Справа № 274/5854/24 Провадження № 2/0274/1466/24 РІШЕННЯ
17.10.2024 м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Большакова Т.Б. за участю секретаря судового засідання Павлюк-Жук А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,
І. Короткий зміст позовних вимог
ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, у якому просить стягувати з ОСОБА_2 на його користь, на його утримання аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн щомісячно до досягненння ним 23 років, або закінчення навчання, починаючи від дня пред`явлення заяви до суду.
Позов обґрунтовано тим, що відповідач є його матір`ю, батько є особою з інвалідністю ІІ групи, отримує пенсію у зв`язку з інвалідністю. Позивач на даний час навчається на денній формі, працювати та забезпечувати себе не має можливості, вважає за доцільне стягувати з відповідача аліменти на своє утримання на час навчання.
ІІ. Процедура та позиції сторін
Ухвалою суду від 16.07.2024 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Учасники провадження в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Позивач подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.
Відповідач на електронну адресу суду направила на адресу суду лист, у якому просить проводити розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову.
Відповідно до ст. 201 СК України норма ст. 191 СК України застосовується до відносин щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина.
ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду
Судом встановлено, що матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 записана ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .
Позивач навчається в професійно-технічному училищі № 4, м. Бердичева з 01.09.2021 по 20.02.2025 і знаходиться на неповному державному забезпеченні. ПТУ 4-ІІ рівень акредитації. Денна форма навчання, що підтверджується довідкою ПТУ № 4 м. Бердичева від 29.01.2024 за № 33.
Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06.11.2019, справа № 274/4487/17 позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області, про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів, визначення місця проживання дітей задоволено частково. Позбавлено ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Визначено місце проживання дитини: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з ОСОБА_4 . Стягнено з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову - 31.10.2017 та до досягнення дочкою повноліття. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. У задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третя особа: служба у справах дітей виконавчого комітету Бердичівської міської ради, про визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю та припинення стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини відмовлено.

Відповідач проти задоволення позову не заперечувала.

Статтею 48 Конституції України гарантовано, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.08.2018 у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування ст. 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)».

Судом при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу та проживання за місцем його знаходження. Аналогічна правова позиція висвітлена в Постанові Верховного Суду від 17.06.2020 у справі № 761/10510/17.

Відповідно до ч. 1 та 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Отже, при розгляді справ даної категорії позивач повинен довести факт навчання, потреби в матеріальній допомозі та її розмір, а відповідач, у разі заперечень проти позову - неможливість надання такої допомоги або можливість надання у меншому розмірі, ніж вимагає позивач.

Звертаючись з позовом, позивач зазначив, що він потребує матеріальної допомоги батька в розмірі 2000,00 грн, посилаючись на те, що він не має можливості працювати та самостійно себе забезпечувати.

При цьому, суд враховує, що хоча позивач навчається за рахунок державного бюджету, однак продовжує навчання на денній формі, власного доходу не отримує, а тому потребує матеріальної допомоги.

В постанові Верховного Суду від 23.01.2019 у справі №346/103/17 зазначено, що суд касаційної інстанції, зокрема, погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що дитина сторін навчається на денній формі, у зв`язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання.

Наявність витрат на харчування, одяг, проїзд, суд не ставить під сумнів, оскільки вони покликані забезпечити нормальну життєдіяльність і щоденні фізіологічні потреби сина, а отже суд дійшов висновку, що позивач дійсно потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання, що є підставою для стягнення з відповідача аліментів на його утримання на період навчання.

Суд вважає, що відповідач, як мати, зобов`язана брати участь в матеріальному забезпеченні потреб сина, який навчається.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує, що відповідач є особою працездатного віку, зобов`язана нарівні з батьком брати участь в належному матеріальному забезпеченні сина, який навчається на денній формі навчання, матеріали справи не містять жодних доказів, які б вказували на те, що у відповідача відсутня можливість надавати матеріальну допомогу синові, який продовжує навчання, відсутність відомостей про незадовільний стан її здоров`я, а тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню і стягує з відповідача аліменти в розмірі 2000,00 грн щомісячно на користь позивача до закінчення (припинення) ним навчання, але не більше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років, починаючи з дня звернення до суду 15.07.2024.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

V. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення судовий збір на користь держави в сумі 1211,20 грн.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 268, 272, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання- задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на його утримання, у розмірі 2000,00 грн щомісячно, починаючи з 15.07.2024 до закінчення (припинення) навчання, але не більше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст рішення виготовлено21.10 .2024.

Суддя Тетяна БОЛЬШАКОВА