Провадження № 2-др/742/33/24
Єдиний унікальний № 742/5208/24
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
23 жовтня 2024 року
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі: головуючого судді Коваленка А.В., за участю секретаря Риндя Л.А., розглянув заяву ОСОБА_1 , представника заявника ОСОБА_2 , про винесення додаткового рішення,
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2024 року представник позивача звертаючись до суду з заявою просить суд стягнути з відповідача судові витрати на правову допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виключення запису про батька із актового запису про народження дитини.
Аргументує заявлені вимоги тим, що рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 17 жовтня 2024 року задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виключення запису про батька із актового запису про народження дитини. Стягнуто з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , 605 (шістсот п`ять) 60 коп. в рахунок відшкодування витрат понесених на сплату судового збору при подачі позовної заяви до суду.
Повернуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , з державного бюджету України 605 (шістьсот п`ять) 60 коп згідно з квитанції ID:5756-8355-2586-3319 від 09.09.2024 в рахунок відшкодування витрат понесених на сплату судового збору при подачі позовної заяви до суду. 17.10.2024 року представником ОСОБА_1 адвокатом Дуденок Оксаною Олександрівною подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення в порядку ст.270 ЦПК України шляхом вирішення питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Представник позивача в судове засідання не з`явився.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, але надав заяву про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, при цьому зазначає, що договір про надання правничої допомоги був укладений 06.09.2024 року. Проведення молекулярно-генетичного дослідження відбулось ще до укладення договору (29.08.2024). Позивач звернувся до адвоката в той час, коли на руках вже були необхідні для звернення до суду документи. На момент звернення до адвоката за правничою допомогою, позивач знав, що відповідач не заперечує проти виключення відомостей з актового запису про батьківство позивача. Але процедура виключення відомостей передбачає обов`язкове звернення до суду.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Згідно з ст.246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Відповідно до стаття 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно із ч.1 ст.131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Згідно з п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до п.9 ч.1 ст.1 Закону № 5076-VI представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ч.1 ст.1 Закону № 5076-VI).
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) зроблено висновок, що: «суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами».
У інший постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
З огляду на зазначене положеннями ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи і наданих послуг та фінансового стану учасників справи.
Подібні правові висновки викладені у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).
Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату певного гонорару, в контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи це питання, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19).
Матеріалами справи підтверджено, що представництво інтересів позивача ОСОБА_1 у суді першої інстанції здійснював адвокат Дуденок О.О. на підставі ордеру на надання правової допомоги б / н від 06 вересня 2023 року(а.с.56), договору про надання правничої допомоги від 06 вересня 2024 року, актом здачі-приймання надання послуг від 17.10.2024(а.с.58).
Судом встановлено, що представник позивача адвокат Дуденок О.О. до закінчення судових дебатів у справі зробив заяву про неможливість подати докази витрат на правничу допомогу до закінчення судових дебатів та повідомив про намір скористатися таким правом на протязі п`яти днів після ухвалення рішення.
17.10.2024 року представником позивача адвокатом Дуденок О.О. подано клопотання про ухвалення додаткового рішення та докази на підтвердження понесених судових витрат на правничу допомогу.
За таких обставин суд вважає, що представником позивача адвокатом Дуденок О.О. дотримано вимоги ст.141 ЦПК України щодо подачі доказів на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу та звернення з клопотанням про ухвалення додаткового рішення.
Відповідно до договору про надання правничої допомоги від 06 вересня 2024 року, укладеного між адвокатом Дуденок Оксаною Олександрівною. та ОСОБА_1 , предметом договору є представництво Клієнта інтересів у судах під час здійснення цивільного, господарського та адміністративного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами(а.с.57).
Представник відповідача заперечив, щодо стягнення з відповідача правової допомоги у вищевказаному розмірі, погоджуючись сплатити 1500 грн витрат на правничу допомогу, з урахуванням загального часу витраченого адвокатом на виконання роботи 1 година.
Суд, приймаючи до уваги, що договір про надання правничої допомоги був укладений після проведення молекулярно-генетичного дослідження, а позивач звернувся до адвоката в той час, коли на руках вже були необхідні для звернення до суду документи та знав, що відповідач не заперечує проти виключення відомостей з актового запису про батьківство позивача, але процедура виключення відомостей передбачає обов`язкове звернення до суду, вважає за необхідне зменшити витрати понесені позивачем за правову допомогу, а саме: усні консультації клієнта з 2000 грн до 500 грн, складання позовної заяви з 8000 грн до 3000 грн, участь у суді першої інстанції (час 50 хв) з 5000 грн до 1000 грн, всього 4500 грн.
Таким чином, суд вважає за необхідне прийняти додаткове рішення, яким заяву представника позивача ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково та відшкодувати витрати на професійну правничу допомогу, стягнувши з позивача на користь відповідача суму витрат на професійну правову допомогу у розмірі 4500 грн.
Керуючись ст.133,137,141,270 ЦПК України, суд,
Заяву представника заявника ОСОБА_2 , про винесення додаткового рішення задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце знаходження: АДРЕСА_2 (чотири тисячі п`ятсот) гривень в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу.
В задоволенні іншої частини вимог відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Суддя Анатолій КОВАЛЕНКО