441/1109/24 2/441/529/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

10.10.2024 Городоцький районний суд Львівської області у складі:

головуючої-судді Малахової-Онуфер А.М.

за участю секретаря судового засідання Лихоносової Д.В.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городок цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Великолюбінської селищної ради Львівського району Львівської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в :

представник ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , звернулася в суд з позовом до Великолюбінської селищної ради Львівського району Львівської області про визнання права на земельну частку (пай) площею 2, 94 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що на території Коропузької сільської ради Львівського (Городоцького) району Львівської області, згідно Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серія ЛВ № 138696 від 24.03.1997 за реєстровим № 189, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 мотивуючи тим, що ОСОБА_2 звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 тітки ОСОБА_3 , однак їй відмовлено у видачі такого свідоцтва, оскільки Сертифікат на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серія ЛВ № 138696 не відповідає вимогам, встановленим постановою Кабінету Міністрів України №801 від 12.10.1995, інше. Просила позов задовольнити.

Ухвалою судді від 03.05.2024 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження (а.с. 19).

Представник позивача ОСОБА_1 у суді вимоги підтримала, пояснила, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 спадкова справа не заводилась, нотаріус відмовила довірительці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) площею 2, 94 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що на території Коропузької сільської ради Львівського (Городоцького) району Львівської області, оскільки Сертифікат серія ЛВ № 138696 не відповідає вимогам нормативно-правових приписів діючих законодавчих актів, означена постанова в судовому порядку не оскаржувалась, що Державний акт на право власності на земельну ділянку взамін означеного Сертифікату не видавався. Просить позов задовольнити.

Представник Великолюбінської селищної ради Львівського району Львівської області Юрчак Ю. у заяві від 22.08.2024 не заперечив щодо задоволення позову, просив про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши пояснення представника, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 4, 12, 13 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Крім того, згідно роз`яснень Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ в п. 3.1. Інформаційного листа від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відкриття спадщини до 01.01.2004 застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ст. 524 ЦК України в редакції 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Із копій свідоцтв про народження серія НОМЕР_1 та серія НОМЕР_2 , із архівної довідки ЦДІАЛ № К-182 від 04.04.2024, інших матеріалів справи видно, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є племінницею ОСОБА_3 (а.с. 6, 32-33).

Згідно Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серія ЛВ № 138696 від 24.03.1997, виданого на підставі рішення Городоцької районної ради народних депутатів № 589 від 22.07.1996, ОСОБА_3 при житті належало право на середню земельну частку (пай) площею 2, 94 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що на території Коропузької сільської ради Львівського (Городоцького) району Львівської області (а.с. 7).

Про те, що ОСОБА_3 при житті належало право на середню земельну частку (пай) площею 2, 94 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що на території Коропузької сільської ради Львівського (Городоцького) району Львівської області згідно Сертифікату серія ЛВ № 138696 від 24.03.1997, стверджується також витягом з Книги записів (реєстрації) сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) на території Львівського району (колишня Коропузька сільська рада) Львівської області №1341/15-24 від 04.04.2024 (а.с. 17).

Як убачається із копії заповіту, посвідченого 06.08.1996 секретарем виконкому Коропузької сільської ради народних депутатів ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , при житті, на випадок смерті все своє майно, яке буде належати їй на день смерті, де б воно не було і в чому б воно не заключалося, в т.ч. житловий будинок, сарай, що в с. Хишевичі Городоцького району Львівської області, заповіла племінниці ОСОБА_2 (а.с. 15).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що убачається із копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 (а.с. 5).

Із довідки виконавчого комітету Великолюбінської селищної ради Львівського району Львівської області № 47 від 22.02.2024 та витягу з погосподарських книг за 2001-2005 роки убачається, що ОСОБА_3 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 значилася зареєстрованою та проживала одна в с. Хишевичі Городоцького району Львівської області (а.с. 8-12).

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 76161426 від 12.03.2024, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 спадкова справа не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с. 13).

12.03.2024 приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Павлишин Х.М., позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) площею 2, 94 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що на території Коропузької сільської ради Львівського (Городоцького) району Львівської області, оскільки Сертифікат на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серія ЛВ № 138696 не відповідає вимогам нормативно-правових приписів діючих законодавчих актів (а.с. 14).

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України).

Частинами першою, третьою статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша, друга статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Отже, прийняття спадщини є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подання заяви до нотаріальної контори висловлює свою незгоду прийняти спадщину.

Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Доказів про те, що ОСОБА_2 , яка проживає в м. Львів, там же з 11.03.2016 зареєстрована на АДРЕСА_1 , як спадкоємець за заповітом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 тітки ОСОБА_3 прийняла спадщину і зокрема у встановлений ст. 1270 ЦК України строк подала нотаріусу відповідну заяву, у справі немає, позивачкою та її представником суду не подано.

Про те, що ОСОБА_2 на час відкриття спадщини не проживала разом із спадкодавцем, у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталася, убачається також із Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 76161426 від 12.03.2024 про відсутність спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та довідки старости Коропузького старостинського округу Великолюбінської селищної ради Львівського району Львівської області Кусій І. № 47 від 22.02.2024 (а.с. 8, 13).

Таким чином, ураховуючи фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин, положення статті 1270 ЦК України, а також досліджені під час розгляду справи докази у їх сукупності, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для визнання за ОСОБА_2 права на земельну частку (пай) площею 2, 94 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що на території Коропузької сільської ради Львівського (Городоцького) району Львівської області, згідно Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серія ЛВ № 138696 від 24.03.1997 за реєстровим № 189, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відмовляючи у задоволенні позову про визнання за ОСОБА_2 права на земельну частку (пай), суд також ураховує, що із змісту постанови приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Павлишин Х.М. №651/02-31 від 12.03.2024 убачається, що нотаріус, відмовляючи у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 на земельну частку (пай) площею 2, 94 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що на території Коропузької сільської ради Львівського (Городоцького) району Львівської області, не перевірила чи видавався Державний акт на цю земельну ділянку на ім?я ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , взамін Сертифіката серія НОМЕР_4 від 24.03.1997, та відповідно не витребувала від юридичних осіб документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Як ствердила представник ОСОБА_1 в суді, вищеозначена постанова нотаріуса, позивачкою в судовому порядку не оскаржувалась, а отримавши 04.04.2024 від Головного управління Держгеокадастру у Львівській області витяг з Книги записів (реєстрації) сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) на території Львівського району (колишня Коропузька сільська рада) Львівської області №1341/15-24, ОСОБА_2 , як спадкоємець, до центру надання адміністративних послуг із заявою про реєстрацію права на земельну частку (пай) за померлою ОСОБА_3 не зверталась, повторно до нотаріуса заяву не подавала.

За наведеного, керуючись ст. 4, 10, 89, 209, 258, 259, 265, 268, 354 ЦПК України, ст. 15, 16, 1216, 1218, 1268, 1270 ЦК України, ст. 524, 549 ЦК УРСР, суд -

в и р і ш и в :

у позові ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_5 , прож. на АДРЕСА_1 ) до Великолюбінської селищної ради Львівського району Львівської області (, місцезнаходження: м. Львівська, 74 в смт. Великий Любінь Львівського району Львівської області) про визнання права на земельну частку (пай) розміром 2, 94 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що на території Коропузької сільської ради Городоцького району Львівської області, згідно сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серія ЛВ №138696 від 24.03.1997 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 21.10.2024.

С у д д я А.М. Малахова Онуфер