Провадження №2-з/359/100/2024
Справа №359/8004/23
УХВАЛА

Іменем України

22 жовтня 2024 року суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Журавський В.В., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: служба у справах дітей та сім`ї Золочівської сільської ради Бориспільського району Київської області, про визначення місця проживання дитини, про визначення способу участі батька у спілкуванні та вихованні дитини, -

ВСТАНОВИВ:

1. Суть процесуального питання, що розглядається судом.

Представник позивача ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною заявою, якою просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_3 перебувати в місці проживання малолітнього ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем його навчання за адресою: АДРЕСА_2 , а також в місцях проведення будь-яких заходів за участю малолітнього ОСОБА_4 до ухвалення рішення у справі №359/8004/23, а також обмежити спілкування ОСОБА_3 з малолітнім ОСОБА_4 до ухвалення рішення у цій справі та встановлення способу участі останнього у спілкування з дитиною.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову представник позивача ОСОБА_1 вказала, що в провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа №359/8004/23 предметом спору у якій є визначення місця проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_2 , а також способу участі батька ОСОБА_3 у вихованні дитини. ОСОБА_3 здійснює свої батьківські права всупереч інтересам дитини, зокрема вимагає зустрічей з дитиною виключно у зручний для нього час, не враховуючи життєдіяльність дитини.

За правилами ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

2. Обставини, встановлені судом, та зміст процесуальних правовідносин.

Встановлено, що наприкінці серпня 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом, яким просить: визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю; визначити способи участі ОСОБА_3 у спілкуванні з сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом: систематичних побачень кожну середу та кожний четвер, а також у вихідні дні кожний другий та кожний третій тиждень місяця з 16.00 до 20.00 години (за виключенням часу, коли дитина буде знаходитись на лікуванні, навчанні, тренуванні, змаганнях та інших заходах, пов`язаних з його духовним, фізичним та моральним розвитком) без присутності матері та без обмеження місця зустрічей та прогулянок, з можливістю відвідування дитячих розважальних закладів, парків та інших об`єктів з урахуванням думки дитини. Крім цього, систематичні побачення у вихідні дні у кожний другий та кожний третій тиждень місяця з 10.00 до 20.00 години (за виключенням часу, коли дитина буде знаходитись на лікуванні, навчанні, тренуванні, змаганнях та інших заходах, пов`язаних з його духовним, фізичним та моральним розвитком) за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3 , за обов`язкової присутності матері або брата ОСОБА_3 ОСОБА_5 . Побачення в день народження дитини за домовленості та в присутності матері у місцях дозвілля та відпочинку.

Процесуальні правовідносини регулюються гл.10 «Забезпечення позову» розділу І «Загальні положення» ЦПК України.

3. Норми процесуального права, якими керується суд при розгляді заяви.

У відповідності до ч.1 та ч.2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Згідно з п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, шляхом заборони вчиняти певні дії.

За правилами ч.3, ч.10 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України п.4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У постанові Верховного Суду від 09 серпня 2023 року у справі №752/13587/20 (провадження №61-2036св23), а також в постанові Верховного Суду від 02 листопада 2022 року у справі №686/8535/20 (провадження №61-7368св22) вказано, що необхідність поновлення та підтримання контакту матері з дитиною, у тому числі під час розгляду спору по суті. Зустрічі матері з дочкою та їх спілкування мали б сприяти відновленню та налагодженню емоційних стосунків з малолітньою дочкою, що відповідає законним інтересам дитини. Крім того, враховуючи предмет спору, який виник між сторонами, обраний вид забезпечення позову є доцільним та співмірним із заявленими позовними вимогами, а невжиття таких заходів може призвести до істотного порушення прав та охоронюваних законом інтересів заявника та утруднити виконання рішення суду в майбутньому. Отже, у справі належним чином обґрунтована необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, застосованих апеляційним судом. При цьому забезпечення найкращих інтересів дитини не виключає можливого втручання у приватне та сімейне життя одного з батьків дитини і не завжди може відповідати найкращим інтересам одного з батьків

4. Мотиви, якими керується суд при розгляді заяви.

Встановлено, що предметом спору у даній справі є визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_4 разом з матір`ю, а також визначення способу участі батька у вихованні малолітнього сина.

В той час як запропоновані представником позивача ОСОБА_1 способи забезпечення позову, які полягають в обмеженні спілкування ОСОБА_3 з сином, а також в забороні перебування у місці перебування сина, є неспівмірними пред`явленими позовним вимогам, та прямо суперечать позовним вимогам, якими позивач просить визначити систематичні побачення батька з сином в будні та вихідні дні, відвідування дитячих розважальних закладів, парків та інших об`єктів тощо.

З роздруківок листування за допомогою мобільного додатку Телеграм, приєднаних до заяви про забезпечення позову, вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спілкують з приводу можливості останнього зустрічатись з сином, зокрема проведення спільного дозвілля протягом вихідних днів.

Крім цього, з відеозапису, приєднаного до заяви про забезпечення позову, встановлено, що ОСОБА_3 з метою зустрічі з сином приїхав до школи, в якій навчається малолітній ОСОБА_2 , при цьому між ОСОБА_3 та особою, яка супроводжувала малолітнього ОСОБА_4 , виник конфлікт з застосуванням нецензурної лайки стосовно можливості ОСОБА_3 провести сина до школи.

Зі змісту консультативного висновку дитячого невролога від 24 вересня 2024 року встановлено, що зі слів матері, з 16 вересня 2024 року після стресової ситуації до початку занять батько несподівано з`явився на території школи у супроводі незнайомих осіб, поводив себе агресивно, намагався застосувати фізичне насилля до вітчима на очах у дитини, внаслідок чого у дитини діагностовано невротичний стан.

За наслідком вищевказаних подій ОСОБА_2 звернулася з заявою до Дніпровського управління поліції ГУ НП у м. Києві, з кривдником було проведено профілактичну бесіду роз`яснювального характеру, попереджено про адміністративну та кримінальну відповідальність, а також складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

На переконання суду, вищевказані письмові та електронні докази, не свідчать про те, що невжиття заходів забезпечення позову, які просить вжити заявник, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду про визначення місця проживання малолітньої дитини та способу участі батька у вихованні сина. Вказані докази свідчать виключно про наявність конфлікту між сторонами по справі стосовно участі батька у вихованні сина, та не свідчать про негідну поведінку батька відносно малолітнього сина.

Всупереч вимогам ч.1 ст.81 ЦПК України, заявником не обґрунтовано необхідність вжиття заходу забезпечення позову у вигляді заборони ОСОБА_3 перебувати в місці проживання, навчання чи місці проведення будь-яких заходів за участі малолітнього ОСОБА_4 , а також тимчасового обмеження у спілкуванні з малолітнім сином.

Крім цього, судом критично оцінюється твердження представника позивача ОСОБА_1 стосовно того, що запропоновані способи забезпечення позову спрямовані виключно для захисту інтересів дитини та забезпечать дитині можливість відновити свій нервовий стан. Натомість, обмеження та заборона батькові спілкуватись з сином спричинить відчуження один від одного та не забезпечить збереження емоційного контакту з дитиною. Відчуження одного з батьків є формою психологічного насилля над дитиною. Тому ті способи забезпечення позову, які просить вжити представник позивача ОСОБА_1 , суперечать самому принципу інституту забезпечення позову.

Викладене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 04 квітня 2018 року у справі №344/16653/16-ц (провадження №61-1153св17), згідно з якою необхідність відновлення відносин та емоційного контакту малолітньої дитини з батьком повинна переважати над прагненням інших осіб обмежити або взагалі відгородити дитину від зустрічей з батьком.

З огляду на викладені обставини в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову належить відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.81, ч.1 та ч.2 ст.149, п.2 ч.1, ч.3, ч.10 ст.150, п.3 ч.1ст.353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський