Березівський районний суд Одеської області
Провадження № 2/494/30/24
17.10.2024 року м. Березівка
Березівський районний суд Одеської області у складі:
судді - Римаря І.А.,
за участю: секретаря судового засідання Антонишиної І.С.,
Відповідно до розпорядження №232 від 24.10.2023 року щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ вбачається, що вказана справа підлягає повторному розподілу між суддями у зв`язку з відставкою судді ОСОБА_3 .
На підставі викладеного 24.10.2023 року канцелярією суду проведено повторний автоматизований розподіл даної судової справи та визначено суддю Березівського районного суду Одеської області Римар І.А.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.10.2023 року визначено суддю Березівського районного суду Одеської області Римар І.А.
27.10.2023 року ухвалою суду справу прийнято до свого провадження та призначено судове засідання, визнано обов`язковою явку представника позивача у судове засідання та витребувано з центру надання адміністративних послуг відомості щодо осіб, які були зареєстровані та проживали за адресою: АДРЕСА_1 .
16.04.2024 року ухвалою суду залучено до участі у цивільній справі в якості правонаступника відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який продовжено до 09.11.2024 року.
Представник позивача в судове засідання 17.10.2024 року не з`явився 15.10.2024 року на адресу суду надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, вказала, що на заявлених вимогах наполягає у повному обсязі та не заперечує про проведення заочного розгляду справи (а.с.205).
Відповідач ОСОБА_1 у судові засідання 06.06.2024 року, 30.07.2024 року та 17.10.2024 року жодного разу не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, так на його адресу направлялись судові повістки про виклик до суду, однак поштові конверти повернулись з відповідною відміткою (а.с.186, 195, 206), також відповідач повідомлявся через оголошення на офіційному веб-сайті (а.с.204), а тому на підставі ст.128-130 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК України), особа вважається такою, що належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.
Суд вважає зазначити, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").
Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».
За таких обставин, у зв`язку з воєнним станом на території України, з урахуванням заяви представника позивача про розгляд справи за його відсутності та ігнорування виклику до суду відповідачем, суд дійшов висновку про розгляд справи за їх відсутності, за наявними в матеріалах справи доказами.
В порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України, розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Врахувавши думку представника позивача, викладену у заяві від 15.10.2024 року, ігнорування викликів до суду відповідачем, вивчивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до актового запису про смерть №594 від 23.11.2021 року ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.49).
АТ «Державний ощадний банк України» 10.05.2022 року до Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одеса подавалась заява кредитора щодо встановлення кола спадкоємців померлого ОСОБА_2 (а.с.67 зворотній бік, 68).
Згідно листа Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одеса спадкоємці померлого з заявами до нотаріальної контори не звертались (а.с.73).
Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі ст 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).
Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Довідкою Березівської міської ради Одеської області від 08.11.2023 року підтверджується, що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та до дня своєї був зареєстрований ОСОБА_2 , який 20.01.2022 року знятий з реєстрації у зв`язку зі смертю (а.с.157).
Таким чином, ОСОБА_1 був зареєстрований разом з ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, та протягом встановленого законом строку не заявив про відмову від спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.
Відповідно до частини 1 статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
За змістом статті 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.
Відповідно до положень 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці
у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.
За змістом наведених вище норм матеріального права, задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених стапею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину, У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.
Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 ЦК України.
Одним із основних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, закріплений у статтях 12,81 ЦПК України, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ураховуючи предмет спору у зазначеній справі, до обов`язку позивача як кредитора спадкодавця належить доказування обставин щодо розміру заборгованості боржника на день відкриття спадщини, наявність спадкоємців боржника, дотримання кредитором строку, визначеного статтею 1282 ЦК України, звернення з вимогою до спадкоємців боржника.
У постанові Верховного Суду від 18 вересня 2019 року у справі № 640/6274/16-ц Верховний Суд зазначив, що враховуючи принцип змагальності цивільного процесу, який передбачав, що кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинен спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна. Тому висновки судів про відмову в позові з тих підстав, що позивачем не надано доказів, які підтверджують, яке саме майно одержано спадкоємцями у спадщину та яка вартість цього майна, суперечать вимогам процесуального закону, оскільки суди безпідставно поклали обов`язок доказування наведених обставин на сторону позивача.
У постанові від 18 вересня 2019 року справі № 336/7643/18 Верховний Суд дійшов висновку, що вирішуючи спір, суди не дослідили наявність обставин, якими банк обґрунтовував свої вимоги, зокрема, фактичне прийняття відповідачем спадщини у порядку, передбаченому частиною третьою статті 1268 ЦК України та правовий статус житла, у якому відповідач проживав разом із боржником на час відкриття спадщини. З урахуванням наведеного, суд касаційної інстанції визнав передчасними висновки судів попередніх інстанцій про недоведеність позивачем обставин, на які він посилався на обґрунтування своїх вимог та вказав, що суди фактично не розглянули позов про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця, залишили спір невирішеним.
У справі № 306/2000/16-ц Верховний Суд зазначив, що при вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора необхідно з`ясувати коло спадкоємців, встановити належність спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартість отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника.
У даному спорі розмір заборгованості спадкодавця ОСОБА_2 перед АТ «Ощадбанк» на час відкриття спадщини підтверджений відповідним розрахунком та не спростований відповідачем.
За вказаних обставин, судом встановлено наявність порушеного права позивача на повернення кредитних коштів.
Враховуючи, відсутність обставини, які б спростували правомірність заявлених позивачем вимог та встановлених судом обставин спірних правовідносин а також те, що жодним чином не спростовано доводи позивача щодо меж відповідальності спадкоємця за боргами спадкодавця, доказів тому, що між сторонами існує спір стосовно розміру заборгованості та вартості отриманого спадкового майна до суду не надано, враховуючи загальний розмір заборгованості, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Оскільки позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі, відтак відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на корить позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 2270.00 грн.
Керуючись ст.ст.12-13,259,263-265,268 ЦПК України, ст.ст. 1268, 1281, 1282 ЦК України, суд, -
Позовну заяву Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в осоібі філії - Одеське обласне управління АТ "Ощадбанк" до ОСОБА_1 , як правоноступника ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , про стягнення заборгованості за Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) задовольнити.
3342.96 грн. - проценти за користуванням кредитом;
25.89 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту);
15.04 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 )
Повний текст рішення виготовлений та підписаний 21.10.2024 року.
Суддя І.А. Римар