Справа № 464/3052/24
пр.№ 2/464/1142/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.10.2024 року м.Львів

Сихівський районний суд міста Львова у складі судді Тімченко О.В з участю секретаря судового засідання Андрушківа В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу № 464/3052/24 за позовом ОСОБА_1 до Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій,

представники сторін:

позивача адвокат Вершинін А.Г.

відповідача ОСОБА_2

у с т а н о в и в :

Позивач звернувся до Сихівського районного суду м.Львова із позовною заявою в порядку цивільного судочинства, в якій просить:

визнати дії відповідача щодо нарахування позивачу плати за централізоване постачання холодної води та водовідведення в розмірі 8299,29 грн за липень 2023 року за адресою: АДРЕСА_1 протиправними;

зобов`язати відповідача скасувати незаконне нарахування за централізоване постачання холодної води та водовідведення в розмірі 8299,29 грн за липень 2023 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи визначено суддю Тімченко О.В.

Суддя ухвалою від 01 травня 2024 року прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Суд ухвалою від 01 липня 2024 року постановив розгляд справи у порядку спрощеного провадження проводити у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач позов заперечив з підстав, що нарахування за централізоване постачання холодної води та водовідведення є правомірним, а власники житлових будинків, які самовільно без укладення договору користуються такими послугами є порушниками норм чинного законодавства.

При розгляді справи у судовому засіданні представник позивача позов підтримав та пояснив, що, незважаючи на приєднання у вересні 2022 року до мережі водопостачання та водовідведення, позивач такими послугами не користувався і не повинен такі оплачувати. Ствердив, що заглушки на трубах наявні, проте не опломбовані.

Представник відповідача проти позову заперечив та пояснив, що з вересня 2022 року не було перешкод позивачу у користуванні водою, адже подача води до будинку була забезпечена, жодне відключення чи опломбування за заявою позивача не проводилося.

Вирішуючи цивільно-правовий спір, суд дійшов наступного висновку.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, змагальність сторін та диспозитивність (п.п.4, 5 ч.3 ст.2 ЦПК України).

У відповідності до ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися нам припущеннях.

За сформованою позицією Верховного Суду у постановах від 27 травня 2020 року у справі № 2-879/13, від 27 січня 2021 року у справі № 607/16163/19, від 23 листопада 2022 року у справі № 208/6630/19 принцип змагальності не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26 лютого 2020 року, державну реєстрацію права власності здійснено 21 лютого 2020 року.

Як свідчить акт ЛМКП «Львівводоканал» за № 43 від 09 вересня 2022 року про приймання закінченого будівництва об`єкту, приєднано будинок до централізованих систем постачання та водовідведення м.Львова; запірної арматури не встановлено.

04 липня 2023 року при обстеженні за даною адресою установлено трубопровід з водопостачанням, будинок не є абонентом ЛМКП «Львівводоканал». За факт безоблікового та бездоговірного водокористування відповідачем позивачу нараховано 8299,29 грн (з урахуванням корекції) з розрахунковим періодом 30 діб, так як початок безоблікового водокористування не було встановлено.

05 липня 20203 року позивач звернувся до відповідача із заявою про присвоєння особового рахунку для оплати за централізоване водопостачання та водовідведення, у подальшому присвоєно особовий рахунок НОМЕР_1 .

Актом № 0290549 від 24 серпня 2023 року про прийняття вузла розподільного обліку на абонентський обліку відповідачем установлено лічильник у будинку за згаданою адресою.

На неодноразові звернення позивача про скасування безпідставно нарахованої плати у розмірі 8299,29 грн за липень 2023 року відповідачем відмовлено.

Указані обставини підтверджуються письмовими доказами у справі та визнаються сторонами.

Вирішуючи вимоги про скасування нарахування у розмірі 8299,29 грн, суд зважає на таке.

Згідно із ст.13 Конституції України власність зобов`язує.

Відповідно до вимог ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.322 ЦК України).

Житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газопостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством (ст.ст.1, 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Як регламентовано ст.46 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» особи, винні, зокрема, у самовільному підключенні споживачів до об`єктів та систем питного водопостачання притягаються до відповідальності згідно із законами України.

Правила користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення, затверджених у редакції наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 19 квітня 2021 року № 97, установлено наступне.

Договірні відносини між виконавцем послуги з централізованого водопостачання/централізованого водовідведення та споживачем здійснюються виключно на договірних засадах відповідно до Законів України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», «Про житлово-комунальні послуги» та «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».

Самовільне користування - користування системами централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення за відсутності договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення із виконавцем комунальної послуги, а також у випадку порушення споживачами умов укладеного між сторонами договору;

Не допускається будь-яке самовільне приєднання об`єктів водоспоживання до діючих систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення (включаючи приєднання до будинкових вводів, внутрішньобудинкових мереж або до мереж споживачів).

Самовільним приєднанням до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення вважається:

приєднання до водорозбірної колонки за відсутності технічних умов;

приєднання до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення, здійснене за відсутності технічних умов;

приєднання до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення, здійснене із порушенням наданих виконавцем послуги з централізованого водопостачання / централізованого водовідведення технічних умов;

приєднання до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення, виконане без участі представників виконавця послуги з централізованого водопостачання / централізованого водовідведення або із порушенням вимог розділу III цих Правил;

користування системами централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення без укладання із виконавцем послуги з централізованого водопостачання / централізованого водовідведення договору про надання таких послуг;

самостійне приєднання до систем централізованого питного водопостачання та/або централізованого водовідведення;

відсутність або невідповідність нормам розміщення споживачем засобів комерційного обліку води;

зафіксовані виконавцем послуги з централізованого водопостачання / централізованого водовідведення факти пошкодження пломб, індикаторів впливу магнітного поля, втручання у роботу та виведення з ладу вузлів комерційного обліку води;

використання води для господарських потреб з самостійних протипожежних систем, що живляться від спільних мереж;

недопущення чи перешкоджання виконавцю послуги з централізованого водопостачання/централізованого водовідведення у встановленні чи опломбуванні вузла комерційного обліку чи його елементів, проведенні обстеження мереж водопостачання та водовідведення споживача та їх обладнання, знятті показників засобу обліку.

Споживачі, у яких виявлено порушення, відповідно до цього пункту підлягають відключенню від системи централізованого питного водопостачання та/або централізованого водовідведення, а витрати на від`єднання/приєднання оплачуються цими споживачами.

Використання питної води для поливу дворових і прибудинкових територій та зелених насаджень, а також інших витрат води для утримання будинків, зокрема прибирання місць загального користування, без засобів обліку не допускається.

Факт самовільного приєднання до систем централізованого питного водопостачання та/або централізованого водовідведення згідно з пунктами 1, 2 цього розділу фіксується представником виконавця послуги з централізованого водопостачання / централізованого водовідведення за участю споживача, який самовільно приєднався до цих систем, про що складається акт про виявлення самовільного приєднання та/або самовільного користування (додаток 4).

Якщо споживач відмовляється підписати акт, він підписується представником виконавця послуги з централізованого водопостачання / централізованого водовідведення та не менше ніж двома свідками з обов`язковим зазначенням їх персональних даних; при цьому в акті робиться відповідний запис про таку відмову.

У разі незгоди споживача з діями виконавця послуги з централізованого водопостачання/централізованого водовідведення споживач може оскаржити їх в установленому законом порядку.

У разі самовільного приєднання до систем централізованого питного водопостачання та/або централізованого водовідведення виконавець послуги з централізованого водопостачання/централізованого водовідведення проводить розрахунок витрат води за пропускною спроможністю водопровідного вводу при швидкості руху води в ній 0,7 м/с та дією її повним перерізом цілодобово або з урахуванням графіка подачі води.

Розрахунковий період при самовільному приєднанні встановлюється з дня початку такого приєднання. Якщо дату початку самовільного приєднання виявити неможливо, то період самовільного користування становить тридцять діб.

У ході розгляду справи установлено, що акт відповідача № 13877 від 04 липня 2024 року, на підставі якого здійснено спірне нарахування, не у повній мірі відповідає вимогам наведеним Правилам, відповідач не зміг надати суду оригінал такого. Водночас акт, беручи дійсні обставини справи, визнані сторонами: факт підключення позивача до мереж водопостачання та водовідведення у вересні 2022 року без пломбування чи установлення іншої запірної арматури, яка б обмежувала користування водою, та подання позивачем заяви про відкриття особового рахунку 05 липня 2023 року на наступний день після проведення перевірки безумовно свідчить про недобросовісність власника нерухомості та користування водою протягом тривалого часу.

Обов`язок з утримання належного майна власником виникає незалежно від обставин звернення до нього відповідача з пропозиціями щодо оплати житлово-комунальних послуг чи укладення договору (постанова Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі № 201/9729/18).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 грудні 2021 року у справі № 147/66/17 зазначила, що добросовісність (п.6 ст.3 ЦК України) це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Принцип добросовісності передбачає, що сторони повинні діяти добросовісно під час реалізації своїх прав та передбаченого договором та/або законом виконання своїх зобов`язань.

Беручи до уваги добросовісність як поведінку учасників цивільних правовідносин, позивач при підключенні до мереж водопостачання без жодних обмежень та достатньо тривалий час очевидно не міг не розуміти наслідки таких дій та можливу відповідальність. Суд переконаний, що дії позивача не відповідають стандарту добросовісності.

Наведене зумовлює підставність проведених відповідачем нарахувань за безоблікове та бездоговірне водокористування.

Додатково суд акцентує увагу, що за відомостями відповідача після липня 2023 року позивачем як абонентом не проводиться жодна оплата за проведені нарахування абонентського обслуговування постачання води та відведення води (з невідомих причин нарахування з централізованого постачання холодної води та водовідведення не проводиться за відсутності даних щодо опломбування лічильника).

Сам розрахунок у розмірі 8299,29 грн позивачем не заперечено, власного не проведено, доказів його неправильності не надано. З огляду на таке у суду немає підстав сумніватися у обґрунтованості розрахунку, який береться до уваги як розмір наявної заборгованості перед позивачем. Схожий за змістом висновок міститься у постанові Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 522/7683/13-ц.

Інші наявні у справі докази не є належними, адже не містять інформацію та не стосуються предмета доказування (ст.77 ЦПК України). Зокрема, повідомлення фізичної особи підприємця ОСОБА_3 про огляд об`єкта нерухомого майна станом на 05 лютого 2024 року жодним чином не відображають обставини на час перевірки 04 липня 2023 року.

Позицію сторони позивача про те, що у межах розгляду цивільної справи № 464/3054/24 за позовом ОСОБА_4 до ЛМКП "Львівводоканал", де скасовано нарахування відповідачем плати за централізоване постачання холодної води та водовідведення в розмірі 8299,29 грн за липень 2023 року за адресою м.Львів, вул.Сусідня,2в, установлено недостовірність акта від 04 липня 2023 року, що є преюдиційним фактом, суд уважає хибним, зважаючи на таке.

За змістом ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц зробила висновок про те, що обставини справи - це життєві факти, які мають значення для вирішення спору, такі як вчинення чи невчинення певної дії певною особою; настання чи ненастання певних подій; час, місце вчинення дій чи настання подій тощо. Обставини встановлюються судом шляхом оцінки доказів, які були досліджені в судовому засіданні. За наслідками такої оцінки доказів, зокрема щодо їх належності, допустимості, достовірності, достатності (ст.ст.77-80 ЦПК України) суд робить висновок про доведеність чи недоведеність певних обставин. Преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення в мотивувальній частині судового рішення. Преюдиціальні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи.

Висновок суду в іншій справі № 464/3052/24 в частині судження про недостовірність акта як доказу не є обставиною справи, а є висновком, зробленим судом на підставі встановлених ним обставин справи.

Наведені законодавчі положення та обставини справи свідчать, що позивач має зобов`язання перед відповідачем за централізоване постачання холодної води та водовідведення зазначене ним не спростовано. Суд погоджується із переконливими доводами відповідача та відхиляє твердження позивача, що зводяться до власного помилкового бачення обставин справи, розцінюються як намагання уникнути цивільної відповідальності.

Судом не установлено порушення прав позивача, які б підлягали захисту в судовому порядку. Відсутність (недоведеність) порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин (постанова Верховного суду від 29 червня 2021 року у справі № 916/2040/20).

У матеріалах справи відсутні відомості та докази, які б доводили протилежне та беззастережно спростовували даний висновок суду, який узгоджується із такими засадами цивільного законодавства/судочинства як верховенство права, справедливість, добросовісність та розумність (ст.3 ЦК України,ст.2 ЦПК України).

У даній справі судом надано відповіді на доречні аргументи сторін, здатні вплинути на вирішення спору. Інші доводи не є визначальними та вагомими, які б могли вплинути на правильність рішення у справі (постанова Верховного Суду від 22 квітня 2021 року у справі № 910/6322/20, постанова Великої Палати Верховного Суду від 11 квітня 2024 року у справі № 990/135/22).

У порядку ч.6 ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають компенсації за рахунок держави, оскільки у позові відм овлено, а позивача звільнено від сплати від судового збору за подання позовної заяви до суду.

Керуючись ст.ст.258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Відмовити в задоволенні позову.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст.354 ЦПК України).

Рішення набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Інформація про учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ;

відповідач Львівське міське комунальне підприємство «Львівводоканал», код за , м.Львів, вул.Зелена,64.

Повний текст рішення виготовлено 28 жовтня 2024 року.

Суддя Олена ТІМЧЕНКО