Справа № 199/3931/24
РІШЕННЯ

Іменем України

17.10.2024 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Мацак А.О., представника заявника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпра цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: Дніпровська міська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду з даним позовом про встановлення факту, що має юридичне значення. У підтвердження заявлених вимог зазначила, що вона є єдиною донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ЇЇ мати проживала та була зареєстрована за адресою: квартира АДРЕСА_1 . За цією ж адресою була зареєстрована її податкова адреса фізичної особи підприємця. У вказаній квартирі, що складається з трьох кімнат, разом з матір`ю постійно мешкала заявниця, разом із її чоловіком, та неповнолітніми дітьми: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Місце проживання заявниці зареєстровано з адресою: АДРЕСА_2 , але фактично вона постійно проживала в квартирі АДРЕСА_1 , в тому числі на час відкриття спадщини.

Нею, а також її матір`ю, ОСОБА_3 , сплачувалися житлово-комунальні послуги у зазначеній квартирі.

Наприкінці вересня 2021 року ОСОБА_3 , захворіла на коронавірусну хворобу COVID-19 та 13 жовтня 2021 року померла від легеневої недостатності та двосторонньої пневмонії у КНП "МКЛ № 9" ДМР.

Заявниця зазначає, що організацію поховання матері здійснювала вона разом із її чоловіком, ОСОБА_6 . На момент смерті ОСОБА_3 належало на праві власності 2/3 частини квартирі АДРЕСА_3 частини згаданої квартири належить заявниці.

ОСОБА_2 зазначає, що не подавала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, оскільки вважала себе такою, що прийняла спадщину у відповідності до ч.3 ст. 1268 ЦК України, так як її матір на день своєї смерті проживала зі нею у вказаній квартирі, хоча і була зареєстрована за іншою адресою.

Підставою звернення заявниці до суду із цією заявою, стала постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії від 18.04.2024 року, винесена державним нотаріусом Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Шугаєвою Наталією Сергіївною, на підставі ст.49 Закону України «Про Нотаріат», у зв`язку із пропущенням строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , та непред`явленням доказів про постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою.

У звязку з чим просила суд встановити факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_2 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини.

У судовому засіданні представник заявника позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, надав суду пояснення аналогічні викладеним у заяві.

Представник Дніпровська міська рада в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив винести рішення відповідно до норм чинного законодавства.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд, вислухавши представника заявника, свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_9 ), є єдиною донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого ВРАЦС Індустріального району міста Дніпропетровська.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Індустріальним ВДРАЦС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис 1320.

На момент смерті ОСОБА_3 належало на праві власності 2/3 частини квартирі АДРЕСА_3 частини згаданої квартири належить заявниці.

ОСОБА_3 проживала та була зареєстрована за адресою: квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується відповіддю відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 15.03.2024 року. Інші зареєстровані особи за вказаною відсутні.

Як було встановлено в судовому засідінні та підтверджено показами свідків, допитаних у судовому засіданні, у вказаній квартирі, разом з ОСОБА_3 постійно мешкала заявниця, разом із її чоловіком, та неповнолітніми дітьми: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується: довідкою учня загальноосвітнього навчального закладу про результати обов`язкового медичного профілактичного огляду від 26.08.2021 року на ім`я ОСОБА_4 ; картою профілактичних щеплень від 12.06.2009 року на ім`я ОСОБА_5 ; довідкою учня загальноосвітнього навчального закладу про результати обов`язкового медичного профілактичного огляду від 09.07.2021 року на ім`я ОСОБА_5 ; договором про надання освітніх послуг закладом фахової перед вищої освіти від 12.08.2021 року № 84 з вступником - ОСОБА_5 ; медичною довідкою від 08.07.2021 року на ім`я ОСОБА_5 ; довідку про погашення кредиту ОСОБА_6 , в яких місцем проживання зазначено квартиру АДРЕСА_1 .

Позивач позбавлена можливості оформити спадкові права через нотаріальну контору, оскільки її місце проживання зареєстровано за іншою адресою ніж фактичне місце їх проживання.

Згідно з частинам 1, 3, 5 ст.1268ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1,2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту:

1) родинних відносин між фізичними особами;

2) перебування фізичної особи на утриманні;

3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню;

4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;

5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу;

6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;

7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;

8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;

9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно роз`яснень, викладених в пункті 1 Постанови пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо:

-згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

-чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

-заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

-із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право;

-встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Часом відкриття спадщини згідно ч.2 ст.1220 ЦК України є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно роз`яснень абзацу 2 пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Пунктом 23 зазначеної постанови роз`яснено, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Суд вважає, що в ході судового розгляду доведено факт постійного проживання позивача зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини.

Враховуючи, що нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, а спадкоємець користуючись своїм правом звернулась в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини і законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, а також те, що встановлення даного факту має юридичне значення для заявника, щоб оформити спадщину, суд уважає доведеним в судовому порядку факт проживання заявниці із спадкодавцем ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 на час її смерті за адресою: АДРЕСА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.263-265,315-319 ЦПК України,суд -

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа: Дніпровська міська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення, - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини.

Судові витрати по справі не відшкодовуються.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня складення повного рішення апеляційної скарги. Повне судове рішення складено 21 жовтня 2024 року.

Суддя В.В. Руденко