Справа № 604/1033/24
Провадження № 2/604/364/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року селище Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого - судді Сташківа Н.Б.,

за участі секретаря судового засідання Феньо О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в селищі Підволочиську Тернопільської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Ороновська Ольга Михайлівна до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільській області Управління державної реєстрації Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2024 року позивач представниця позивача ОСОБА_1 - адвокат Ороновська Ольга Михайлівна звернулась до Підволочиського районного суду Тернопільської області з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільській області Управління державної реєстрації Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 16 серпня 2018 року по 25 березня 2021 року. Однак фактично шлюбні стосунки між ними було припинено 30 березня 2020 року, позивач та відповідачка ОСОБА_4 тривалий час проживали разом однією сім`єю, вели спільне господаство. ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_1 та ОСОБА_5 народилась донька ОСОБА_6 , однак її батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_5 . Такий запис про батьків було проведено, оскільки донька була народжено до сплину десяти місяців після припинення шлюбу між відповідачами, які однак спільно не проживали.

14 грудня 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_5 уклали шлюб.

28 червня 2024 року, для остаточної впевненості, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було проведено аналіз генетичної ідентифікації на предмет встановлення біологічного батьківства. За результатами дослідження отримано висновок №43224 від 28 червня 2024 року, відповідно до якого вірогідність біологічного батьківства ОСОБА_1 відносно ОСОБА_6 складає 99,999999 %.

ОСОБА_1 вважає ОСОБА_6 своєю рідною донькою, має намір належним чином оформити свої права як батька стосовно своєї дитини.

Ухвалою судді Підволочиського районного суду Тернопільської області від 18 липня 2024 року було відкрито провадження у даній цивільній справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 13 серпня 2024 року було закрито підготовче провадження у даній цивільній справі, призначеного справу до судового розгляду по суті та призначено судове засідання

Представниця позивача - адвокат Ороновська О.М. в призначене судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Позивач в призначене підготовче засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій прсив розгляд справи провести без його участі, просив задовольнити позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, згідно змісту якої позовні вимоги визнав, просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, згідно змісту якої позовні вимоги визнала, просила розгляд справи проводити за її відсутності.

Представниця третьої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільській області Управління державної реєстрації Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, згідно змісту якої не заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила розгляд справи проводити за її відсутності.

За даних обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу, відповідно до положень ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 березня 2021 року у справі №607/372/21, було розірвано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 зареєстрований 16 серпня 2018 року.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 05 січня 2022 року Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), ОСОБА_6 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , у м. Тернопіль, про що зроблено відповідний актовий запис №33. Батьками дитини вказано: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_5 .

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 виданого 14 грудня 2023 року Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрували шлюб 14 грудня 2023 року, про що складено відповідний актовий запис №2170. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено на « ОСОБА_1 ».

Згідно висновку молекулярно-генетичного дослідження Медико-генетичного центру ТОВ «МАМА ПАПА» №43224 від 28 червня 2024 року, ймовірність того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є біологічним батьком дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , врамках проведеного дослідження, складає 99,999999%.

Статтею 7 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, визначено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Згідно положень ч.2 ст.122 СК України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.

Відповідно до ст.129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.

Статтею 134 СК України визначено, що на підставі, зокрема рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Згідно ч.2. ст.136 СК України, у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу, як батька дитини, з актового запису про її народження. Частиною 3 ст.136 СК України, оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття.

У п.9 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Пунктом 11 вказаної постанови ВСУ роз`яснено, що судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК України оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається.

Правилами внесень змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року №96/5 встановлено: п.2.13.1 підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану; 2.16.2. за наявності рішення суду щодо оспорювання батьківства або материнства в актовому записі про народження дитини виправляються відомості, про які зазначено в рішенні суду; 2.16.4. на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду; 2.16.7 на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Згідно до абзацу дев`ятого п.п.20 п.1 Розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до ст.234 CK України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється.

Згідно положень ст.267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно висновків викладених в постанові Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 478/690/18 (провадження № 61-18333св19) зазначено, що рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

При вирішенні спору про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька.

Висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства.

Європейський суд з прав людини зауважив, що «в ході національного розгляду суд призначив ДНК-тест з метою вирішення цього спору про батьківство. Тест продемонстрував, що відповідач був батьком дитини з ймовірністю 99,99 відсотків. Суд враховує, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року).

Згідно ч.4, п.п.3-5 ч.5 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Пунктом 2.13.1. «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5, передбачено, що підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є в тому числі рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька, матір дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до п. 2.16.4 Розділу ІІ «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч.1,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, а також беручи до уваги визнання відповідачами позову, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позовні вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому суд вважає доведеним, що позивач ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.4, 12, 13, 80, 81, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Ороновська Ольга Михайлівна до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільській області Управління державної реєстрації Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Тернопіль.

Внести зміни до актового запису №33 від 05 січня 2022 року, складеного Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), а саме:

- в графі «Батько» виключити запис « ОСОБА_2 » зазначивши батьком дитини « ОСОБА_1 »;

- прізвище дитини « ІНФОРМАЦІЯ_5 » змінити на « ІНФОРМАЦІЯ_5 », по батькові дитини « ІНФОРМАЦІЯ_5 » змінити на « ІНФОРМАЦІЯ_5 ».

Рішення може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.Б. Сташків