Справа № 497/690/24
Провадження № 2-о/497/59/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2024 року Болградський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Раца В.А.,

секретаря Божевої І.Д.,

розглянувши в порядку окремого провадження, у відкритому судовому засіданні в місті Болграді, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , заінтересовані особи - Городненська сільська ради Болградського району Одеської області, Болградський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області, про встановлення факту батьківства,-

ВСТАНОВИВ:

20.03.2024 року заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою та просить постановити рішення, яким встановити факт батьківства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Кіриші Кіриського району Ленінградської області Російської федерації, відносно дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та визнати його її батьком, у зв`язку з чим внести відповідні зміни до актового запису №25 від 18 травня 2007 року про народження ОСОБА_2 .

На обґрунтування вимог заявник ОСОБА_1 зазначила, що вона та ОСОБА_3 з листопада 2000 року проживали разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу. В результаті вказаних стосунків у них народилися діти: син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відомості про батька їх спільної дочки ОСОБА_5 у книзі реєстрації народжень були записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , але за життя він визнавав себе батьком їх спільних дітей. До і після народження дітей вони усі разом проживали в одному будинку, вели спільне господарство, ОСОБА_3 піклувався, дбав про сина та дочку, вважав обох своїми рідними дітьми. Він збирався подати до органу реєстрації актів цивільного стану заяву про визнання себе батьком ОСОБА_5 , але не встиг. Після смерті чоловіка ОСОБА_3 , необхідно оформити факт прийняття спадщини дочкою ОСОБА_5 , тому в інтересах дочки вона звертається до суду з цією заявою.

Ухвалою судді від 25.03.2024 року було відкрито провадження по справі.

02.10.2024 року від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надійшли письмові пояснення (а.с.32-34).

Учасники справи у судове засідання не з`явилися.

Заявник та неповнолітня ОСОБА_2 в позовній заяві просять розглянути справу у їх відсутність (а.с.2 на звороті).

Представник заінтересованої особи - Болградського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області - начальник ОСОБА_6 03.05.2024 року надала до суду листа про розгляд справи у відсутності представника відділу (а.с.22).

Представник заінтересованої особи - Городненської сільської ради Болградського району Одеської області про причини своєї неявки суд не повідомив, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся шляхом надіслання судової повістки на офіційну електрону адресу, тобто належним чином, своїх заперечень щодо заявлених вимог не висловив.

Дослідивши подані документи та матеріали, суд прийшов до висновку, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що з листопада 2000 року заявник ОСОБА_1 проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 .

Від спільного проживання у них ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася дочка ОСОБА_2 .

Як вбачається з актового запису про народження ОСОБА_2 за №25, складеного 18 травня 2007 року виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Болградського району Одеської області, у відомостях про її батьків вказано: батько « ОСОБА_7 », матір « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 » (а.с.29).

Запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 СК України, а саме за вказівкою матері, що підтверджено витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України від 30 січня 2024 № 6 (а.с.12).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Кіриші Кіриського району, Ленінградської області Російської Федерації, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , яке видане Відділом запису актів цивільного стану Адміністрації муніципальної утворення Кіриського муніципального району Ленінградської області, актовий запис №9 та перекладено на українську мову (а.с.10-11).

За життя ОСОБА_3 визнав себе батьком дитини ОСОБА_2 , піклувався про неї, матеріально забезпечував, всебічно сприяв її фізичному та моральному розвитку. До і після народження дітей вони усі разом проживали в одному будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , вели спільне господарство.

Факт спільного проживання підтверджується:

- довідкою старости с.Дмитрівка ОСОБА_8 за вих.№83 від 04.03.2024 року, відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 , але фактично з 2000 року проживають без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13);

- довідкою старости с.Дмитрівка ОСОБА_8 за вих.№85 від 04.09.2024 року, відповідно до якої на день смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 , в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , проживали без реєстрації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.14);

- актом підтвердження умов спільного проживання, що складений 04.03.2024 року працівниками Городненської сільської ради, відповідно до якого були допитані свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , вони підтвердили факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з листопада 2000 року, а також те, що від спільного проживання у них народилося двоє дітей, в тому числі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.15);

- фототаблицею, на якій зображені ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та їх діти (а.с.16-18).

В свідоцтві про народження дочки, її по батькові записане « ОСОБА_11 » та батьком зі слів заявниці вказаний ОСОБА_12 , тобто ім`я та по батькові батька дитини були вказані вірно, а ось прізвище батька вказано « ОСОБА_13 », за прізвищем матері, що відповідає вимогам ст. 135 СК України.

Після смерті ОСОБА_3 необхідно оформити факт прийняття спадщини їх спільною дочкою, тому для захисту інтересів неповнолітньої дочки заявниця звернулася до суду.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 Сімейного кодексу України.

Передумовою звернення до суду із позовною заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою.

Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Як вбачається з частини першої статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Частиною першою статті 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до змісту ч.1 ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.

Відповідно до ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

Згідно з п.7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст.135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.06.2006 року, №3 роз`яснюється, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Пунктом 15 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини.

В третьому абзаці п.13 постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду про встановлення факту повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановлення факту батьківства має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для оформлення спадкових прав їх спільною дитиною.

Суд вважає, що дослідженими у судовому засіданні доказами, якими є письмові матеріали справи, підтверджується наявність сімейних в`язків між заявницею та померлим, який вважав себе батьком народженої нею дитини.

Таким чином, суд, з`ясувавши всі обставини справи, вважає наявність підстав, якими заявниця обґрунтовує свої вимоги, встановленими в судовому засіданні, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження.

Керуючись ст. ст. 89, 247, 258-259, 293-294, 315-318 ЦПК України, ст.ст. 55, 128, 130, 135 СК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , заінтересовані особи - Городненська сільська ради Болградського району Одеської області, Болградський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області, про встановлення факту батьківства - задовольнити.

Встановити факт батьківства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Дмитрівка Болградського району Одеської області, громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Кіриші Кіриського району, Ленінградської області Російської Федерації, відносно дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с. Дмитрівка Болградського району Одеської області, громадянки України, та визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Дмитрівка Болградського району Одеської області, громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Кіриші Кіриського району, Ленінградської області Російської Федерації, батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с.Дмитрівка Болградського району Одеської області, громадянки України.

Зобов`язати Болградський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) внести зміни до актового запису №25 про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с.Дмитрівка Болградського району Одеської області, складений виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Болградського району Одеської області, вказавши у відомостях про батька « ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України» замість « ОСОБА_7 ».

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.А. Раца