ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 543/315/23 Номер провадження 22-ц/814/1659/24Головуючий у 1-й інстанції Гришко О.Я. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Панченка О.О., Триголова В.М.

секретар: Кириченко В.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Шаталової Олени Володимирівни

на рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 14 грудня 2024 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до Селянсько-фермерського господарства «Світанок», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Виконавчий комітет Оржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області про усунення перешкод у користуванні належним позивачу майном та скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2023 року представник ОСОБА_1 адвокат Шаталова О.В. звернулася до суду з позов до СФГ «Світанок» про усунення перешкод у користуванні належним позивачу майном та скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 1,8754 га, з кадастровим номером :00:020:0042 та земельна ділянка, площею 3,72 га, з кадастровим номером :00:015:0083.

31.10.2011 між позивачем та Селянсько-фермерським господарством «Світанок» було укладено договір оренди землі, зареєстрований 19.12.2012 року, відповідно до якого ОСОБА_1 передала в оренду відповідачу дві земельні ділянки (помилково вказано як одну земельну ділянку), загальною площею 5,60 га, з кадастровими номерами :00:015:0083 та :00:020:0042 строком на 10 років, тобто - до 19.12.2022.

Позивач вказує, що 07.09.2021 на її адресу надійшов лист СФГ «Світанок» з пропозицією укласти додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 31.10.2011 року № б/н з метою продовження зазначеного договору на 10 років до 31.10.2032 року. Відповідно до змісту додаткової угоди, вкладеної до зазначеного листа, її зміст стосувався виключно земельної ділянки з кадастровим номером :00:015:0083, площею 3,72 га. Жодної додаткової угоди щодо земельної ділянки з кадастровим номером :00:020:0042 лист СФГ «Світанок» не містив.

13.06.2022 ОСОБА_1 направила відповідачу повідомлення про намір припинення договору оренди землі від 31.10.2011 року. Незважаючи на це, після закінчення строку дії договору оренди земельна ділянка з кадастровим номером :00:020:0042 власнику у відповідності до вимог цивільного та земельного законодавства та п. 20 договору оренди, повернута не була.

Натомість, з даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивач дізналася, що 07.12.2022 року державним реєстратором Виконавчого комітету Оржицької селищної ради Полтавської області Слинько Юлією Петрівною до реєстру внесено запис про державну реєстрацію оренди земельної ділянки з кадастровим номером :00:020:0042, індексний номер запису 65691784, про державну реєстрацію додаткової угоди без номера, виданої 01.12.2022 року СФГ «Світанок», згідно якої продовжено дію договору оренди землі від 31.10.2011 року до 19.12.2032 року.

Позивач стверджує, що вона не підписувала жодного нового договору чи додаткової угоди до договору оренди землі від 31.10.2011 року та не вчиняла будь-яких дій, які б свідчили про існування у неї наміру на продовження дії зазначеного договору.

ОСОБА_1 вказує, що вона підписувала раніше при отриманні орендної плати від представника СФГ «Світанок» документ під назвою «Додаткова угода про зміну розміру орендної плати до договору оренди землі № б/н від 31.10.2011 року», дата складання якого не зазначалася та будь-які рукописні записи у якому на момент підписання орендодавцем були відсутні. Позивач вважає, що відповідачем було додруковано в подальшому у вільному місці вказаного документу текст щодо внесення змін до п. 7 договору оренди земельної ділянки, оскільки на момент підписання ОСОБА_1 додаткової угоди про зміну розміру орендної плати такого тексту у вказаній угоді не було, а на його місці знаходився пробіл.

Посилаючись на вищевказані обставини ОСОБА_1 просила суд усунути перешкоди у здійсненні її права користування земельною ділянкою площею 1,8754 га (кадастровий номер :00:020:0042) та зобов`язати Селянсько-фермерське господарство «Світанок» повернути земельну ділянку площею 1,8754 га (кадастровий номер :00:020:0042), скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :00:020:0042 згідно додаткової угоди про зміну розміру орендної плати до договору оренди № б/н від 31.10.2011 року, укладеного між ОСОБА_1 та Селянсько-фермерським господарством «Світанок» (дата державної реєстрації 02.12.2022 року, номер запису про інше речове право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 48627679; дата прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 07.12.2022, індексний номер 65691784) та стягнути з Селянсько-фермерського господарства «Світанок» на її користь 2147 гривень 20 копійок витрат зі сплати судового збору та витрати на правову (правничу) допомогу у сумі 10000 грн.

Рішенням Оржицького районного суду Полтавської області від 14 грудня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Селянсько-фермерського господарства «Світанок», третя особа: Виконавчий комітет Оржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області про усунення перешкод у користуванні належним позивачу майном та скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки відмовлено у зв`язку з недоведеністю та необґрунтованістю позовних вимог.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржила представник ОСОБА_1 адвокат Шаталова Олена Володимирівна, просила скасувати його та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, порушення норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не було досліджено оригінал додаткової угоди до договору оренди землі, зміст та обставини підписання якої підлягали дослідженню в ході судового розгляду даної справи.

Зазначено, що сам по собі факт підписання ОСОБА_1 документа з назвою «Додаткова угода про зміну розміру орендної плати до договору оренди землі № б/н від 31.10.2011 року» позивачем у позовній заяві не заперечувався, проте ОСОБА_1 вказувала, що текст такої угоди суттєво відрізнявся від тексту спірного документа, а саме не містив положення про продовження дії договору, а стосувався виключно збільшення розміру орендної плати.

Суд безпідставно відхилив твердження позивача про додрукування тексту про продовження строку оренди землі у спірній угоді вже після її підписання ОСОБА_1 через не надання доказів цього, адже вказані обставини неможливо підтвердити без проведення експертного дослідження з вказаного приводу, оскільки відповідач відмовляється у наданні суду оригіналу спірної угоди.

Також судом не враховано факт того, що ОСОБА_1 відмовляється від отримання орендної плати за користування спірною земельною ділянкою, що свідчить що позивачем не визнається факт укладення договору оренди з відповідачем.

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку, передбаченому ст. 360 ЦПК України, до суду апеляційної інстанції не надходило.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення місцевого суду повною мірою відповідає вказаним вимогам.

Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є власником двох земельних ділянок, загальною площею 5,60 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серія Р3 № 689339 (а.с. 22).

Площа земельної ділянки з кадастровим номером :00:020:0042 становить 1,8754 га (а.с. 23), площа земельної ділянки з кадастровим номером :00:015:0088 становить 3,7217 га (а.с. 78)

31.10.2011 року між ОСОБА_1 та Селянсько-фермерським господарством «Світанок» було укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого ОСОБА_1 надала відповідачу в строкове платне користування земельні ділянки, площею 5,60 га, кадастровий номер :00:020:0042 та кадастровим номером :00:015:0083 (а.с. 25-26).

У договорі зазначено, що розмір орендної плати складає 4 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, строк дії договору становить 10 років та вказано, що договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Договір зареєстрований у Відділі Держкомзему у Оржицькому районі Полтавської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 19 грудня 2012 року за № 05983.

Сторонами було підписано акт прийому-передачі вказаних земельних ділянок (а.с. 28).

07 вересня 2021 року відповідачем на адресу позивача було направлено повідомлення про намір продовжити договір оренди та направлено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки б/н від 31.10.2011 щодо земельної ділянки, площею 3,72 га, з кадастровим номером :00:015:0083 (а.с. 29-32).

13 червня 2022 року ОСОБА_1 направила на адресу СФГ «Світанок» повідомлення про намір припинення договору оренди землі від 31.10.2011 щодо земельної ділянки площею 1,88 га (кадастровий номер :00:020:0042) (а.с. 35-36).

В додатковій угоді про зміну розміру орендної плати до договору оренди землі б/н від 31.10.2011 року, яка датована 01.12.2022, і в якій орендарем вказане СФГ «Світанок», а орендодавцем ОСОБА_1 , зазначено, що сторони згідно п. 11 договору оренди землі вирішили підвищити річний розмір орендної плати до 14 % від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки.

Окрім того, в даній додатковій угоді вказано, що сторони дійшовши згоди вирішили внести зміни до п. 7 договору, виклавши його у такій редакції: «Договір укладено на 20 (двадцять) до 19.12.2032 року». У спірній додатковій угоді зазначено, що вона стосується земельної ділянки з кадастровим номером :00:020:0042 площею 5,60 га (а.с. 37).

02 грудня 2022 року на підставі додаткової угоди від 01.12.2022 та договору оренди землі від 31.10.2011 внесено відомості в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно про реєстрацію за СФГ «Світанок» права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :00:020:0042 строком до 19.12.2032 (а.с. 24).

11 січня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до правоохоронних органів з заявою про вчинення кримінального правопорушення, за фактом того, що в грудні 2022 року невідомою особою від імені ОСОБА_1 посвідчено (підписано) договір оренди земельної ділянки, чим здійснено підроблення офіційного документу, що підтверджено витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с. 41).

22 лютого 2023 року кримінальне провадження за даним фактом було закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України (встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення) (а.с. 164).

Звертаючись до суду з даним позовом ОСОБА_1 вказала, що текст додаткової угоди щодо продовження строку оренди земельної ділянки було додруковано пізніше, вже після того, як документ був підписаний позивачем, тому між сторонами відсутні домовленості щодо продовження строку оренди земельної ділянки.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції прийшов до висновку про їх недоведеність та необґрунтованість.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України гарантовано право особи на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до положень частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав може бути визнання права.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

У відповідності до ч. ч. 1, 3, 5 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України (далі - ЗК України), ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

За приписами статті 1 Закону України «Про оренду землі», яка кореспондується з положеннями частини першої статті 93 ЗК України, орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно частини 1 статті 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

У відповідності до ч. 2, 3, 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом одного місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку. До листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк орендар додає проект договору. Орендодавець у місячний строк розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом договору оренди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і в разі відсутності заперечень укладає договір оренди. У разі оренди земель державної та комунальної власності укладення договору здійснюється на підставі рішення органу, уповноваженого здійснювати передачу земельних ділянок у власність або користування згідно із статтею 122 Земельного кодексу України. За наявності заперечень орендодавця щодо укладення договору оренди землі на новий строк орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

В позовній заяві ОСОБА_1 вказала, що 07.09.2021 року на її адресу надійшов лист від СФГ «Світанок» з пропозицією укласти додаткову угоду до договору оренди землі від 31.10.2011 з метою продовження зазначеного договору на 10 років - до 31.10.2032, проте зі змісту додаткової угоди, вкладеної до листа вбачається, що дана пропозиція стосувалася виключно земельної ділянки з кадастровим номером :00:015:0083. Позивач наголошувала на тому, що жодної додаткової угоди щодо земельної ділянки з кадастровим номером :00:020:0042 лист не містив.

Проте, вказане твердження ОСОБА_1 спростовується наявними в матеріалах справи доказами, оскільки додаткова угода щодо земельної ділянки з кадастровим номером :00:015:0083 міститься на 1 аркуші (а.с. 32), а зі змісту опису вкладень у цінний лист вбачається, що додаткова угода до договору оренди землі складає 3 аркуші, загальна кількість аркушів 7 (а.с. 30).

Таким чином, позивачем долучено до позовної заяви пропозицію відповідача щодо продовження строку договору оренди та додаткові угоди не в повному обсязі.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року в справі № 227/3760/19-ц (провадження №14-79цс21) вказано, що: «укладеним є такий правочин (договір), щодо якого сторонами у належній формі досягнуто згоди з усіх істотних умов. У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини».

Пунктом 2 частини 1 статті 208 ЦК України передбачено, що правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу належить вчиняти у письмовій формі.

Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Таким чином, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

У постановах Верховного Суду від 13 березня 2024 року у справі № 583/3770/21, від 17 січня 2022 року у справі № 234/7723/20 та від 22 січня 2020 року в справі № 674/461/16-ц зазначено, що підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасників правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами.

Факт підписання ОСОБА_1 документа з назвою «Додаткова угода про зміну розміру орендної плати до договору оренди землі № б/н від 31.10.2011 року» позивачем не заперечувався, проте ОСОБА_1 посилається на те, що текст такої угоди суттєво відрізнявся від тексту спірного документа, а саме не містив положення про продовження дії договору, а стосувався виключно збільшення розміру орендної плати за договором.

У частині третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У пункті 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справа № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19, зазначено таке: «Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (див. постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18 (пункт 41).

У випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин необхідними доказами, такий учасник має усвідомлювати та несе ризик відповідних наслідків, зокрема, відмови у задоволенні позовних вимог, у зв`язку із їх недоведеністю.

Разом з тим, ОСОБА_1 не надано суду належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження тієї обставини, що зміст додаткової угоди, яку позивач долучила до матеріалів справи, відрізняється від тієї, яка була нею підписана.

Суд критично оцінює твердження позивача щодо додрукування в подальшому у вільному місці вказаної угоди тексту щодо внесення змін до п. 7 договору оренди землі з огляду на наступне.

ОСОБА_1 не заперечує факт підписання додаткової угоди в частині збільшення розміру орендної плати, тобто своїм підписом вона погодила даний пункт додаткової угоди, що свідчить про її ознайомлення з його змістом.

Разом з тим, абзац додаткової угоди, в якому сторони погодили збільшення строку договору оренди розташований перед абзацом, яким внесено зміни в договір оренди землі в частині збільшення розміру орендної плати.

Пункт додаткової угоди щодо збільшення строку договору оренди міститься на 4 рядках, а тому підписуючи додаткову угоду ОСОБА_1 у разі виявлення розриву її тексту та наявність порожнього місця, мала проявити розумну обачність та могла не підписувати додаткову угоду у даному вигляді.

Факт підписання ОСОБА_1 даної додаткової угоди сторонами не заперечується, та підтверджений експертним дослідженням в рамках кримінального провадження.

Суд не приймає твердження ОСОБА_2 щодо відсутності її бажання на продовження дії договору оренди землі, оскільки договір оренди землі від 31.10.2011, який був зареєстрований 19.12.2012, діяв до 19.12.2022, а додаткова угода укладена 01.12.2022, тобто за 18 днів до закінчення дії договору.

Таким чином, в разі небажання продовжувати строк дії договору оренди землі, та розуміючи факт припинення договірних зобов`язань, погодження ОСОБА_1 умови щодо збільшення розміру оренди землі (що не заперечується позивачем), не мали ніякого сенсу.

Належних та допустимих доказів того, що додаткова угода була укладена в інший день матеріали справи не містять, а посилання позивача щодо неможливості її підписання саме цього дня, у зв`язку з перебуванням на роботі, не є обставиною, що унеможливлює підписання угоди саме 01.12.2022.

Факт того, що в додатковій угоді невірно вказана площа земельної ділянки з кадастровим номером :00:020:0042, а саме зазначено 5,60 га замість правильної 1,8754 га, не може слугувати підставою для задоволення позовних вимог, оскільки згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право оренди земельної ділянки зареєстровано за відповідачем на площу 1,8754 (а.с. 24).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду щодо наявності в тексті додаткової угоди технічної помилки щодо розміру спірної земельної ділянки.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 березня 2021 року у справі № 607/11746/17 (провадження № 61-18730св20) зазначено, що «з урахуванням принципів цивільного права, зокрема, добросовісності, справедливості та розумності, сумніви щодо дійсності, чинності та виконуваності договору (правочину) повинні тлумачитися судом на користь його дійсності, чинності та виконуваності».

ОСОБА_1 як на підставу невизнання укладення спірної угоди та факту користування відповідачем належної їй земельної ділянки без законних підстав посилалася на відмову від отримання від СФГ «Світанок» орендної плати.

Проте, жодних доказів на підтвердження даної обставини позивачем не надано.

Доводи апеляційної скарги, щодо неповноти з`ясування обставин, що мають значення для справи, а саме не дослідження судом оригіналу додаткової угоди, колегія суддів відхиляє.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалами суду першої та апеляційної інстанції було витребувано у відповідача оригінал спірної угоди.

На виконання ухвал суду відповідачем було повідомлено, що оригінал додаткової угоди від 01.12.2022 було надано на вимогу слідчого для проведення експертного дослідження в рамках кримінального провадження для перевірки справжності підпису позивача у спірній додатковій угоді. Зазначено, що оригінал даного документу до архіву СФГ «Світанок» не повернуто.

На спростування даного факту представником позивача надано до суду повідомлення дізнавача СД ВП № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ст. лейтенанта поліції Владислава Завгороднього, в якому вказано, що договір оренди землі від 31.10.2011 та додаткову угоду від 01.12.2022 після закриття кримінального провадження повернуто уповноваженим особам СФГ «Світанок».

Проте, доказів на підтвердження дійсного повернення відповідачу даних документів (розписка чи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з описом вкладень) не надано.

Виходячи з викладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з`ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення місцевого суду, судовою колегією не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

З огляду на викладене та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Шаталової Олени Володимирівни залишити без задоволення.

Рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 14 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О. Ю. Кузнєцова

Судді: О. О. Панченко

В. М. Триголов