"22" жовтня 2024 р.
Справа №642/3745/24
2/642/1191/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 жовтня 2024 року Ленінський районний суд м. Харкова у (діє на підставі п.3 розділу ХІІ прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 30.09.2016р.) складі:
головуючого судді Ольховського Є.Б.
при секретарі Прийма Ф.О.
розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Холодногірсько-Новобаварський відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, 3-я особа: Державний нотаріус 7 ХМДНК Верещака Галина Леонідівна про зняття арешту з нерухомого майна
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою Ленінського р/с м. Харкова від 03.07.24 року було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою від 03.07.24р. витребувано копію спадкової справи.
Відповідач правом на подання відзиву не скористався.
Ухвалою від 03.10.24р. підготовче провадження закрите та справу призначено до розгляду по суті.
Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала. Прохала залишити судові витрати за позивачкою. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Представник відповідача до судового засідання не з`явився. Про час розгляду справи повідомлений належним чином.
3-я особа подавала заяву про розгляд справи за її відсутність.
Суд, заслухавши представника позивача дослідивши матеріали цивільної справи, встановив що позов підлягає задоволенню за наступним:
відповідно до свідоцтва про право власності від 26.01.2007 р. квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 1/4.
Згідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Свідоцтвом про шлюб НОМЕР_1 встановлено що ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_2 .
ОСОБА_1 на рахунок відповідача 27.05.2024р. сплачено заборгованість за державним митом в сумі 102 грн.
Відповідно до п. 5.1.4 Інструкції "Про проведення виконавчих дій", затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 74/5 від 15 грудня 1999 р., стягнення звертається тільки на майно боржника, яке належить йому на праві приватної власності. Відповідно до ст. 317 ЦК України право власності включає в себе право володіння, право користування та право розпорядження своїм майном.
Ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
Згідно до положень ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» що діяв на час накладання арешту, арешт накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження, у разі закінчення виконавчого провадження.
Згідно з частинами 2 5 статті 60 Закону №606-ХІV у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.
Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Державний виконавець зобов*язаний зняти арешт з рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. У разі наявності письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі якщо витрати, пов`язані із зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, арешт з майна боржника може бути знято за постановою державного виконавця, що затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.
Арешт на майно боржника триває значний час, але протягом цього часу не було вчинено жодних виконавчих дій щодо майна, зокрема і не визначено це майно, що вказує на формальність арешту, а не наявність мети, з якою він повинен накладатися відповідно до ч.1 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: для забезпечення реального виконання рішення.
Судом встановлено що позивач є власником частини квартири на яку накладено арешт в цілому що порушує законні права ОСОБА_1 оскільки вона боржником не є.
Позивач не може оскаржити дії(бездіяльність) державного виконавця щодо скасування арешту, оскільки не є стороною виконавчого провадження, у якому було накладено арешт, а тому позивач звернулась за захистом порушених прав у порядку позовного провадження.
Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а згідно ст.4, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.
Судом встановлено, що права позивача порушуються, оскільки вона не може розпорядитися належним їй майном через наявність арешту на це майно, за відсутності підстав для арешту, а тому права позивача підлягають судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.
Відповідно до ст. 1 першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основних свобод людини, кожна сторона має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Оскільки ОСОБА_1 є спадкоємцем частини спірного майна - позовні вимоги є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню, оскільки зазначене базується на положеннях ст. 41 Конституції України.
Судові витрати залишаються за позивачем.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 264-265, 268 , 280 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 15,16,169; 224; 317; 321, 572, 589 Цивільного кодексу України, ст.ст. 50, 59, 60 Закону України "Про виконавче провадження", -
В И Р І Ш И В:
Позов - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного рішення суду.
СУДДЯ Є.Б. Ольховський