024 р. смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Білоусової О.М.,

за участю секретаря судового засідання Перепелиці В.С.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Слобожанське в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват банк» про стягнення безпідставно набутих грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до суду до відповідача про стягнення безпідставно набутих грошових коштів. Позов мотивує тим, що позивачу було відкрито картковий рахунок, а пізніше також видано преміальну картку Platinum з кредитним лімітом до 100 000 грн. З особового рахунку позивача, відповідачем проводились списання відсотків за користування кредитом, комісія за обслуговування картки, а також грошових коштів з призначенням платежу «Автоматичне погашення простроченої заборгованості». Позивач вважає зазначенні стягнення незаконними оскільки не був повідомлений про умови та правила надання банківських послуг належним чином, а тому просить стягнути з відповідача грошові кошти за автоматичне погашення заборгованості у розмірі 12 901, 98 грн., стягнуті проценти у розмірі 80 921, 00 грн., комісію за обслуговування карткиу розмірі 10 800, 00 грн., а також суму судових витрат.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, представником подана заява від 11.07.2024 про розгляд справи у її відсутність та підтримання позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, зокрема пославшись на поданий до суду відзив, просив в задоволенні позову відмовити.

Суд вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Судом встановлено, що 14.09.2019 року позивачу було відкрито картковий рахунок та встановлено початкову суму кредитного ліміту у розмірі 4 000 грн.

Пізніше ОСОБА_2 видали іншу картку типу: Преміальна картка Platinum (кредитний ліміт до 100 000 грн.). У Анкеті-заяві Позивача від 14.02.2019 відсоткова ставка за користування преміальною карткою Platinum не визначена.

Відповідно до Виписки за договором б/н за період з 14.02.2019 по 01.10.202 з невідомого позивачу карткового рахунку № НОМЕР_1 проводились списання процентів за користування кредитом, у зв`язку із чим збільшувалася сума кредитних коштів (ліміту).

Всього було списано неузгоджених відсотків до 01.10.2021 на загальну суму 80 921 грн. (вісімдесят тисяч дев`ятсот двадцять одна гривня 00 коп) та неузгоджених платежів «Автоматичне погашення простроченої заборгованості» на загальну суму 12 901, 98 (дванадцять тисяч дев`ятот одна гривня 98 коп.)

Також Позивач зазначає, що не підписував витяг з «Тарифів обслуговування преміальних кредитних карток Platinum, World Black Edition, World Elit, Infiniti, Visa Signature» та «Витягу з Умов та правил надання банківських послуг», що свідчило б про ознайомлення останнього з умовами кредитування. У зв`язку із чим, Позивач не був обізнаний у тому, що кожного місяця з його карткового рахунку в односторонньому порядку на користь АТ КБ «Приватбанк» списувались грошові кошти у сумі 300 грн.

Починаючи з 20.03.2019 з карткового рахунку ОСОБА_2 щомісяця примусово списувались грошові кошти із призначенням платежу «Щомісячна комісія за обслуговування картки» у сумі 300 грн. Таким чином, за період з 20.03.2019 по 01.02.2022 (36 місяців) відповідачем було примусово списано суму з картки ОСОБА_2 на загальну суму 10 800 грн. (десять тисяч вісімсот гривень).

Так, частиною 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме доданих до відзиву від 27.02.2024 на позовну заяву документів: Анкеті-заяві про приєднання до Умов и Правил надання банковських послуг у Приватбанку, паспорті споживого кредиту, Анкетах-заявах клієнта, в яких зазначена вся інформація щодо кредитування, містяться підписи позивача ОСОБА_2 .

Таким чином позивач був обізнаний про умови кредитування.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 274-279, 280, 352, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват банк» про стягнення безпідставно набутих грошових коштів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (підписання, складання повного судового рішення).

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 30.09.2024 (в період з 23.09.2024 по. 27.09.2024 включно суддя перебувала на лікарняному).

Суддя О. М. Білоусова