Справа № 204/408/24
Провадження № 2/204/1507/24
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2024 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

за участю секретаря Єфімової А.О.

розглянувши у порядку спрощеного провадження справу за позовною заявою Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги особі, яка проживає разом із особою з інвалідністю І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу, на догляд за нею,-

В С Т А Н О В И В :

У січні 2024 року до суду надійшла позовна заява у якій позивач просив стягнути з відповідача суму надмірно виплачених коштів тимчасової державної допомоги особі, яка проживає разом із особою з інвалідністю І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу, на догляд за нею в розмірі 15 728 грн., а також стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідач з 2012 року перебуває на обліку в органах соціального захисту населення як отримувач щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю І чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею. Відповідно до поданих заяв та необхідних документів, відповідачу була призначена допомога на догляд за сином ОСОБА_2 , особою з інвалідністю внаслідок психічного захворювання І групи, з урахуванням доходів сім`ї на період з 01.07.2021 року по 31.12.2021 року у розмірі 2 294 грн. 13.01.2022 відповідач черговий раз звернулася до Правобережного УСЗН ДМР із заявою про призначення допомоги на догляд. Під час перевірки достовірності наданої відповідачем інформації виявлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається укладання 23.07.2020 року договору довічного утримання (догляду) № 1194. Згідно п. 6 цього Договору, вартість матеріального забезпечення визначена сторонами в 1500 грн. на місяць кожному з Відчуджувачів, а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Таким чином, під час перевірки виявлено, що при зверненнях до позивача відповідач у декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням державної соціальної допомоги у розділі ІІ про доходи членів сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні / будинку осіб, членів сім`ї , що проживають окремо(дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей), відповідач не зазначила інформацію стосовно отриманих коштів згідно договору довічного утримання. Позивачем було зроблено розрахунок надміру виплачених коштів державної допомоги особі, яка проживає разом із особою з інвалідністю І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу, на догляд за нею, який за період з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року складає 15 728,74 грн. 19.12.2022 року, 17.03.2023 року та 20.11.2023 року відповідачу надіслані повідомлення про припинення надання та повернення надміру виплачених коштів державної допомоги на догляд в розмірі 15 728,74 грн. Проте, вжитті управлінням заходи залишились безрезультатними, а сума заборгованості несплаченою. Тому, Правобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради вирішило звернутись до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 27.02.2024 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 27.02.2024 року, а також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками.

25.03.2024 відповідачка ОСОБА_1 надала до суду відзив на позовну заяву, просила відмовити в задоволенні позову, обґрунтовуючи це тим, що дійсно 23.07.2020 року між нею, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , укладений договір довічного утримання, згідно якого ОСОБА_4 повинна сплачувати їм 1500 грн. кожного місяця, сплачувати комунальні послуги, забезпечувати харчуванням та ін.. Але з моменту укладання договору по теперішній час вони не отримували від ОСОБА_4 грошові кошти, оскільки остання знаходиться за кордоном, що свідчіть відмітка у закордонному паспорті, що додається до матеріалів справи. Вказує, що в декларації про доходи та майновий стан нею зазначено всі фактичні доходи. Крім того, зазначає, що повідомлення від Управління від 19.12.2022 року та 20.11.2023 року вона не отримувала, а отримала повідомлення від 01.08.2023 року, вих. №8/7-461, на суму 4 588 грн.

Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, у зв`язку з наступним.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 з 2012 року перебуває на обліку в органах соціального захисту населення як отримувач щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю І чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею.

Згідно висновку лікарської медичного заходу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І-ІІ групи внаслідок психічного розладу № 36, ОСОБА_2 є інвалідом І групи внаслідок психічного розладу, встановленого 11.08.2011 року, потребує постійного догляду, догляд за ним постійно здійснює ОСОБА_1 .. Висновок дійсний до 05.07.2022 року.

13.01.2022 року відповідач черговий раз звернулася до Правобережного УСЗН ДМР із заявою про призначення допомоги на догляд, а також надала декларацію про доходи та майновий стан.

Під час перевірки достовірності наданої відповідачем інформації виявлено, що ОСОБА_1 надала недостовірну інформацію про майновий стан сім`ї, а саме: згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається укладання 23.07.2020 договору довічного утримання (догляду) № 1194. Згідно п.6 цього Договору, вартість матеріального забезпечення визначена сторонами в 1500 грн. на місяць кожному з Відчуджувачів, а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

При зверненнях до позивача відповідач у декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням державної соціальної допомоги у розділі ІІ про доходи членів сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні / будинку осіб, членів сім`ї , що проживають окремо(дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей), відповідач не зазначила інформацію стосовно отриманих коштів згідно договору довічного утримання.

Відповідно до розрахунку надміру отриманих коштів, відповідач ОСОБА_1 за період з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року було виплачено 15 728,74 грн.

Відповідачу було направлено повідомлення про припинення надання та повернення надміру виплачених коштів державної допомоги на догляд № 312 від 19.12.2022 року, № 190 від 17.03.2023 року та № 659 від 20.11.2023 року.

Умови, порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги, отримуваної відповідачем визначено Законом України «Про психіатричну допомогу». На підставі вказаного Закону Урядом затверджено Порядок надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1192 від 02.08.2000 року (надалі - Порядок призначення № 1192).

Відповідно до п. 3 Порядку призначення № 1192 розмір допомоги на догляд розраховується як різниця між трьома прожитковими мінімумами на кожного члена сім`ї та середньомісячним сукупним доходом сім`ї за попередні шість місяців, але не може бути більше, ніж прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць.

Положеннями п. 4 Порядку призначення № 1192 передбачено, що допомога на догляд надається дієздатній особі, яка зареєстрована або постійно проживає на одній житловій площі з особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, і здійснює догляд за нею.

Згідно із п. 5 Порядку призначення № 1192 розрахунок середньомісячного сукупного доходу сім`ї для призначення допомоги на догляд проводиться відповідно до Порядку обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї (домогосподарства) для усіх видів державної соціальної допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 632.

Відповідно до абз. 4 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про психіатричну допомогу», держава гарантує грошову допомогу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, - на догляд за нею. Розмір зазначеної допомоги розраховується як різниця між трьома прожитковими мінімумами на кожного члена сім`ї та середньомісячним сукупним доходом сім`ї за попередні шість місяців, але не може бути більше, ніж прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць.

Відповідно до п. 8 Порядку призначення № 1192 допомога на догляд призначається на шість місяців і виплачується щомісяця. У разі коли особа, яка здійснює догляд за особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, є непрацюючим пенсіонером (особою з інвалідністю), їй призначається допомога на догляд на 12 місяців на підставі заяви та копії трудової книжки. У разі виникнення обставин, які можуть вплинути на право особи на допомогу, ця особа повинна в десятиденний строк повідомити про такі обставини орган, що проводить виплату допомоги.

Згідно із п. 13-1 Порядку призначення № 1192, якщо внаслідок зловживань з боку громадян (подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, що впливають на призначення і виплату допомоги на догляд тощо) були надміру виплачені суми допомоги, органи соціального захисту населення здійснюють такі заходи: визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану особи; повідомляють одержувача допомоги про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення; у разі прийняття рішення про врахування надміру виплачених коштів при виплаті допомоги на догляд у наступні періоди провадять щомісячні відрахування у розмірі не більш як 20 відсотків призначеної допомоги; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Аналіз наведеної норми свідчить про те, що законодавцем передбачені два виключення із цього правила, по-перше: - якщо виплата відповідних грошових сум проведено добровільно особою (за відсутності рахункової помилки), яка проводила таку виплату; по-друге: - у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 06 лютого 2019 року по справі № 545/163/17, а також у Постанові від 11 квітня 2019 року по справі № 150/164/17 у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення спору. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. ст. 76, 77, 78, 79 ЦПК України).

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Обґрунтовуючи позовні вимоги про стягнення надміру нарахованих сум державної соціальної допомоги особі, яка проживає разом із особою з інвалідністю І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу, на догляд за нею, позивач посилався на те, що при зверненнях до позивача відповідач у декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням державної соціальної допомоги у розділі про доходи членів сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні / будинку осіб, членів сім`ї, що проживають окремо(дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей), відповідач приховала той факт, що 23.07.2020 вона уклала договір утримання (догляду) №1194, згідно якого остання отримує додатковий дохід, який не увійшов до середньомісячного сукупного доходу сім`ї, що вплинуло на правильність розрахунку сум допомоги на догляд.

Але позивачем будь-яких належних та допустимих доказів, а саме: акту про проведення перевірки та доказів отримання відповідачем доходів від договору утримання (догляду), які вони вважають не увійшли до середньомісячного сукупного доходу сім`ї саме у спірний період часу, суду не було надано.

При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Наведене узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18), постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 607/4570/17-ц (провадження № 61-29030св18).

Законодавець пов`язує повернення надмірно отриманих коштів наданих у вигляді допомоги саме з недобросовісністю набувача, яку згідно частини першої статті 81 ЦПК України, має довести позивач, більше того, позивачем не доведено, що у відповідача відбулися матеріалів зміни.

Отже зі сторони відповідача відсутня недобросовісність і нема підстав відповідно до ст. 1215 ЦК України для стягнення з нього незаконно призначеної державної соціальної допомоги.

Грошові кошти у вигляді державної соціальної допомоги надані позивачем відповідачу добровільно та на підставі необхідних для цього документів, тому підстави для стягнення з відповідача надмірно отриманих коштів відсутні.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до вимоги ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачу відмовлено у задоволені позову, то суд не вбачає підстав для відшкодування судових витрат.

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями ст. ст. 1212, 1215 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 137, 141, 258, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради (юридична адреса: м. Дніпро, вул. Трудова, буд. 1(А), ) до ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги особі, яка проживає разом із особою з інвалідністю І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу, на догляд за нею відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Дубіжанська