ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/2411/19 Номер провадження 22-ц/814/3324/24Головуючий у 1-й інстанції Зуб Т.О. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - доповідача Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі: Коротун І.В.

учасники справи:

представник боржника - адвокат Сидоренко І.О.

переглянув у судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Сидоренко Ірини Олександрівни

на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 30 липня 2024 року, постановлену суддею Зуб Т.О., повний текст ухвали складено дата не вказана

у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Полтава Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тригубенко Ірини Юріївни, -

В С Т А Н О В И В:

17.07.2024 представник ОСОБА_1 - адвокат Сидоренко І.О. звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Полтава Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тригубенко І.Ю. під час виконання виконавчого листа Полтавського районного суду Полтавської області №2/545/1209/19 від 26.11.2019 про стягнення з ОСОБА_1 на корить ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої доньки, в якій просила суд визнати неправомірними дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтава Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тригубенко І.Ю. щодо складання розрахунку заборгованості по аліментах від 01.07.2024 у виконавчому провадженні №3546820 в сумі 331 278,83 грн та зобов`язати державного виконавця здійснити перерахунок розміру аліментів за період з грудня 2022 по лютий 2024 включно на підставі відомостей, вказаних у розділі І довідки про доходи, виданої військовою частиною НОМЕР_1 від 02.05.2024 за № 5525.

Скарга мотивована тим, що на примусовому виконанні у Шевченківському ВДВС у м. Полтава Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження №3546820 з виконання виконавчого листа №2/545/1209/19 від 26.11.2019, виданого Полтавським районним судом Полтавської області, про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили (26 грудня 2019 року), і до досягнення дитиною повноліття. Згідно розрахунку заборгованості сплати аліментів встановлено, що станом на 19.01.2024 державним виконавцем була нарахована заборгованість зі сплати аліментів по ВП №3546820 за період з березня 2022 по 19.01.2024 у розмірі 578 238,76 грн. Вказана заборгованість була обрахована державним виконавцем на підставі інформації Державної податкової служби України, наданої у відповідь на запит №186916356 від 04.01.2024, з якої вбачається, що у зазначений період боржник отримував дохід у військовій частині НОМЕР_1 . При цьому, розрахунок здійснювався з усього розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 у вказаний період, без визначення його складових та правових підстав утримання аліментів з усіх видів грошового забезпечення. Зазначала, що дійсно ОСОБА_1 , будучи призваним під час мобілізації, з 14.03.2022 поданий час проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Як вбачається із наданої боржнику військовою частиною НОМЕР_1 інформації про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 та його складові, грошове забезпечення боржника складається із щомісячних основних видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, а також одноразових додаткових видів грошового забезпечення, з яких аліменти не стягуються. Вважаючи помилковими дії державного виконавця по розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за період з 01.03.2022 по 19.01.2024 у зазначеному розмірі, представником боржника на основі отриманої від в/ч інформації про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 та його складові у вказаний період, було здійснено контррозрахунок заборгованості зі сплати аліментів, за результатами якого сума боргу склала 106 361,52 грн. У зв`язку з цим, представником боржника було подано на ім`я начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції заяву про перерахунок заборгованості зі сплати аліментів №39 від 23.05.2024. Аргументи представника боржника, викладені у заяві про перерахунок заборгованості зі сплати аліментів, були частково враховані державним виконавцем ОСОБА_4 при перерахунку заборгованості та було здійснено перерахунок заборгованості зі сплати аліментів по ВП3546820 за період з березня 2022 по червень 2024, про що було складено довідку - розрахунок від 01.07.2024 №89750, за змістом якої вбачається, що заборгованість станом на 01.07.2024 становить 331 278,83 грн. При цьому, при даному перерахунку розрахунки сум, які підлягали стягненню з доходів боржника у період з березня 2022 по листопад 2022 аналогічні, обрахованим представником боржника, визначалися лише виходячи з основного грошового забезпечення боржника, і за вказаний період сума заборгованості становить 29 163,23 грн, з чим погоджується ОСОБА_1 . Починаючи з грудня 2022, державним виконавцем визначалася заборгованість зі сплати аліментів з усіх складових грошового забезпечення боржника, в тому числі і таких, що носять одноразовий характер, що, на думку боржника, є неправомірним та суперечить вимогам чинного законодавства України. До того ж, на обраховану державним виконавцем суму заборгованості станом на 01.07.2024 згідно ч. 4 ст. 27 Закону України «Про виконавчий збір» було нараховано виконавчий збір у розмірі 33 127,88 грн. Як вбачається з листа Шевченківського ВДВС у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 08.07.2024 № 90859, з рахунків боржника станом на 08.07.2024 списано кошти у розмірі 30 367,28 грн, які перераховано на рахунок стягувача. Залишок боргу по виконавчому провадженню №3546820 станом на 08.07.2024 становить 300 911,55 грн, виконавчий збір -33 127,88 грн, а всього 334 039,43 грн. 04.07.2024 державним виконавцем Тригубенко І.Ю. було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, копію якої направлено для виконання до військової частини НОМЕР_1 . Разом з тим, постановою КМУ від 11.11.2022 №1263, яка набула чинності 16.11.2022, внесено зміни до пункту 8 постанови КМУ від 26.02.1993 №146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб», якою передбачено стягнення з інших виплат, установлених законодавством, зокрема додаткової винагороди, яка виплачується на період воєнного стану, крім грошового забезпечення, що немає постійного характеру, та інших випадків, передбачених законом. Наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 №44 (застосовується з 01.02.2023) внесено зміни до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам від 07.06.2018 №260, відповідно до яких додаткова винагорода, визначена постановою КМУ від 24.11.2021 №168, належить до одноразових видів грошового забезпечення. Таким чином, додаткова винагорода, передбачена п. 1 постанови КМУ від 06.07.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» немає постійного характеру, а передбачена на період дії воєнного стану, який введено 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, відтак, належить до одноразових видів грошового забезпечення і не включається до переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів. До заяви про перерахунок заборгованості зі сплати аліментів боржником було додано надані військовою частиною НОМЕР_1 картки особового рахунку військовослужбовця ОСОБА_1 , з яких вбачаються всі складові його грошового забезпечення, а саме: оклад за військовим званням, посадовий оклад, надбавка за вислугу років, надбавка за особливі умови проходження служби, премія, грошова допомога для оздоровлення, винагорода до 24-го серпня, додаткова винагорода. Вважає, що при визначенні розміру грошового забезпечення, з якого підлягають до стягнення аліменти, має враховуватися оклад за військовим званням, посадовий оклад, надбавка за особливі умови проходження служби, премія та індексація та, відповідно, підлягають виключенню із грошового забезпечення грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та додаткова винагорода. Однак, державним виконавцем ОСОБА_4 при здійсненні розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 , не було враховано положень вищеописаних законодавчих норм і наданих боржником доказів, що призвело до неправильного визначення розміру заборгованості 331 278,83 грн.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 30 липня 2024 року задоволенні скарги ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Полтава Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції Тригубенко Ірини Юріївни відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що жодним нормативно-правовим актом не визначено, що додаткова винагорода військовослужбовцям є грошовим забезпеченням, що не має постійного характеру. У свою чергу, аліменти мають стягуватися в частці від усіх видів доходу боржника, тому фактично, навіть до прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2022, виконавець мав би враховувати усі види надходжень боржника для визначення розміру аліментів. Додаткові виплати, які нараховувалися та виплачувалися ОСОБА_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» до 16.11.2022 не є одноразовим нерегулярним видом грошового забезпечення, мали постійний характер та відносилися до видів доходів, які враховуються при визначення розміру аліментів на одного з подружжя, дітей батьків, інших осіб.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Сидоренко І.О., посилаючись на невідповідність висновків, викладених в ухвалі суду першої інстанції, обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким скаргу задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_1 , судом першої інстанції було враховано висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 28.02.2024 у справі № 209/3260/13-ц, який не є релевантними до даного спору, оскільки Верховним Судом розглядалося питання стягнення аліментів з грошового забезпечення поліцейського, правова природа якого є відмінною від грошового забезпечення військовослужбовців, як і відмінними є нормативно-правові акти, які врегульовують порядок їх нарахування та виплати. Звертає увагу, що умова про виключення видів грошового забезпечення, які не мають постійного характеру при утриманні аліментів, була передбачена в п. 8 Переліку № 146 як в редакції, яка діяла до 16.11.2022, так і в редакції після вказаної дати. Вважає, що судом першої інстанції не було надано належної правової оцінки аргументам боржника про те, що механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України, деяким іншим особам визначаються відповідно до Наказу Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам». При цьому, відповідно до пункту 2 Розділу І Наказу №260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення. До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років. До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія. До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди; допомоги. Наполягає на тому, що додаткова винагорода, передбачена пунктом 1 постанови КМУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за своєю правовою природою відноситься до одноразових виплат, не має постійного характеру, оскільки розраховується та виплачується пропорційно часу участі військовослужбовця у відповідних діях та заходах, передбачених бойовими розпорядженнями, тому вона не включається до переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів. Тож, з даної винагороди аліменти не підлягають утриманню, оскільки вона носить характер одноразового виду грошового забезпечення. Враховуючи викладене, ОСОБА_1 переконаний, що при визначенні розміру грошового забезпечення, з якого підлягають до стягнення аліменти, має враховуватися оклад за військовим званням, посадовий оклад, надбавка за особливі умови проходження служби, премія та індексація; підлягають виключенню із грошового забезпечення грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально - побутових питань та додаткова винагорода.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин вбачається, що у провадженні державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Полтава Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тригубенко І.Ю. перебуває виконавчий лист Полтавського районного суду Полтавської області №2/545/1209/19 від 26.11.2019 про стягнення з ОСОБА_1 на корить ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої доньки.

Як вбачається із розрахунку заборгованості сплати аліментів, станом на 19.01.2024 державним виконавцем була нарахована заборгованість зі сплати аліментів по ВП №3546820 за період з березня 2022 по 19.01.2024 у розмірі 578 238,76 грн (а.с. 15).

За період з 01.03.2022 по 19.01.2024 у зазначеному розмірі, представником боржника на основі отриманої від в/ч НОМЕР_1 інформації про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 та його складові у вказаний період, було здійснено контррозрахунок заборгованості зі сплати аліментів, за результатами якого сума боргу склала 106 361,52 грн (а.с. 21).

У зв`язку з цим, представником боржника було подано на ім`я начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції заяву про перерахунок заборгованості зі сплати аліментів №39 від 23.05.2024 (а.с. 19-20).

Починаючи з грудня 2022, державним виконавцем визначалася заборгованість зі сплати аліментів з усіх складових грошового забезпечення боржника (а.с. 22-26).

Залишок боргу по виконавчому провадженню №3546820 станом на 08.07.2024 становить 300 911,55 грн, виконавчий збір 33 127,88 грн, а всього 334 039,43 грн (а.с. 28,29).

04.07.2024 державним виконавцем Тригубенко І.Ю. було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, копію якої направлено для виконання до в/ч НОМЕР_1 (а.с. 30).

Норми права, які застосував суд першої інстанції при вирішенні спору.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до статті 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу) визначається, виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Відповідно до статті 81 СК України перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №146 від 26.02.1993 (далі - Перелік), передбачено, що утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом.

Згідно ч. 2 ст. 9 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям, під час дії воєнного стану» встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода у розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних(бойових)дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Відповідно до пункту 2 розділу XXXIV Порядку, на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується у відповідних розмірах, розмір якої залежить, зокрема, від безпосередньої участі у бойових діях, покладених завданнях та від іншого.

За результатами розгляду даної справи, судом першої інстанції встановлено, що жодним нормативно-правовим актом не визначено, що додаткова винагорода військовослужбовцям є грошовим забезпеченням, що не має постійного характеру. У свою чергу, аліменти мають стягуватися в частці від усіх видів доходу боржника, тому фактично, навіть до прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2022, виконавець мав би враховувати усі види надходжень боржника для визначення розміру аліментів.

Водночас, судом першої інстанції зазначено, що постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2022 №1263 лише підтверджено необхідність стягнення аліментів з урахуванням додаткової винагороди. Раніше законодавство просто не містило норми про отримання додаткової винагороди, яка виплачується на період воєнного стану, тому, з урахуванням змін у законодавстві, законодавець лише узгодив між собою усі нормативно-правові акти.

Постанова Кабінету Міністрів України від 26.02.1993 №146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб», на яку міститься посилання в статті 81 СК України, також передбачає пункт 1, що утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом.

Крім того, у пункті 13 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб вказується, що утримання аліментів провадиться з суми заробітку (доходу), що належить особі, яка сплачує аліменти, після утримання з цього заробітку (доходу) податків. Вживання терміну «дохід» у дужках після поняття «заробіток» може розумітися як визнання цих понять синонімами в контексті приписів цього Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб. Отже, Перелік видів доходів, які враховуються при визначені розміру аліментів, не є вичерпним.

Зазначений правовий висновок висловлено Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 05.09.2019 у справі № 760/4569/18-ц, провадження № 61-45100сво18.

Таким чином, не вбачаються жодні підстави вважати, що законодавець, маючи на меті належне забезпечення дитини для її повноцінного духовного та фізичного розвитку, міг з будь-яких причин не охоплювати аліментними зобов`язаннями додаткову винагороду на період воєнного стану. Внесенням відповідних змін 16.11.2022 законодавець лише конкретизував перелік видів грошового забезпечення, із яких справляється нарахування аліментів, задля усунення проблемних питань при нарахуванні аліментів, а не «створив» новий вид доходів, який раніше таким не визнавав.

Отже, судом першої інстанції визнано, що додаткові виплати, які нараховувалися та виплачувалися боржнику по аліментам відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» до 16.11.2022 року не є одноразовим нерегулярним видом грошового забезпечення, мали постійний характер та відносилися до видів доходів, які враховуються при визначення розміру аліментів на одного з подружжя, дітей батьків, інших осіб.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28.02.2024 у справі №209/3260/13-ц

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги.

Апеляційний суд у складі колегії суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, у пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України зазначено, що до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка підлягає застосуванню згідно з частиною четвертою статті 10 ЦПК України.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частинами другою та третьою статті 451 ЦПК України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене права заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно з частинами першою та третьою статті 71 ЗУ «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Визначення суми заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частки від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до статті 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу) визначається, виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Частиною другою статті 9 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до статті 81 СК України перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №146 від 26.02.1993 (далі - Перелік), передбачено, що утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом.

Пунктом 8 Переліку передбачено, що з військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів внутрішніх справ, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, БЕБ, служби цивільного захисту та Державної кримінально-виконавчої служби, співробітників Служби судової охорони утримання аліментів провадиться з усіх видів грошового забезпечення, інших виплат, установлених законодавством, зокрема, додаткової винагороди, яка виплачується на період воєнного стану, крім грошового забезпечення, що не має постійного характеру, та інших випадків, передбачених законом.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям, під час дії воєнного стану» встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних(бойових)дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Відповідно до пункту 2 розділу XXXIV Порядку на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується у відповідних розмірах, розмір якої залежить зокрема від безпосередньої участі у бойових діях, покладених завданнях та від іншого.

Таким чином, з аналізу вказаних норм вбачається, що аліменти мають стягуватися у частці від усіх видів доходу боржника, тому державний виконавець повинен враховувати усі види надходжень боржника для визначення розміру аліментів.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 28.02.2024 у справі №209/3260/13-ц (провадження № 61-11541св23) дійшов висновку, що додаткові виплати, які нараховуються та виплачуються боржнику по аліментам відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» не є одноразовим нерегулярним видом грошового забезпечення, мають постійний характер та відносяться до видів доходів, які враховуються при визначення розміру аліментів на одного з подружжя, дітей батьків, інших осіб.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про те, що додаткова винагорода, яка сплачувалася боржнику ОСОБА_1 , не має постійного характеру та призначається у різних розмірах, є безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу суду.

У свою чергу, враховуючи, що законодавством чітко визначено, що утримання аліментів з військовослужбовців Збройних Сил України провадиться з додаткової винагороди, яка виплачується на період воєнного стану, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що нарахування аліментів державним виконавцем проведено відповідно до норм чинного законодавства, що є підставою для відмови у задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця.

Отже, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав усім доводам боржника належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та ухвалив законне та правильне по суті судове рішення.

Під час апеляційного перегляду справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування ухвали, у справі не виявлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

З огляду на викладене та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З підстав вищевказаного, апеляційний суд у складі колегії суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу - без задоволення, а ухвалу суду - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1,2, 368 ч.1, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381 - 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Сидоренко Ірини Олександрівни - залишити без задоволення.

Ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 30 липня 2024 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23 жовтня 2024 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов