Справа № 286/1020/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2024 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Кулініча Я. В.

з секретарем Грищенко Н. А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в м. Овручі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» про зобов`язання вчинити певні дії , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , який проживає в АДРЕСА_1 звернувся до суду із позовом до АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз», що знаходиться в м. Житомир по вул. Фещенка Чопівського, 35, в якому просить зобов`язати відповідача припинити здійснювати нарахування за нормами споживання за розподіл природного газу на житловий будинок АДРЕСА_2 , зобов`язати відповідача скасувати на особовому рахунку № НОМЕР_1 борг, який утворився з 15.07.2021 року. Мотивуючи тим, що він є власником приватного будинку АДРЕСА_2 . Мети проживати в будинку він не мав, а тому в серпні 2008 року нм бла злита із системи опалення вода, газовий котел відключив. У березні 2021 року до нього в Київ зателефонувала представниця Овруцького відділення від АТ Оператор Газорозподільної системи «Житомиргаз» та повідомила, що у нього є заборгованість за доставку/розподіл газ, яка складає 150 грн.. Після цієї розмови, 15.05.2021 року він звернувся із заявою до начальника Овруцького відділення АТ Оператор Газорозподільної системи «Житомиргаз». Листом від 05.07.2021 №100-ЛВ-11536-0721 відповідач повідомив «.. річна зумовлена потужність об`єкта на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ… але не може бути менший за 52,75 грн.». 19.07.2021 року по приїзду до житлового будинку АДРЕСА_2 ним було виявлено, що представники відповідача самоправно проникли на його приватну територію та закрили і опломбували газовий вентиль перед лічильником. В травні 2022 року відповідачем було направлено на його адресу проживання в Київ акт №108 від 15.07.2021 року, в якому зазначає, що припинення газопостачання до його житлового будинку відбулось 15 липня 2021 року. Попри повне припинення розподілу газу відповідач продовжує виставляти йому рахунки за доставку газу в сумі 52,75 грн.. 10.08.2022 року ним була подана відповідачу заява про припинення розподілу природного газу шляхом закриття запірних пристроїв та складання відповідного акту. На його заяву, відповідач надіслав листа-відповідь №100-лв-13948-0822 від 30.08.2022 року, де останній посилається на «аб.5 п.8 гл. 6розд. 6 Кодексу газорозподільних систем, припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплатити вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадку розірвання цього договору». Звертає уваг суду, що цей абзац було вилучено з Кодексу на підставі Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1469 від 29.07.2020. Однак, до даного часу Відповідач порушує його права та ігнорує його заяву, що виражається у продовженні нарахуванні на його особовий рахунок № НОМЕР_1 борг за розподіл /доставку природного газу.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило.

Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі посилаючись на те, що в об`єкт позивача залишається фізично приєднаним до газорозподільної системи, Типовий договір розподілу природного газу між позивачем та відповідачем є діючим, жодних додаткових угод про розірвання даного договору між сторонами не укладалось, при цьому ніяких заяв з приводу розірвання Типового договору розподілу природного газу від Позивача не надходило, а відтак позивач і далі зобов`язаний забезпечувати обсяг величини річної замовленої потужності, що вказує на правомірність дій відповідача та необгрунтованість заявлених позовних вимог.

Позивач надав відповідь на відзив, в якому просить задовольнити його позовні вимоги, посилаючись на те, що він не має Типового договору з мокрими печатками та підписом, як це передбачено цим договором. Окрім того, він не підписував Заяви приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача), так як такої заяви відповідач йому також не надсилав. Таким чином, відповідач не виконав свій обов`язок щодо належного ознайомлення його з Типовим договором розподілу природного газу, а отже не мав права нараховувати йому платежі за користування газом. Натомість, відповідач справно нараховує йому так звані борги за доставку газу, який практично ніяк не може доходити до його газових приладів.

Представник відповідача надав заперечення щодо відповіді на відзив, в якому просить в задоволенні позовних вимог відмовити посилаючись на те, що твердження позивача не спростовують факт укладення з відповідачем Типового договору розподілу природного газу, що в силу п.1.3 даного договору підтверджується сплатами рахунків Оператора ГРМ (яким є відповідач) та документально підтвердженим споживанням природного газу, і більш того не звільняють його від обов`язку виконання своїх зобов`язань.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках..

Положеннями ч. 3 ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку АДРЕСА_2 та споживачем природного газу.

На момент виникнення спірних правовідносин, АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» був оператором газорозподільної мережі, який надавав послуги з розподілу природного газу, у тому числі у будинку АДРЕСА_3 .

15 липня 2021 року будинок АДРЕСА_3 було відключено від газопостачання у зв`язку із порушенням правил безпеки користування.

10.08.2022 року позивач звернувся до голови правління АТ «Оператор газорозподільні системи «Житомиргаз» із заявою, в якій просив припинити розподіл природного газу на об`єкт споживача, його приватний будинок, що знаходиться в АДРЕСА_2 , шляхом закриття запірних пристроїв та складання відповідного акту, оскільки в цьому він не проживає.

30.08.2022 року листом №100-лв-13948-0822 відповідач повідомив позивача, що відповідно до аб. 5 п.8 гл. 6 розд. 6 Кодексу газорозподільних систем, припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадку розірвання цього договору. Запропоновано звернутись в Клієтський простір «104.UA» з підтверджуючими документами, що засвідчують особу власника даного особового рахунку для розірвання договору розподілу природного газ та припинення нарахувань за розподіл (доставку) природного газу.

Правовідносини, які виникли між споживачем та газорозподільною організацією врегульовано Законом України "Про ринок природного газу", Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2494 від 30 вересня 2015 року (далі - Кодексом ГРМ), постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498 "Про затвердження Типового договору розподілу природного газу".

Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Відповідно до пункту першого ст. 13 ч. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).

Згідно ст. 20 ч. 3 п. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про ринок природного газу" суб`єктами ринку природного газу є: оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач.

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу - це правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу.

Доступ до газорозподільної системи - це право користування потужністю складової (об`єкта) газорозподільної системи в обсязі та на умовах, встановлених у договорі (технічній угоді) про надання відповідних послуг з оператором газорозподільної системи.

Оператор газорозподільної системи - це суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління;

Споживачем природного газу (споживач) є фізична особа, фізична особа-підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу.

Згідно з пунктами 3, 4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Оператор ГРМ зобов`язаний на головній сторінці свого веб-сайту, а також в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, та власних центрах обслуговування споживачів розмістити редакцію договору розподілу природного газу та роз`яснення щодо укладення та приєднання споживача до договору розподілу природного газу.

Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Згідно з пунктом 9 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадків, передбачених цим пунктом, у тому числі розірвання цього договору або внесення змін до заяви-приєднання, що є додатком до договору розподілу природного газу, та вилучення об`єкта споживача. У разі розірвання договору розподілу природного газу або вилучення об`єкта споживача із заяви-приєднання оплата вартості послуги за договором розподілу природного газу здійснюється споживачем з урахуванням повного календарного місяця, у якому сталося розірвання договору або вилучено об`єкт із заяви-приєднання. У цих випадках Оператор ГРМ коригує дані технічної потужності та вільної потужності для забезпечення нових приєднань (резерву потужності) на відповідній ГРП згідно з вимогами розділу VII цього Кодексу.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи, що позивачем оплачувалися рахунки, що свідчить про приєднання ним до умов договору постачання природного газу, припинення споживання природного газу не звільняє споживача, приєднаного до системи газопостачання, від оплати послуг за забезпечення доступу до газорозподільної системи з можливістю споживання природного газу, а позивач остаточно не відмовлявся від послуг газопостачання, про розірвання договору не заявляв.

З огляду на викладене, суд не знаходить правових підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 13, 81, 141, 142, 263-265, 268 ЦПК України, на підставі ЗУ «"Про житлово-комунальні послуги" Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 року № 2494, суд,-

В И Р І Ш И В:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволені позову до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» про зобов`язання вчинити певні дії.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Я. В. Кулініч