Справа № 674/1588/24
Провадження № 2/674/755/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області у складі головуючої судді Шафікової Ю.Е, розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "САНФОРД КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 15 490 грн. 08 коп.,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути на свою користь заборгованість за договором в розмірі 15 490 грн. 08 коп., з яких заборгованість за основним боргом в сумі 4 967 грн 54 коп., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 7 664 грн. 11 коп., інфляційні втрати в сумі 2 162 грн. 50 коп., 3% річних в сумі 695 грн. 93 коп.. Також, просить стягнути з відповідачки суму сплаченого судового збору 2422 грн. 40 коп., витрати на оплату послуг поштового зв`язку та професійну правничу допомогу 5200 грн.

В обгрунтування позову посилається на те, що 23.01.2018 між ПАТ«Ідея банк» та ОСОБА_1 укладено Угоду №С-212-0 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Відповідачка приєдналась до публічної пропозиції банку про укладення договору комплексного банківського обслуговування, що затверджений розпорядженням банку і розміщений на інтернет-сторінці банку. Згідно пункту 5.1 Угоди відповідачка надала підтвердження про ознайомлення з умовами ДКБО та згоду з ними. Також, в день підписання Угоди відповідачка надала банку заяву про акцепт публічної оферти на укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку АТ «Ідея Банк». Відповідно до п.11.10.2 ДКБО строк користування лімітом кредитної лінії 365 днів з моменту отримання клієнтом права використання коштів кредитної лінії, з можливістю пролонгації дії кредитної лінії.

На момент укладання договору банком встановлено кредитний ліміт в розмірі 5000 грн., максимальний ліміт кредитної лінії 200 000 грн., процентна ставка за користування кредитними коштами в розмірі 48% річних. Банк виконав свої зобов`язання за вказаним договором в повному обсязі, відкривши поточний рахунок та надав відповідачці можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого ліміту. Відповідачка свої зобов`язання за договором не виконала, останній платіж здійснено 16.08.2019, внаслідок чого сформувалась заборгованість перед банком в сумі 12631 грн. 65 коп., а саме заборгованість за основним боргом в сумі 4 967 грн 54 коп., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 7 664 грн. 11 коп..

16.11.2023 року між акціонерним товариством «Ідея Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ був укладений договір факторингу № 16/11-23, відповідно до п. 2.1 якого Клієнт відпускає Фактору, а Фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату.

29.12.2023 року ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» уклало з ТОВ «Санфорд Капітал» договір факторингу № 29/12-23 та ТОВ «Санфорд Капітал» набуло право вимоги і є поточним кредитором щодо заборгованості за первинними договорами, у тому числі й до відповідачки ОСОБА_1 .. Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» права грошової вимоги до відповідачки здійснювалась безпосередньо АТ «Ідея Банк». ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» та ТОВ «Санфорд Капітал» не здійснювали жодних додаткових нарахувань по кредитному договору.

Беручи до уваги приписи п.18 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України просить стягнути з відповідачки також індекс інфляції в розмірі 2162 грн.50 коп. та 3% річних в розмірі 695 грн. 93 коп. від простроченої суми, починаючи з 24.04.2020 по 23.02.2022 включно.

Ухвалою судді від 11.10.2024 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін.

Відповідачка не скористалась своїм правом та не подала до суду відзиву на позовну заяву, заяв та клопотань до суду також не надходило.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з огляду на наступне.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою склались відносини зобов`язального характеру, що підтверджується укладеною угодою, та договорами факторингу.

Так, 23.01.2018 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено угоду №С-212-0 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної карти, відповідно до умов якої клієнту відкрито поточний рахунок з максимальним лімітом кредитної лінії у розмірі 200 000 грн. (п.3.1.), ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання угоди становить 5000 грн. (п. 3.2.), процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48% річних. Також, відповідачка підписала паспорт споживчого кредиту.

Банк на виконання умов угоди надав Позичальниці можливість розпоряджатись кредитним лімітом на банківській карті, та відповідачка використовувала кредитні кошти, що підтверджується випискою по рахунку.

В подальшому, 16.11.2023 між AT «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» був укладений договір факторингу №16/11-23. Відповідно до п. 2.1. зазначеного договору Клієнт відступає Фактору, а Фактор приймає Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором.

Пунктом 5.4. Договору факторингу №16/11-23 передбачено, що Фактор може відступити або передати всі або будь-які права та/або зобов`язання за цим Договором третім особам, які згідно Законодавством мають на це право.

29 грудня 2023 року ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» уклало з ТОВ «Санфорд Капітал» договір факторингу № 29/12-23 та позивач набув право вимог за кредитними договорами згідно реєстру боржників.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи друкованого реєстру боржників, до ТОВ «Санфорд Капітал» перейшло право вимоги за кредитним договором №С-212-0 що укладено між AT «Ідея Банк» та відповідачкою.

Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в ст.11 ЦК України, зокрема з договорів та інших правочинів.

Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором Кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором.

Відповідно до ч. 1ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно ст. ст. 526, 529 ч. 1 ЦПК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Тобто, належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором та сплата процентів за користування ним.

За нормою ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Уклавши договір факторингу позивач у встановленому законом порядку набув право вимоги до відповідачки за кредитним зобов`язаннями за угодою №С-212-0

За довідкою - розрахунком позивача, заборгованість ОСОБА_1 станом на 16.11.2023 (дату відступлення права вимоги) становить 12631 грн. 65 коп., яка складається із заборгованості за основним боргом в сумі 4 967 грн 54 коп., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 7 664 грн. 11 коп..

Отже, враховуючи, що отримані та використані позичальницею кошти в добровільному порядку не повернуті, суд приходить до висновку, що ТОВ «Санфорд Капітал» в праві вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржника обов`язку з повернення отриманої суми кредитних коштів, та нарахованих процентів.

Крім того, згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 18 Перехідних та Прикінцевих положень Цивільного Кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Позичальником в узгоджені строки погашення кредиту в повному обсязі не здійснено, у зв`язку з чим у кредитора виникло право нарахування інфляційних витрат за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, передбачених ст. 625 ЦК України.

Відповідно до п. 18 Прикінцевих і Перехідних Положень ЦК України кредитор має право правомірно нарахувати і вимагати сплати індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми за період, починаючи з наступного дня з дати закінчення строку дії кредитного договору 24.04.2020 і до 23.02.2022 включно.

Зі змісту розрахунку інфляційний втрат та 3% річних вбачається, що за період з 24.04.2020 і до 23.02.2022 відповідачці нараховано 2162 грн. 50 коп. інфляційних втрат та 695 грн. 93 коп. три проценти річних, отже він є обгрунтованим.

Встановлені фактичні обставини справи свідчать про порушення договірних прав позивача з боку ОСОБА_1 , а тому на їх захист з відповідачки підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в розмірі 15 490 грн. 08 коп., з яких заборгованість за основним боргом в сумі 4 967 грн 54 коп., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 7 664 грн. 11 коп., інфляційні втрати в сумі 2 162 грн. 50 коп., 3% річних в сумі 695 грн. 93 коп., тобто позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Задовольняючи позовні вимоги суд також враховує, що відповідачка не скористалась своїм правом та не подала до суду відзиву на позовну заяву, не спростувала розрахунок суми позовних вимог, не подала доказів на погашення заборгованості за кредитним договором, отже сума заборгованості нею не заперечується.

На користь позивача з відповідачки підлягають стягненню судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, в розмірі 2422 грн.

Щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно правової позиції, викладеної в постанові Великої палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Оцінивши надані докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи характер виконаної роботи, суд враховує принцип розумності судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, ціни позову та значення справи для сторони, отже з відповідача на користь позивача слід стягнути 5200 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 293, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» () суму заборгованості в розмірі 15 490 (п`ятнадцять тисяч чотириста дев`яносто) грн. 08 коп., з яких заборгованість за основним боргом в сумі 4 967 (чотири тисячі дев`ятсот шістдесят сім) грн 54 коп., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 7 664 (сім тисяч шістсот шістдесят чотири) грн. 11 коп., інфляційні втрати в сумі 2 162 (дві тисячі сто шістдесят дві )грн. 50 коп., 3% річних в сумі 695 (шістсот дев`яносто п`ять) грн. 93 коп..

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» () витрати на оплату судового збору в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5200 (п`ять тисяч двісті ) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал», ; місцезнаходження: вул. Сімферопольська, буд. 21, прим. 68, 69, м. Дніпро;

відповідач: ОСОБА_1 ,зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повний текст рішення складено 09.12.2024 року.

Суддя Ю. Е. Шафікова