ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8171/24 Справа № 207/2444/24 Суддя у 1-й інстанції - Бистрова Л. О. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Барильської А.П.

суддів Макарова М.О., Пищиди М.М.

секретар судового засідання Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк на рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 червня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа: ОСОБА_2 про припинення дії, відновлення становища, яке існувало до порушення, визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа: ОСОБА_2 про припинення дії, відновлення становища, яке існувало до порушення, визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивовані тим, що 25 березня 2024 року отримав повідомлення від АТ КБ «ПриватБанк», що він винен у шахрайстві і його карту заблоковано.

Позивач зазначає, що ніяких шахрайських дій він не вчиняв, оскільки 25 березня 2024 року на крипто біржі Binance через аккаунт, який зареєстрований на його дружину - ОСОБА_3 , він продавав USDT, о 00:07 йому на картку НОМЕР_1 надійшов платіж у розмірі 18500,00 грн. від ОСОБА_2 , та на платформі binance йому прислали копію платіжної інструкції і він підтвердив угоду та перевів кошти у розмірі 443 USDT, що еквівалентно 18500,00 грн..

На ранок 25 березня 2024 року АТ КБ «ПриватБанк» вже заблокував його картку та всі рахунки.

25 березня 2024 року він звернувся до поліції для фіксації факту блокування картки.

Також 25 березня 2024 року позивач звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з заявою щодо пояснення на яких підставах було заблоковано картку.

Позивач вказує, що 29 березня 2024 року йому надійшло рішення від Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області відділення поліції №2 Кам`янського районного управління поліції вих. № 3433, в якому вказано, що між ним та АТ КБ «ПриватБанк» склалися цивільно-правові відносини розгляд, яких відноситься до юрисдикції районів судів.

03 квітня 2024 року позивач отримав від АТ КБ «ПриватБанк» відповідь від 03-04-2024 р №20.1.0.0.0/7-240325/81277 на його звернення 555-ВБ від 25-03-2024 року, в якій зазначено, що правовою підставою для припинення обслуговування є п. 1.1.10.5.2 Умов і правил надання банківських послуг, за умовами якого в разі порушення Клієнтом вимог чинного законодавства України та/ або умов даного Договору та/або у разі виникнення Несанкціонованого овердрафту Банк має право зупинити здійснення розрахунків за Платіжною карткою (заблокувати Платіжну картку) та/або визнати її недійсною до моменту усунення зазначених порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань у цілому або у встановленій Банком частині у разі невиконання Клієнтом своїх боргових зобов`язань та інших зобов`язань за цим Договором.

10 квітня 2024 року позивач звернувся до Банку з проханням надати роз`яснення, на підставі яких саме порушень вимог чинного законодавства України та/або умов даного Договору Банк заблокував його Платіжну картку, однак чіткої та зрозумілої відповіді йому надано не було.

Позивач вважає, що неправомірними діями Банку грубо порушено його права, як споживача, передбачені ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

Враховуючи викладене, позивач просив припинити дії Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», які порушують право, як споживача, що виразились в блокуванні його платіжної картки № НОМЕР_1 ; відновити становище, яке існувало до порушення права, як споживача, що виразились в блокуванні Акціонерним Товариством Комерційний Банк «ПриватБанк» його платіжної картки № НОМЕР_1 ; визнати дії Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», що виразились в блокуванні платіжної картки № НОМЕР_1 неправомірними та зобов`язати Акціонерне Товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» розблокувати платіжну картку № НОМЕР_1 .

Рішенням Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 червня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство Комерційний банк ПриватБанк посилаючись на невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права просили рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга Банку обґрунтована тим, що позивачу було призупинено банківське обслуговування, оскільки надійшло звернення клієнта ОСОБА_2 щодо шахрайського перерахування коштів у розмірі 18500,00 грн. на рахунок позивача.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається із матеріалів справи, відповідно до платіжної інструкції на картку 716918 надійшов платіж у розмірі 18500,00 грн. від ОСОБА_2

25 березня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до поліції для фіксації факту блокування картки.

Крім того, 25 березня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк»з заявою щодо пояснення на яких підставах було заблоковано картку.

29 березня 2024 року ОСОБА_1 надійшло рішення від Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області відділення поліції №2 Кам`янського районного управління поліції вих. № 3433, в якому вказано що, між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк»склалися цивільно-правові відносини розгляд, яких відноситься до юрисдикції районів судів.

03 квітня 2024 року ОСОБА_1 від АТ КБ «ПриватБанк»прийшла відповідь від 03-04-2024 р №20.1.0.0.0/7-240325/81277 на його звернення 555-ВБ від 25-03-2024 року, в якій зазначено, що правовою підставою для припинення обслуговування є п. 1.1.10.5.2 Умов і правил надання банківських послуг, згідно якого в разі порушення Клієнтом вимог чинного законодавства України та/ або умов даного Договору та/або у разі виникнення Несанкціонованого овердрафту Банк має право зупинити здійснення розрахунків за Платіжною карткою (заблокувати Платіжну картку) та/або визнати її недійсною до моменту усунення зазначених порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань у цілому або у встановленій Банком частині у разі невиконання Клієнтом своїх боргових зобов`язань та інших зобов`язань за цим Договором.

10 квітня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Банку з проханням надати роз`яснення, на підставі яких, саме порушень вимог чинного законодавства України та/або умов даного Договору Банк заблокував його Платіжну картку.

Згідно п. 1.1.6.3. Умов та Правил надання банківських послуг/далі - Умови/: «Сторони зобов`язуються врегулювати суперечки і претензії, що виникають у зв`язку з виконанням Договору, шляхом переговорів, а в разі неможливості врегулювати спір шляхом переговорів - у судовому порядку».

Відповідно до п. 1.1.7.7. Умов: «Сторони узгодили, що підхід, який передбачає призупинення/обмеження обслуговування Клієнта не є обмеженням права розпоряджання рахунком/грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не є відмовою Банку від підтримання ділових відносин з Клієнтом, оскільки Клієнт не позбавлений права звернення до Банку для проведення ініційованих операцій за рахунком та продовження обслуговування за умови надання необхідних документів та/або відомостей/інформації для належної перевірки, необхідних даних для здійснення/ завершення актуалізації/ для перерахування залишку коштів на власний рахунок, відкритий в іншому банку, згідно наданих Клієнтом реквізитів».

Пунктом 1.1.10.8.1. Умов передбачено: «Банк з метою захисту прав Клієнтів забезпечує:

- надання повної та достовірної інформації Клієнтам щодо послуг емісії платіжних інструментів та їх обслуговування відповідно до вимог законодавства;

- розробку договірної бази з додержанням вимог законодавства щодо захисту прав Клієнтів; - безпеку здійснення платіжних операцій за допомогою платіжних інструментів;

- право Клієнтів на звернення до Банку через різні канали для вирішення спірних ситуацій, консультацій щодо послуг, подання скарг, пропозицій та з інших питань та право на отримання відповідні на своє звернення.

Пунктом 1.1.10.8.2. Умов визначено: «Банк діє відповідно до чинного законодавства України щодо захисту прав Клієнтів та сприяє врегулюванню спірних ситуацій з Клієнтами шляхом досудового врегулювання.».

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що АТ КБ «ПриватБанк» належним чином не обґрунтували правомірність тривалого блокування карткових рахунків, відкритих на ім`я позивача, доказів на підтвердження наявності порушень позивачем вимог законодавства, за наслідками яких було заблоковано його карткові рахунки АТ КБ «ПриватБанк» не надали та не вчинили дій, направлених на розблокування та відновлення обслуговування карткових рахунків, відкритих у АТ КБ «ПриватБанк». Крім того суд вказав, що призупинення обслуговування рахунків на ім`я позивача, включно з призупиненням видаткових операцій, триває з 25 березня 2024 року, тобто, понад строки, встановлені чинним законодавством.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу.

Пунктом 56 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про платіжні послуги" визначено, що платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді пластикової чи іншого виду картки.

Пунктом 3 ч. 21 ст. 38 Закону України "Про платіжні послуги" передбачено, що емітент право зупинити або припинити право користувача на використання електронного платіжного засобу у разі порушення користувачем умов його використання, визначених договором та/або законодавством. Зупинення або припинення права користувача на використання електронного платіжного засобу не припиняє зобов`язань користувача і емітента, що виникли до зупинення або припинення зазначеного права.

Відповідно до ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на рахунку, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму та фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, замороження активів, що пов`язані з тероризмом та його фінансуванням, розповсюдженням зброї масового знищення та його фінансуванням, передбачених законом. Банк не має права встановлювати заборону на встановлення обтяження, але може встановлювати розумну винагороду.

Пунктом 1 ч.2 ст. 6 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" суб`єктами первинного фінансового моніторингу є в тому числі банки.

Згідно ст. 23 вказаного Закону суб`єкт первинного фінансового моніторингу, що здійснює або забезпечує здійснення фінансових операцій, має право зупинити здійснення таких операцій, якщо вони є підозрілими, та зобов`язаний зупинити такі фінансові операції у разі виникнення підозри, що вони містять ознаки вчинення кримінального правопорушення, визначеного Кримінальним кодексом України.

У день зупинення фінансової операції суб`єкт первинного фінансового моніторингу повідомляє спеціально уповноваженому органу в установленому законодавством порядку про таку фінансову операцію, її учасників та про залишок коштів на рахунку клієнта, відкритому суб`єктом первинного фінансового моніторингу, який зупинив здійснення фінансової операції, та у разі зарахування коштів на транзитний рахунок суб`єкта первинного фінансового моніторингу - про залишок коштів на такому рахунку в межах зарахованих сум. Таке зупинення фінансових операцій здійснюється без попереднього повідомлення клієнта на два робочі дні з дня зупинення включно.

Спеціально уповноважений орган може прийняти рішення про подальше зупинення фінансових операцій, здійснене відповідно до частини першої цієї статті, на строк до семи робочих днів, про що зобов`язаний негайно повідомити суб`єкта первинного фінансового моніторингу, а також правоохоронні органи, уповноважені приймати рішення відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

Спеціально уповноважений орган у разі виникнення підозр може прийняти рішення про зупинення видаткових фінансових операцій на строк до семи робочих днів, про що зобов`язаний негайно повідомити суб`єкту первинного фінансового моніторингу, а також правоохоронним органам, уповноваженим приймати рішення відповідно до Кримінального процесуального кодексу України. У такому разі суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний в день отримання, але не пізніше 11 години наступного робочого дня після отримання відповідного рішення, повідомити спеціально уповноваженому органу про залишок коштів на рахунку клієнта, фінансові операції (кошти) за яким були зупинені, та у разі зупинення фінансових операцій на транзитних рахунках суб`єкта первинного фінансового моніторингу - про залишок коштів на таких рахунках у межах зарахованих сум.

У разі прийняття рішення відповідно до частин другої і третьої цієї статті спеціально уповноважений орган протягом строку подальшого зупинення відповідних фінансових операцій або зупинення видаткових фінансових операцій проводить аналітичну роботу, збирає необхідну додаткову інформацію, обробляє, перевіряє, аналізує її та у разі, якщо за результатами перевірки:

- ознаки легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму, або вчинення іншого кримінального правопорушення, не підтверджуються, спеціально уповноважений орган зобов`язаний негайно, але не пізніше наступного робочого дня, скасувати своє рішення про подальше зупинення відповідних фінансових операцій або зупинення видаткових фінансових операцій та повідомити про це суб`єкта первинного фінансового моніторингу;

- є мотивовані підозри, - спеціально уповноважений орган приймає рішення про продовження зупинення відповідних фінансових операцій (видаткових фінансових операцій), готує і подає відповідний узагальнений матеріал або додатковий узагальнений матеріал правоохоронним органам, уповноваженим приймати рішення відповідно до Кримінального процесуального кодексу України, та в день прийняття такого рішення інформує відповідного суб`єкта первинного фінансового моніторингу про дату закінчення строку зупинення відповідних фінансових операцій.

Строк зупинення відповідних фінансових операцій продовжується спеціально уповноваженим органом з наступного робочого дня після подання відповідного узагальненого матеріалу або додаткового узагальненого матеріалу за умови, що загальний строк такого зупинення не перевищуватиме 30 робочих днів.

Спеціально уповноважений орган у день отримання від правоохоронного органу інформації, передбаченої абзацами п`ятим і шостим цієї частини, зобов`язаний скасувати своє рішення про продовження зупинення відповідних фінансових операцій (видаткових фінансових операцій) та повідомити про це суб`єкта первинного фінансового моніторингу.

Суб`єкт первинного фінансового моніторингу поновлює проведення фінансових операцій:

- третього робочого дня з дня зупинення фінансової операції у разі неотримання суб`єктом первинного фінансового моніторингу протягом строку, передбаченого частиною першою цієї статті, рішення спеціально уповноваженого органу про подальше зупинення фінансової операції;

- негайно, але не пізніше наступного робочого дня після дня отримання суб`єктом первинного фінансового моніторингу протягом строку, зазначеного в рішенні спеціально уповноваженого органу про подальше зупинення відповідних фінансових операцій відповідно до частини другої цієї статті або про зупинення видаткової фінансової операції відповідно до частини третьої цієї статті, повідомлення про скасування спеціально уповноваженим органом такого рішення, але не пізніше 31 робочого дня з дня зупинення фінансової операції;

- наступного робочого дня після дати закінчення строку зупинення відповідних фінансових операцій, зазначених у рішенні спеціально уповноваженого органу про продовження зупинення відповідних фінансових операцій (видаткових фінансових операцій);

- негайно, але не пізніше наступного робочого дня після дня отримання суб`єктом первинного фінансового моніторингу доручення спеціально уповноваженого органу відповідно до частини третьої статті 31 цього Закону про поновлення фінансових операцій, зупинених на виконання відповідного запиту уповноваженого органу іноземної держави.

Суб`єкт первинного фінансового моніторингу не пізніше наступного робочого дня після поновлення проведення фінансових операцій інформує про це спеціально уповноважений орган.

Суб`єкт первинного фінансового моніторингу на письмовий запит клієнта повідомляє йому у письмовій формі номер та дату рішення спеціально уповноваженого органу про продовження зупинення відповідних фінансових операцій (видаткових фінансових операцій).

Зупинення та поновлення здійснення фінансових операцій відбуваються у порядку, визначеному суб`єктами державного фінансового моніторингу, які здійснюють державне регулювання і нагляд за діяльністю суб`єктів первинного фінансового моніторингу, або Фондом гарантування вкладів фізичних осіб у межах їх повноважень.

Прийняття спеціально уповноваженим органом рішень про зупинення (подальше зупинення, продовження зупинення) відповідних фінансових операцій, зупинення чи поновлення проведення або забезпечення моніторингу фінансової операції відповідної особи на виконання запиту уповноваженого органу іноземної держави та доведення рішень чи доручень спеціально уповноваженого органу до суб`єкта первинного фінансового моніторингу, ліквідатора, уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб здійснюються у порядку, що встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення.

Строки зупинення фінансових операцій суб`єктами первинного фінансового моніторингу та спеціально уповноваженим органом, зазначені у частинах першій - третій та дев`ятій цієї статті, є остаточними та продовженню не підлягають.

Аналіз зазначених норм права вказує, що випадки обмеження прав клієнта щодо розпорядження коштами, які знаходяться на його рахунку, передбачені спеціальним законодавством, зокрема Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", проте здійснення обмежень відповідно до зазначеного Закону є чітко регламентованим за термінами та процедурою, що не дотримані банківською установою у застосуванні обмежень з розпорядження коштами позивача.

Керуючись вказаним нормами закону, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , так як АТ КБ «ПриватБанк» належним чином не обґрунтувало правомірність тривалого блокування карткових рахунків, відкритих на ім`я позивача, доказів на підтвердження наявності порушень позивачем вимог законодавства, за наслідками яких було заблоковано його карткові рахунки АТ КБ «ПриватБанк» також не надало, та незважаючи на неодноразові звернення ОСОБА_1 не вчинили дій, направлених на розблокування та відновлення обслуговування карткових рахунків позивача, відкритих у АТ КБ «ПриватБанк».

Крім того, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що призупинення обслуговування рахунків на ім`я позивача, включно з призупиненням видаткових операцій, триває з 25 березня 2024 року, тобто, понад строки, встановлені чинним законодавством.

Доводи апелянта в скарзі про те, що позивачу було призупинено банківське обслуговування, оскільки надійшло звернення клієнта ОСОБА_2 щодо шахрайського перерахування коштів у розмірі 18500,00 грн. на рахунок позивача, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки вони зводяться до незгоди з висновками суду стосовно встановлених обставин справи та спрямовані на переоцінку доказів у справі.

Більш того, Банк ні в суді першої інстанції, ні в апеляційній інстанції не надав жодного належного та допустимого доказу на підтвердження вказаних тверджень.

Обставини, на які посилається Банк в апеляційній скарзі, були предметом дослідження у суді першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Суд першої інстанції чітко вказав підстави для задоволення позову, які відповідають нормам чинного законодавства та з якими погоджується колегія суддів.

Інші доводи апелянта колегією суддів перевірені та визнані такими, що не впливають на законність оскаржуваного рішення суду.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи даний спір суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінивши надані сторонами докази, дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог.

Рішення, як таке, що відповідає нормам матеріального та процесуального права повинне бути залишене без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

В зв`язку із залишенням апеляційної скарги без задоволення, відповідно до ст. 141 ЦПК України, сплачений апелянтом судовий збір за подання апеляційної скарги поверненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк залишити без задоволення.

Рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повий текст постанови виготовлений 23 жовтня 2024 року.

Головуючий суддя А.П. Барильська

Судді М.О. Макаров

М.М. Пищида