Справа № 211/4867/24
Провадження № 2/211/2326/24
РІШЕННЯ

іменем України

22 жовтня 2024 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ніколенко Д.М.,

за участю секретаря судового засідання Данилової О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

позивач Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - АТ «Універсал Банк») звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 та просив стягнути заборгованість за укладеним договором про надання банківських послуг «Monobank» від 26.01.2019 у сумі 75 183,44 грн., посилаючись на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором.

07 серпня 2024 року відповідачем скеровано до суду через систему «Електронний суд» відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого він не погоджується з позовними вимогами позивача та просить суд відмовити у задоволенні позову, а також скеровано клопотання про витребування доказів у справі.

На підставі ст. 187 ч. 6 і ч. 7 ЦПК України судом зроблено запит до Департаменту адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради задля отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача.

19 серпня 2024 року до суду надійшла відповідь на запит, якою підтверджено підсудність справи Довгинцівському районному суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. Внаслідок чого ухвалою суду від 19 серпня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд якої ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 30 вересня 2024 року витребувано докази у справі.

03 жовтня 2024 року на електронну адресу суду та 10 жовтня 2024 року на адресу суду надійшли витребувані судом докази.

07 жовтня 2024 року відповідачем скеровано до суду через систему «Електронний суд» додаткові пояснення, відповідно до змісту яких ОСОБА_1 просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

09 жовтня 2024 представником позивача скеровано до суду через систему «Електронний суд» додаткові пояснення, відповідно до змісту яких представник позивача ОСОБА_2 просить задовольнити позовні вимоги позивача у повному обсязі.

18 жовтня 2024 року відповідачем скеровано до суду через систему «Електронний суд» додаткові пояснення, відповідно до змісту яких ОСОБА_1 просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У судове засідання сторони у справі не з`явилися.

Відповідно до клопотання представник позивача просить проводити розгляд справи за відсутності представника Банку.

Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином в порядку, встановленому статтею 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явився.

Враховуючи вимоги частин першої та третьої статті 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Як встановлено судом, 26 січня 2019 року шляхом накладання цифрового підпису ОСОБА_1 особисто підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг АТ «Універсал Банк» (а.с. 10 - копія анкети-заяви).

Згідно із п. 2 Анкети-заяви Відповідач погодився з тим, що ця анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг щодо продуктів (а.с. 11-23, а.с. 205-228), Таблицею обчислення вартості кредиту (а.с. 28 зв.) та Паспортом споживчого кредиту (а.с. 26-28), складають Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), укладання якого він підтверджує і зобов`язується виконувати його умови.

Також у п. 3 Анкети-заяви вказано, що підписанням цього Договору відповідач підтвердив, що ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та отримав їх примірники у мобільному додатку, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Окрім цього, відповідач беззастережно погодився з тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Погодився з тим, що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту Банк повідомляє його шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток

На підставі укладеного Договору Відповідачу було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні та відповідно останній отримав у розпорядження картку monobank «Чорна карта» за № НОМЕР_2 з кредитним лімітом, який було встановлено 17.09.2020 у мобільному додатку monobank, у розмірі 4 000,00 грн. У подальшому кредитний ліміт неодноразово збільшувався відповідачем, зокрема, 28.02.2021 до 80 000,00 грн., але потім його було зменшено до 68 845,00 грн. 26.02.2022 та востаннє 27.02.2022 до 60 500,00 грн. (а.с. 203, 204).

Як вбачається з наданих позивачем доказів, відповідач активно користувався карткою у період з 27.01.2019 по 27.02.2022 (а.с. 173-202). Тобто відповідач на добровільний основі користувався послугами, які надавалися АТ «Універсал Банк» в особі monobank.

Також Відповідач, як клієнт Банку, неодноразово користувався банківськими послугами, такими як «Транзакції в розстрочку», зокрема, 23.11.2020 на суму 1 224,00 грн. (а.с. 228 зв., 229, 230), 13.01.2021 на суму 1 699,00 грн. (а.с. 230 зв., 231, 232), 08.02.2021 на суму 13 362,96 грн. (а.с. 232 зв., 233, 234); та Покупка частинами, зокрема, 17.07.2024 на суму 9 000,00 грн. (а.с. 234 зв., 235-237).

Згідно з наданим банком розрахунком заборгованості, заборгованість ОСОБА_1 перед банком станом на 02.10.2024 становить 78 211,44 грн. (а.с. 6-9).

Доказів на спростування факту укладення Анкети-заяви разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорту споживчого кредиту, тарифів, які разом складають Договір про надання банківських послуг, відповідачем не надано. Підписавши Договір, відповідач погодився з умовами Договору та правилами надання банківських послуг від monobank.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 09.09.2020 у справі №732/670/19.

Зазначений Договір є чинним та підлягає виконанню. Тому суд відхиляє заперечення відповідача, викладене у відзиві на позов, з приводу не надання позивачем доказів щодо наявності між ним та Банком кредитних відносин, вважаючи його необґрунтованим. Оскільки матеріали справи та надані Позивачем докази спростовують це.

Встановленим судом фактам та обставинам відповідають правовідносини, які регулюються нормами ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За положеннями частин 1 і 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно зі статтею 13 ЗУ «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Пунктом 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статі 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 ЗУ «Про електронну комерцію).

Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку особа отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або СМС-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту) вказується особа, яка створила замовлення.

Статтею 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки.

У матеріалах справи наявна Анкета-заява до Договору про надання банківських послуг від 22.10.2020 підписана банком та особисто ОСОБА_3 шляхом накладення цифрового підпису, крім того, останньою у мобільному додатку банку згенеровано ключову пару з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, якими вона ідентифікувала себе в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції; надала відповідні дані для заповнення формуляра заяви (П.І.Б, РНОКПП, місце проживання, соціальний статус, службове положення, телефон, дані паспорту та ін.); просила вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний/цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому у банку; засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним їй відкритим ключем, яка буде використовуватися ним для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором; визнала, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (частини 1 статті 633 ЦК України).

Відповідно до статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Судом встановлено, що Договір між сторонами укладений шляхом підписання 26.01.2019 відповідачем Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг, додатками до якої є Умови та Правилами надання банківських послуг, Тарифи, Таблиця обчислення вартості кредиту та Паспорт споживчого кредиту.

Як слідує зі змісту п. 3 Анкети-заяви, підписавши Анкету-заяву Відповідач підтвердив, що ознайомився з Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та отримав їх примірники у мобільному додатку.

У пункті 6 Анкети-заяви Відповідач просив вважати його власноручний підпис або його аналоги (у т.ч. електронний цифровий підпис) обов`язковим під час здійснення операцій за всіма рахунками, що відкриті або будуть відкриті йому в Банку. Він буде використовувати ЕЦП у мобільному додатку для засвідчення її дій.

Отже, підписавши Анкету-заяву, між відповідачем та банком був укладений договір про надання банківських послуг, у зв`язку з чим у відповідача виникло зобов`язання з повернення кредитних коштів.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно статті 548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, передбачені статтею 611 ЦК України.

Згідно із частиною 2 статті 1050, частиною 2 статті 1054 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Ураховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Універсал Банк» не повернуті, а відповідно до змісту частини 2 статті 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що АТ «Універсал Банк» вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

При цьому суд відхиляє доводи відповідача, викладені у відзиві на позов, додаткових поясненнях, оскільки вони спростовані доказами, наданими позивачем при поданні позову до суду та при поданні доказів у справі та додаткових поясненнях.

Крім того, суд вважає за необхідне зауважити, що доказів, які б спростовували неправомірність нарахувань позивачем, відповідачем не надані, не надано доказів погашення відповідачем своїх борговим зобов`язань перед банком.

Суд, у свою чергу, перевіривши надані позивачем розрахунок заборгованості (а.с. 6-9), у тому числі на предмет його узгодженості із вказаною випискою руху грошових коштів по картковому рахунку (а.с. 173-202), та узявши до уваги умови кредитного договору, суд вважає доведеним обставину порушення відповідачем умов такого кредитного договору в частині своєчасного повернення сум отриманого кредиту.

Відповідач доказів виконання своїх договірних зобов`язань в частині повернення фактично отриманих кредитних коштів за Договором суду не надав. Наданий Відповідачем власний розрахунок заборгованості, суд вважає необґрунтованим.

Застосовуючи правові висновки Великої Палати Верховного Суду, висловлені у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, суд доходить висновку, що відповідач зобов`язаний повернути позивачу фактично отриману суму кредитних коштів.

Таким чином, у межах заявлених позовних вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту, суд задовольняє позовні вимоги лише в частині стягнення з відповідача на користь АТ «Універсал Банк» за Договором від 26.01.2019, а саме заборгованості за фактично отриманими у кредит грошовими коштами у розмірі 60 500,00 грн., а в решті вимог відмовляє з огляду на вищенаведене.

Згідно із частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 3 028,00 грн. Оскільки позов підлягає частковому задоволенню, суд з врахуванням положень статті 141 ЦПК України вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог у сумі 2 416,38 грн. (60 500,00 грн. * 3 028,00 грн. / 75 813,44 грн.).

Керуючись статтями 10, 12, 13, 141, 247, 263, 265, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив:

позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (, місцезнаходження за адресою: місто Київ, вулиця Автозаводська, будинок 54/19) заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 26.01.2019, що виникла станом на 09 травня 2024 року, у сумі 60 500 (шістдесят тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок та в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору 2 416 (дві тисячі чотириста шістнадцять) гривень 38 копійок.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 22 жовтня 2024 року

Суддя Д.М. Ніколенко