ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/4099/23 Номер провадження 22-ц/814/2481/24Головуючий у 1-й інстанції Савченко Л. І. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючий суддя: Триголов В.М.

Судді: Дорош А.І., Лобов О.А.

Секретар: Старчик Є.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Октябрського районного суду міста Полтави від 22 квітня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання спільним майном подружжя та розподіл спільного майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом про визнання спільним майном подружжя та розподіл спільного майна подружжя до ОСОБА_1 .

У підготовчому засіданні позивач ОСОБА_2 заявила клопотання про призначення по справі судової будівельно-технічної експертизи, проведення якої просила доручити експертам Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ( 36004 м.Полтава, пров.Рибальський, 8), на вирішення експерта поставити наступні питання:

1)Якою є дійсна ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 на день проведення експертизи?

2)Чи є технічна можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва розділити (виділити частку) об`єкт нерухомого майна, квартиру АДРЕСА_1 , відповідно до часток співвласників по частці?

3)Які можливі варіанти поділу майна (квартири АДРЕСА_1 ) в натурі на ізольовані рівноцінні об`єкти з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири (відповідно до часток у власності)?

4)Якщо поділ майна технічно можливий із незначними відхиленнями від ідеальних часток, то які існують варіанти поділу, розрахунки, компенсації, перерозподіл часток та яким є розмір грошової компенсації одного із співвласників іншому щодо кожного варіанту виділу майна?

В обґрунтування клопотання вказала, що позивач звернулася до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя, зокрема, просила визнати спільним майном подружжя квартиру АДРЕСА_1 , розділити майно шляхом виділення у власність відповідачу вказаної квартири та стягнути з нього на її користь грошову компенсацію за частку у праві спільної сумісної власності. Оцінка квартири була здійснена до подання позову шляхом замовлення аналітичних довідок у СОД для сплати судового збору, однак спеціальні знання у оціночно-будівельній та інженерно-технічних галузях необхідні для визначення вартості та встановлення технічної можливості реального розподілу об`єкта нерухомості та визначення варіантів розподілу. Відповідачем у листопаді 2023 року наданий Висновок експерта Полтавського відділення Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл.проф.М.С.Бокаріуса» Дудник Т.Г. № 3111 за результатами проведення оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи за заявою ОСОБА_1 . Вказана експертиза була проведена в позасудовому порядку та без участі позивача та (або) її представника. Експерт зробив висновки, що ринкова вартість квартири становить 6337400 грн. та поділити в натурі квартиру АДРЕСА_1 по частці технічно можливо. Разом з цим, експертом не зазначено про можливість згідно з наданим варіантом розподілу житлового приміщення виділити сторонам два ізольовані жилі приміщення з самостійними входами, які можуть використовуватися як окремі квартири. Виходячи із запропонованого варіанту розподілу, мова не йде про виділення у власність частини приміщень кожному співвласнику з можливістю облаштування окремих входів до цих приміщень, а йдеться про одні двері входу до квартири із спільним користуванням частини коридору, тобто фактично про порядок користування квартирою. Також у позивача є сумніви щодо правильності визначення експертом розміру ринкової вартості квартири, так як при проведенні дослідження ФОП ОСОБА_3 і при дослідженні квартири експертом ОСОБА_4 було застосовано порівняльний підхід з використанням інформації з сайтів продажу об`єктів нерухомості, з різницею між оцінками майже в 5 мільйонів гривень.

Відповідач проти задоволення клопотання заперечував.

Ухвалою Октябрського районного суду міста Полтави від 22 квітня 2024 року заяву ОСОБА_2 про призначення будівельно-технічної експертизи задоволено частково.

Призначено по справі будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ( 36004 м.Полтава, пров.Рибальський, 8), попередивши про кримінальну відповідальність за ст.ст.384,385 КК України про завідомо неправдивий висновок та про відмову експерта від виконання покладених на нього обов`язків.

На вирішення експерта поставлено наступні питання:

Які можливі варіанти поділу майна (квартири АДРЕСА_1 ) в натурі на ізольовані рівноцінні об`єкти з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири (відповідно до часток у власності)?

Якщо поділ майна в натурі на ізольовані рівноцінні об`єкти з самостійними виходами технічно можливий із незначними відхиленнями від ідеальних часток, то які існують варіанти поділу, розрахунки, компенсації, перерозподіл часток та яким є розмір грошової компенсації одного із співвласників іншому щодо кожного варіанту виділу майна?

У задоволенні іншої частини клопотання відмовлено.

У розпорядження експерта надано матеріали цивільної справи № 554/4099/23, провадження № 2/554/2935/2024.

Зупинено провадження по справі до отримання експертного висновку.

Витрати по проведенню експертизи покладено на позивача ОСОБА_2 ..

В апеляційному порядку ухвалу оскаржив відповідач ОСОБА_1 . Скарга мотивована тим, що ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права , що є обов`язковою підставою для її скасування судом апеляційної інстанції з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання в частині призначення експертизи.

Скаржник вказує, що висновок суду про те , що предметом позову є поділ майна подружжя помилковий та безпідставний , а також не відповідає судовій практиці.

Апелянт зауважує, що у позовній заяві щодо квартири АДРЕСА_1 міститься позовна вимога : розподілити спільне майно подружжя шляхом виділення у власність ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1 та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію замість частки позивача у праві спільної сумісної власності.

Таким чином , вказані питання на вирішення експерта не стосуються предмету заявленого позову ОСОБА_2 про визнання спільним майном подружжя та розподіл спільного майна подружжя, а відтак клопотання позивача щодо встановлення варіантів поділу майна задоволенню не підлягає , що об`єктивно зумовлює скасування оскаржуваної ухвали.

ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Октябрського районного суду міста Полтави від 22 квітня 2024 року, та відмовити ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про призначення експертизи.

До суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника ОСОБА_2 , адвоката Антонової В.М., у якому остання просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги , а ухвалу залишити без змін, як законну та обґрунтовану.

Судом встановлено, що відповідачем ОСОБА_1 23.11.2023 року до суду наданий висновок експерта Полтавського відділення Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл.проф.М.С.Бокаріуса» Дудник Т.Г. № 3111 за результатами проведення оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи по заяві ОСОБА_1 .. Експерт попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок за ст. 384 КК України, відповідно до ч.5 ст. 106 ЦПК України. У висновку вказано, що він підготовлений для подання до суду. Під час проведення експертизи були вирішені наступні питання:

1)Яка ринкова вартість квартири квартири АДРЕСА_1 ?

2)Чи технічно можливо поділити в натурі квартиру квартири АДРЕСА_1 по частці?

Постановлюючи ухвалу про часткове задоволення клопотання позивача, суд вказував, що відповідачем надано висновок експерта Полтавського відділення Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл.проф.М.С.Бокаріуса» Дудник Т.Г. № 3111 за результатами проведення оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи з питань № 1 та № 2, які заявлені позивачем, підстави, що викликають сумніви щодо правильності вказаного висновку судом не встановлені, відтак слід відмовити у задоволенні заявленого клопотання в частині питань № 1 та № 2.

В іншій частині клопотання ( питання № 3 та № 4) підлягає частковому задоволенню, оскільки предметом позову є поділ майна подружжя, порядок якого не можливо визначити без спеціальних знань у сфері будівництва, та враховуючи, що такі питання експертизою не вирішувалися, із зміною питання № 4 судом.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на слідуюче.

У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Так, постановляючи ухвалу про призначення експертизи, суд першої інстанції, враховуючи заявлені позовні вимоги, виходив із того, що для вирішення спірних питань необхідні спеціальні знання.

Колегія суддів апеляційного суду із такими висновками погоджується з слідуючих підстав.

Як визначено у ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває упровадженні, зокрема, суду.

Згідно ч.1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до ч. 1 ст.104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Положеннями частини п`ятої статті 104 ЦПК України встановлено, що в ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Згідно з нормами ст.ст. 102, 106 ЦПК України, а також положень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 30 травня 1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» висновок експерта є доказом в цивільному процесі. Він не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» роз`яснено, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів. При вирішенні питання про призначення експертизи суди повинні керуватися статтями 143 - 150 ЦПК України, Законом України від 25 лютого 1994 року N 4038-XII («Про судову експертизу», Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 8 жовтня 1998 року N53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 30 грудня 2004 року N 144/5), та враховувати роз`яснення, дані в постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року № 8 "Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах" (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 1998 року № 15) з урахуванням особливостей правового регулювання захисту конкретних суб`єктивних прав.

Статтею 104 ЦПК України встановлені вимоги до змісту ухвали про призначення експертизи, згідно яких в ухвалі про призначення експертизи суд зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Окрім того, відповідно до п. 3.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень у документі про призначення експертизи (залучення експерта) зазначаються такі дані: місце й дата винесення постанови чи ухвали; посада, звання та прізвище особи, що призначила експертизу (залучила експерта); назва суду; назва справи та її номер; обставини справи, які мають значення для проведення експертизи; підстави для призначення експертизи; прізвище експерта або назва експертної установи, експертам якої доручається проведення експертизи; питання, які виносяться на вирішення експертові; перелік об`єктів, що підлягають дослідженню (у тому числі порівняльних зразків та інших матеріалів, направлених експертові, або посилання на такі переліки, що містяться в матеріалах справи); інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Судова експертиза повинна призначатися лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі, і не може стосуватися тлумачення і застосування правових норм.

Так, матеріалами справи встановлено, що звертаючись до суду із даним позовом у травні 2023 року, ОСОБА_2 просила поділити , зокрема , будинок за адресою: АДРЕСА_2 між власниками, виділивши у власність відповідача ОСОБА_1 вказане нерухоме майно , та компенсувати ОСОБА_2 грошову вартість квартири , оскільки як зазначає позивач через своє місце розташування та конструктивну особливість , квартиру неможливо поділити без втрати її цільового призначення.

З огляду на заявлені позовні вимоги, до предмету доказування у даній справі входить питання щодо можливих варіантів поділу домоволодіння між сторонами по 1/2 частині кожному , адже як вказує позивач вона була позбавлена можливості провести відповідну експертизу до подання позову оскільки користувачем квартири є ОСОБА_1 , та заявила вимогу про грошову компенсацію вартості майна вважаючи її належним необхідним та достатнім способом захисту своїх прав , саме з підстав відсутності експертного висновку з даного питання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, висновками експертів.

Оскільки для з`ясування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування позову, необхідні спеціальні знання експертів, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про призначення у справі судової будівельно - технічної експертизи.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що суд порушив норми процесуального права , та про те , що питання поставлені на вирішення експерта не стосуються предмету заявленого позову , оскільки вони спростовуються матеріалами справи, та обґрунтовані власним тлумаченням норм цивільного законодавства.

З огляду на вказане, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та формально зводяться до незгоди відповідача із ухвалою суду про призначення судової будівельно - технічної експертизи.

Таким чином, доводи апеляційної скарги правильність висновків суду не спростовують та не впливають на законність ухвали суду.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Октябрського районного суду міста Полтави від 22 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 жовтня 2024 року.

Головуючий суддя: В. М. Триголов

Судді: А.І. Дорош

О.А.Лобов