Справа № 473/2892/24
РІШЕННЯ

іменем України

"18" жовтня 2024 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Лузан Л.В., за участю секретаря судового засідання Гоженко В.О., розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки в праві спільної сумісної власності,

ВСТАНОВИВ

в травні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про визначення частки в праві спільної сумісної власності, визнання права власності.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є власником 47/100 частки житлового будинку АДРЕСА_1 . Інша 53/100 частки вказаного будинку належить ОСОБА_2 . Також відповідачка є власницею 53/100 частки земельної ділянки, яка розташована за вказаною адресою та була надана для обслуговування житлового будинку. Водночас, частка позивача в праві власності на земельну ділянку не визначена, що створює останньому перешкоди в розпорядженні належним йому майном.

Посилаючись на вказані обставини, а також неможливість вирішення даного питання в адміністративному порядку, позивач просив визначити частку земельної ділянки відповідно до його частки в праві власності щодо будинку, а саме визначити, що йому належить 47/100 частка спірного майна, а також визнати за ним право власності на вказану частку земельної ділянки.

Ухвалою суду від 18 жовтня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку залишено без розгляду.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги ОСОБА_1 визнала.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного.

Зокрема суд встановив, що позивач ОСОБА_1 є власником 47/100 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , відповідно до договору купівлі продажу, укладеного 22 червня 1989 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області Платовською П.О. Співвласником іншої частки вказаного житлового будинку є ОСОБА_2 , згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого приватним нотаріусом Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області Плющ С.В. 14 жовтня 2023 року.

Обумовлений житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,0550 га, яка була надана для його обслуговування.

Згідно рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 квітня 2024 року відповідачка ОСОБА_2 є власницею 53/100 частки вищевказаної земельної ділянки (набула право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Відповідно до державного акта на право приватної власності на землю, виданого Вознесенською міською радою Миколаївської області 24 листопада 1992 року на підставі рішення виконкому Вознесенської міської ради Миколаївської області від 17 листопада 1992 року за № 261, та зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 310, земельна ділянка зареєстрована за ОСОБА_1 , ОСОБА_4 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадщину після його смерті прийняла ОСОБА_3 ), ОСОБА_3 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину після її смерті прийняла ОСОБА_2 ).

Земельна ділянка може знаходитись у спільній власності осіб з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Відповідно до ч. 1ст. 42 ЗК України 1990 року (чинної на час набуття спірного майна) громадяни, яким жилий будинок, господарські будівлі та споруди і земельна ділянка належать на праві спільної сумісної власності, використовують і розпоряджаються земельною ділянкою спільно. Використання і розпорядження земельною ділянкою, що належить громадянам на праві спільної часткової власності, визначаються співвласниками цих об`єктів і земельної ділянки пропорційно розміру часток у спільній власності на даний будинок, будівлю, споруду.

Аналогічним чином регулюється це питання й на час розгляду справи.

Зокрема положення ч. 4 ст. 120 ЗК України та п. 21постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» вказують на те, що частки в праві власності на земельну ділянку співвласників жилого будинку співвідносяться з розміром їхніх часток у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.

Отже, земельна ділянка, призначена для його обслуговування, належала співвласникам будинку на праві власності в частках, що відповідали часткам у праві власності на будинок.

Відповідно до абз. 3 п. 5постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» за №20 від 22 грудня 1995 року частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини та в інших випадках.

Таким чином, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, а також те, що без визначення частки в праві власності на земельну ділянку позивачу створюються перешкоди в розпорядженні належним йому майном, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.12,13,76-83,206, 259,263-265,272,273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки в праві спільної сумісної власності задовольнити.

Визначити, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , належить 47/100 частки земельної ділянки площею 0,0550 га, яка надана для обслуговування житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до державного акта на право приватної власності на землю, виданого Вознесенською міською радою Миколаївської області 24 листопада 1992 року на підставі рішення виконкому Вознесенської міської ради Миколаївської області від 17 листопада 1992 року за № 261, та зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 310.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя Л.В.Лузан