ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

"25" жовтня 2024 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Мицик Ю.С., перевіривши додержання вимог, викладених у ст. ст. 175, 177 ЦПК України, у позовній заяві ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності,-

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2024 року від позивача ОСОБА_1 до Дарницького районного суду м. Києва надійшла позовна заява до ОСОБА_2 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 15.10.2024 для розгляду справи визначено суд у складі головуючого судді Мицик Ю.С. Фактично справу було передано судді 15.10.2024.

21.10.2024 на запит суду, який направлено відповідно до ч. 6 ст. 186 ЦПК України, з електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» надійшла відповідь щодо зареєстрованого місця проживання відповідача.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовну заяву слід залишити без руху з наступних підстав.

Вимоги до форми, змісту та додатків до позовної заяви передбачені статтями 175 - 177 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

У відповідності до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

За приписами ч. 5 ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно із статтею 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Згідно з ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Також, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідчені їх копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що фактично будинок АДРЕСА_1 належить йому на праві спільної часткової власності у розмірі 1/2 частки. Іншим співвласником 1/2 частки вказаного будинку є ОСОБА_3 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а його спадкоємцем є його донька ОСОБА_2 (відповідач у справі). Оскільки між сторонами виникають спірні питання про порядок володіння та користування вказаним майном, позивач хоче виділити 1/2 частку майна в натурі, а земельну ділянку в користування.

Подаючи позовну заяву позивач не долучає до неї доказів того, що 1/2 частка вказаного будинку належить ОСОБА_2 (інформації з Державного реєстру речових прав зареєстровані речові права, обтяження речових прав на спірне нерухоме майно, свідоцтва про право на спадщину, тощо) та не звертається до суду із клопотанням про витребування цих доказів, якщо у нього виникають труднощі в їх самостійному отриманні.

Також, позивачем до позовної заяви додана копія технічного паспорту на садибний житловий будинок АДРЕСА_1 , яка є низької якості та в окремих частинах має нечитабельний текст, що в подальшому позбавляє суд можливості дослідити його в якості доказу на підтвердження викладених обставин позову, на яких ґрунтуються вимоги позивача, у разі відкриття провадження у справі. Варто зауважити, що даний документ, серед іншого, є суттєвими доказом, який позивач надає в обґрунтування заявлених позовних вимог та має значення для вирішення даного спору по суті.

Відповідно до частини третьої статті 364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Таким чином, позовна вимога про виділ у натурі частки з нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є вимогою майнового характеру.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 30 березня 2023 року у справі № 591/3750/20.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, визначається дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Позивачем визначена ціна позову - 196 841, 50 грн (1/2 від загальної вартості майна, що дорівнює 393 683 грн).

Визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна на час звернення до суду.

Підпунктом а) пункту 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» визначено, що під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

В якості доказу дійсної вартості майна суду можуть бути подані звіт про оцінку майна або висновок суб`єкта оціночної діяльності відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Отже, документом, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності може бути звіт про оцінку майна (стаття 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»), експертний висновок, дані загальнодоступних джерел стосовно ринкової вартості майна (база оцінки ФДМУ).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

До матеріалів позовної заяви додано документ, що підтверджує сплату судового збору за вимогу майнового характеру, що становить 1968 грн 42 коп., тобто судовий збір сплачено не в повному обсязі.

За приписами ч. 2 ст. 176 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Беручи до уваги, що точну ціну позову встановити неможливо, позивач заявив вимогу майнового характеру, суд дійшов висновку, що позивачу необхідно доплатити судовий збір у розмірі 7115,58 грн. (9084-1968,42) з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 211,20 грн).

Позивач заявив вимогу про виділення в користування йому 1/2 частини земельної ділянки, яка є немайновою.

Таким чином позивачу слід сплатити судовий збір за вимогу немайнового характеру в сумі 1211,20 грн.

Відтак, з метою усунення недоліків позовної заяви позивачу необхідно:

- надати суду докази, що обґрунтовують вимоги позову в належній якості (для суду та учасників справи);

- доплатити судовий збір в розмірі, який попередньо визначений судом в сумі 7115,58 грн. за майнову вимогу та сплатити судовий збір за немайнову вимогу в сумі 1211,20 грн, за реквізитами, що містяться на сайті Дарницького районного суду м. Києва та надати суду документи, що підтверджуються сплату судового збору ;

- надати документи, які підтверджують, що відповідачці на праві власності належить 1/2 частина будинку АДРЕСА_1 або у разі неможливості самостійного отримання цих доказів - подати до суду клопотання про їх витребування, яке має відповідати вимогам ст. 84 ЦПК України;

- надати документи на підтвердження дійсної вартості нерухомого майна.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Зазначені копії всіх документів, необхідно подати у кількості відповідно для всіх учасників справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі неусунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Мицик Ю.С.