Справа № 210/842/24
Провадження № 2/210/717/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11 жовтня 2024 року Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Літвіненко Н. А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди, завданої втратою працездатності внаслідок професійного захворювання, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" про відшкодування моральної шкоди, завданої втратою працездатності внаслідок професійного захворювання, посилаючись на те, що він протягом 11 років 24 днів працював на підприємстві ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг", в умовах впливу шкідливих факторів, а саме: з 05.03.2007 року по 28.03.2018 року працював на посаді вогнетривника.

Працюючи вогнетривником, я виконував комплекс робіт з ремонту плавильних агрегатів (електродугових та індукційних печей), нагрівальних печей, камерних сушил і сушильного барабана. В роботі використовував відбійний молоток, кирку, молоток, кувалду, лом, лопату.

Так, згідно даних Інформаційної довідки про умови праці працівника при підозрі в нього хронічного професійного захворювання (отруєння) N?ПС/3.1/13790-23 від 13.06.2023 року, затвердженої Начальником Південно - Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці В.О. Тригубенко, на моєму робочому місці вогнетривника основними шкідливими факторами є пил фіброгенної дії з вмістом діоксиду кремнію від 10 до 70%, мікроклімат, шум, вібрація, важкість праці, напруженість праці.

Дані щодо умов праці на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» з 05.03.2007 року по 28.03.2018 року надаються за результатами досліджень, які проведено лабораторією підприємства при атестації робочого місця вогнетривника 2014 року.

Відповідно до результатів лабораторно - інструментальних досліджень умови праці визначені такими, що відносяться:

вмісту шкідливих речовин, у тому числі аерозолів фіброгенної дії, у повітрі робочої зони - до 3 класу 3 ступеню «Шкідливі»;

??по показникам мікроклімату - до 3 класу 3 ступеню «Шкідливі»;

??по рівню шуму - до 3 класу 2 ступеню «Шкідливі»;

??по рівню вібрації - до 3 класу 2 ступеню «Шкідливі»;

по важкості праці - до 3 класу 2 ступеню «Шкідливі»; по напруженості праці - до 3 класу 2 ступеню «Шкідливі».

Згідно з державними санітарними нормами та правилами «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, Важкості та напруженості трудового процесу», затверджених наказом МОЗ України від 08.04.2014 року N?248 умови праці 3 класу 3 ступеню «Шкідливі».

14.11.2023 року ЛЕК ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» мені було встановлено такі професійні захворювання: радикулопатія попереково-крижова L5, S1 та шийна С6, С7, С8 з вираженими статико-динамічними порушеннями, стійким больовим і м`язово-тонічним синдромами, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ступеня), остеоартрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових і колінних суглобів (ПФ другого ступеня).

Силікоз першої стадії (t/t; 1/1; со). Емфізема легень першої стадії. ЛН першого - другого ступеня.

Захворювання професійні, 14.11.2023р.

Відповідно до п. 17 Акту розслідування причин виникнення захворювання (отруєння) від 19.12.2023 року, хронічне професійне захворювання у мене виникло за таких обставин: працюючи з 29.03.2018 року по 07.02.2022 року вогнетривником ФУЛД ТОВ «Ливарно - Механічний завод» виконував наступні види робіт: ремонт плавильних агрегатів (електро-дугових і індукційних печей), нагрівальних печей, камерних сушил і сушильного барабана.

Внаслідок недосконалості робочого місця, технологічного процесу та устаткування. підпадав під вплив фізичних навантажень, підвищених параметрів пилу фіброгенної дії із вмістом двооксиду кремнію.

Згідно медичного висновку лікарсько - експертної комісії Українського науково дослідного інституту промислової медицини від 30.01.2023 року N?337 підставою для встановлення професійного характеру захворювання послужив профмаршрут:

з 05.3.007 року по 28.03.2018 року - вогнетрив ник ФЧЛЦ ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»;

з 29.03.2018 року по 07.02.2022 року - вогнетрив ник, вогнетривка дільниця, дільниця електропечей, вогнетривка ФЛ ТОВ «Ливарно - Механічний завод».

Пунктом 18 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання встановлено причину виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння):

Важкість праці: періодичне перебування в незручній робочій позі 38% часу зміни при нормі до 25%; величина статичного навантаження за зміну за участі м?язів корпусу та ні складала 110000 кг/с при нормі до 100000 кг/с; нахили корпусу складали 305 за зміну прі нормативному значенні 51-100 згідно з Державними санітарними нормами та правилами «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу», затверджених наказом Міністерства охорони здоров?я України від 08.04.2014 N?248.

Хімічні фактори: концентрація кремнію діоксиду кристалічного при вмісті в пилу від 10 до 70% в повітрі робочої зони перевищувала гранично - допустиму норму в 5,1 - 5,5 рази та складала 10,2-11,0 мг/м3 при нормативному значенні 2,0 відповідно до вимог «Гігієнічних регламентів хімічних речовин у повітрі робочої зони», затверджених наказом Міністерства охорони здоров?я України від 14.07.2020 року N?1596.

У зв?язку зі шкідливими і тяжкими умовами праці, які характеризувалися наявністю шкідливих виробничих факторів, що перевищували гранично-допустимі норми, через недосконалість робочого місця, з вини Відповідача, я отримав хронічні професійні захворювання.

У зв?язку із заподіянням з вини Відповідача шкоди моєму здоров?ю, 01.02.2024 року, я пройшов первинний огляд медико-соціальною експертною комісією (надалі - МСЕК), ле мені було визначено ступінь втрати професійної працездатності в розмірі 40% (25 % по радикулопатії, 15 % - силікоз), з 15 січня 2024 року безстроково, що підтверджується довідкою МСЕК серії 12 ААА N? 129881 від 01.02.2024р.

Праця вогнетривника дуже важка, мало хто з чоловіків наважується влаштовуватися на таку роботу. Але я увесь цей час сумлінно виконував свої обов?язки, при цьому, за весь період моєї роботи відповідач не полегшив або механізував процес роботи, чим не створив належні та безпечні умови праці.

На даний час мене постійно турбує стійкий біль та обмеження рухів у шийному і поперековому відділах хребта з іррадіює в ліву руку та ногу, порушену ходу, біль в плечових. ліктьових і колінних суглобах, обмеження рухів та хрускіт в них, заніміння кінцівок. переважно лівих, підвищення АТ, біль за грудиною, головний біль.

Внаслідок отриманого професійного захворювання, я змушений постійно бути під наглядом лікарів, щороку проходити стаціонарне лікування для підтримання свого здоров?я, проходити чисельні медичні огляди та обстеження, медико-соціальні експертні комісії, відновлювальні процедури і лікування, в підтвердження чого надаю копії відповідних медичних виписок та епікризів.

У зв?язку з отриманим професійним захворюванням порушено та порушуються мої нормальні життєві зв?язки, я позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, в мене постійно виникають складнощі у зв?язку з загальною слабкістю, втомою та постійними болями. Стан мого здоров?я не дає мені змоги тривалий час виконувати фізичну роботу. довго сидіти в одному положенні, погано переношу спеку та холод, адже суглоби швидко реагують на зміну температури і починається біль. Ночами я довгий час можу не спати 3-за болю, постійно користуюся медикаментами полегшуючими мої страждання. Попри мій вік та стан здоров?я я не можу влаштуватися на роботу, щоб матеріально допомагати сім?ї.

Посилаючись на вище викладене позивач просить суд стягнути з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 213 000 гривень без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб.

Ухвалою суду від 12 лютого 2024 року вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

В судове засідання сторони не викликалися, клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило.

Суд проводить судове засідання без фіксування технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України.

Відповідач ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг", отримавши копію позовної заяви та копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву.

Відзив на позовну заяву про відшкодування моральної шкоди, відповідачем було подано до суду та зареєстровано канцелярією суду в межах процесуального строку, встановленого ухвалою суду від 12.02.2024 року, відповідно до якого відповідач заперечує проти позову повністю, просить відмовити в задоволенні позовних вимог, додатково зауваживши, що Позивач при пред`явленні позову про стягнення моральної шкоди має довести в чому полягає завдана шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю Відповідача її заподіяно, з яких міркувань виходив Позивач визначаючи розмір шкоди, та якими доказами він це підтверджує.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що, відповідно до записів, які містяться в трудовій книжці, на ім`я ОСОБА_1 , вказано, що останній починаючи з 05.03.2007 року по 28.03.2018 року працював на посаді вогнетривника у Відповідача.

28.03.2018 року звільнився з підприємства відповідача в зв`язку з переведенням.

По факту професійного захворювання позивача було проведено розслідування комісією, створеною на підприємстві, про що був складений Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від 20.12.2023 року, де в п. 17 вказано: «хронічне професійне захворювання (отруєння) виникло за таких обставин:

Працюючи з 29.03.2018 по 07.02.2022 вогнетривником ФУЛЦ ТОВ «ЛИВАРНО-МЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД» виконував наступні види робіт: ремонт плавильних агрегатів (електро-дугових і індукційних печей), нагрівальних печей, камерних сушил і сушильного барабана:

Внаслідок недосконалості робочого місця, технологічного процесу та устаткування, ш-дпадав під вплив фізичних навантажень, підвищених параметрів пилу фіброгенної дії із вмістом діоксиду кремнію.

Згідно медичного висновку лікарсько-експертної комісії Українського науково-дослідного інституту промислової медицини від 30.01.2023 №337 підставою для встановлення професійного характеру захворювання послужив профмаршрут:

з 05.03.2007 по 28.03.2018 - вогнетривник ФЧЛЦ ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»;

з 29.03.2018 по 07.02.2022 - вогнетривник, вогнетривка дільниця, дільниця електропечей, вогнетривка ФЛЦ ТОВ «ЛИВАРНО-МЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД».

Відповідно до п. 18 Акту від 20.12.2023 року «Причина виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння):

Важкість праці: періодичне перебування в незручній робочій позі 38% часу зміни при нормі до 25%; величина статичного навантаження за зміну за участі м?язів корпусу та ні складала 110000 кг/с при нормі до 100000 кг/с; нахили корпусу складали 305 за зміну прі нормативному значенні 51-100 згідно з Державними санітарними нормами та правилами «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу», затверджених наказом Міністерства охорони здоров?я України від 08.04.2014 №248.

Хімічні фактори: концентрація кремнію діоксиду кристалічного при вмісті в пилу від 10 до 70% в повітрі робочої зони перевищувала гранично - допустиму норму в 5,1 - 5,5 рази та складала 10,2-11,0 мг/м3 при нормативному значенні 2,0 відповідно до вимог «Гігієнічних регламентів хімічних речовин у повітрі робочої зони», затверджених наказом Міністерства охорони здоров?я України від 14.07.2020 року №1596.

За висновком МСЕК від 01.02.2024 року ОСОБА_1 було встановлено 40% втрати професійної працездатності з 15.01.2024 р. безстроково.

Професійне захворювання, відсоток втрати працездатності встановлено безстроково.

Статтею 3 Конституції України зазначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Крім того, статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Відповідно до Закону України «Про охорону праці», на підприємство покладено обов`язок забезпечити якісні та безпечні умови праці.

В наслідок отримання професійного захворювання, останнє спричиняє позивачу фізичні страждання: зниження слуху на обидва вуха, періодичний шум у вухах, головний біль.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.10.2008 №20рп-08 по справі № 1-32/2008 встановлено, що громадяни, які потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, мають право на відшкодування моральної шкоди відповідно до ст. 1167 ЦК України та ст.237-1 КЗпП України за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

У п.13 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до ст.237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків, що вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України - моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала. Згідно п.3 ч. 1 ст. 268 ЦК України відносини з приводу відшкодування моральної шкоди, пов`язаної з ушкодженням здоров`я, випливають з порушення немайнових прав, а тому не мають строку позовної давності. У відповідності до ст. 4 ЗУ «Про охорону праці» від 14 жовтня 1992 року N 2694-XII державна політика в області охорони праці базується на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення незалежних, безпечних умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

З огляду на правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у рішенні від 08.11.2005 року "Кечко проти України" у випадках, коли з набуттям чинності певного закону його нормами призупиняється дія положень закону, що був прийнятий раніше, до спірних правовідносин застосовується закон, що діяв на момент виникнення у особи відповідного права. При цьому рішенням Конституційного Суду України № 20-рп/2008 від 08.10.2008 року з питання відшкодування моральної шкоди безпосередньо роботодавцем, у абзаці 9-му пункту 5-го встановлено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 Цивільного кодексу України та статтею 237-1 Кодексу законів про працю України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

Відповідно до статті 153 КЗпП України з забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.

Суд прийшов до висновку, що виниклі правовідносини врегульовані статтею 237-1 КЗпП України, якою передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають він нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У зв`язку з тим, що відповідно до положень ст. 237-1 КЗпП України відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок професійного захворювання, спричиненого негативними виробничими факторами під час виконання позивачем трудових обов`язків, і моральну шкоду йому заподіяно ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням трудових обов`язків, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд дійшов висновку про необхідність відшкодування на користь позивача моральної шкоди з відповідача.

Враховуючи встановлені судом обставини, які знайшли підтвердження в наданих доказах, встановлений факт завдання моральної шкоди позивачу підприємством - відповідачем внаслідок порушення вимог законодавства про охорону праці, суд вважає, що причинена моральна шкода підлягає частковій компенсації.

Рішенням Конституційного Суду України від 27.01.2004 №1-рп/2004передбачено: «4.1. Відповідно до статей 23, 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Як наслідок, моральна шкода, заподіяна умовами виробництва, спричинює порушення таких особистих немайнових прав, як право на життя, право на охорону здоров`я тощо.

Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричинюють йому моральні та фізичні страждання..».

Визначене спростовує твердження відповідача про відсутність доведення позивачем наявності моральних страждань. Отже, наявність фізичних страждань і викликає моральні страждання, адже фізичний біль неможливо переносити без душевного болю - це є аксіоматична парадигма людського життя і навряд чи потребує якогось казуістичного опосередкованого доведення, на якому наполягав представник відповідача. Хоча, на спростування доводів представника відповідача, матеріали справи переконливо доводять, що стан залежності позивача від його хвороби на сьогоднішній день є даність, яка формує його сприйняття оточуючого світу, породжує відчуття неповноцінності, яке тільки посилюється у позивача, перетворюючись на справжню муку.

Суд відхиляє заперечення відповідача в частині доводів про те, що позивач не навів доказів завдання йому моральної шкоди, оскільки такі доводи не ґрунтуються на законі та спростовуються вищенаведеними висновками суду. Доводи представника відповідача щодо відсутності факту встановлення наявності доказу вини відповідача суд не приймає до уваги, оскільки судом встановлені обставини щодо наявності правових підстав для відшкодування моральної шкоди позивачу. З урахуванням викладеного, доводи відповідача про те, що позивачем не надано жодного доказу, яким би підтверджувався факт спричинення йому моральної шкоди у зв`язку з втратою працездатності, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки уже самим фактом втрати позивачем професійної працездатності йому спричинена моральна шкода.

Крім того, ст. 13 Закону України «Про охорону праці» передбачено, що роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці та несе безпосередньо відповідальність за порушення зазначених вимог. Більше того, як вбачається з аналізу норм ч. 2 ст.153, ст.173, ч.1 ст.237-1 КЗпП України, до юридичного складу, який є підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди, входять моральні страждання працівника або втрата нормальних життєвих зв`язків, або необхідність для працівника додаткових зусиль для організації свого життя. При цьому, вина власника не названа серед юридичних фактів, які входять до такого юридичного складу.

З трудової книжки позивача та Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від 20.12.2023 року, встановлено, що позивач переважний час своєї трудової діяльності працював у відповідача, та хронічні захворювання отримав, зокрема і через роботу в шкідливих умовах при виконанні ним трудових обов`язків та на території підприємства відповідача ПАТ «АМКР».

Рішенням Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008 р. встановлено, що обов`язок по відшкодуванню моральної шкоди покладається на підприємства, які заподіяли шкоду.

Суд вважає, що в даному випадку саме відповідач - ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" повинен виплатити позивачеві моральну шкоду, так як відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган, а статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує роз`яснення наведені в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в правах про відшкодування моральної (немайнової)шкоди» №4від 31.03.1995 з подальшими змінами, й приймає до уваги конкретні обставини по справі, зокрема: ступінь, характер, обсяг і тривалість страждань позивача, ступінь втрати професійної працездатності за професійним захворюванням, час протягом якого позивач працював у відповідача на посаді пов`язаної з виникненням професійного захворювання, глибину і ступінь його моральних страждань пов`язаних з фізичним станом здоров`я, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, і наслідків, що наступили.

Як вбачається з матеріалів справи, причиною професійного захворювання позивача є важкість праці та хімічні фактори.

Крім того, внаслідок професійного захворювання позивач неодноразово звертався за медичною допомогою, що підтверджується численними медичними висновками та виписками.

Обґрунтовуючи розмір відшкодування моральної шкоди, в рамках заявлених позовних вимог, з врахуванням вказаних позивачем та встановлених судом обставин, характеру спричиненої моральної шкоди та виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд вважає можливим стягнути на користь позивача моральну шкоду в розмірі 160 000,00 (сто шістдесят тисяч) грн., що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які він щоденно зазнає.

Згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору.

Згідно з пункту 1 частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, з відповідача, з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», в дохід держави підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 1600,00 грн. - відповідно до обсягу задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 76-81, 89, 133, 141, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди, завданої втратою працездатності внаслідок професійного захворювання задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»), , що знаходиться за адресою: вул. Криворіжсталі, буд. 1, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50095, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , в рахунок відшкодування моральної шкоди 160 000 (сто шістдесят тисяч) гривень без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" (юридична адреса: м. Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі, буд. 1, ) на користь держави судовий збір в сумі 1600,00 (одна тисяча шістсот гривень 00 копійок) гривень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя: Н. А. Літвіненко