Справа № 286/3229/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2024 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Кулініча Я. В.

з секретарем Грищенко Н. А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в м. Овруч цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за розпискою , -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_3 від імені ОСОБА_1 , який проживає в АДРЕСА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , який проживає в АДРЕСА_2 , який уточнив та просить стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 суму коштів у розмірі 6448,27 доларів США, що еквівалентно 235 555, 30 грн., здійснити розподіл судових витрат, мотивуючи тим, що 15.04.2021 року ОСОБА_2 взяв у борг ОСОБА_1 6000 доларів США, які зобов`язувався повернути до 01.05.2021 року. Позивачем неодноразово вживались заходи відносно досудового врегулювання спору, проте відповідач свої обов`язки за розпискою не виконав. Разом з тим, відповідно до ст. 625 ЦК України відповідач має сплатити позивачу 3% річних, що за період із 01.05.2021 року по 01.01.2023 року складає 448,27 доларів США.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило.

Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк не надав, ухвалу про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження отримав 21.11.2023 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення, що містяться в матеріалах справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Як видно із наданої суду оригіналу розписки, 15.04.2021 року ОСОБА_2 , паспорт № НОМЕР_1 , взяв у борг у ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 6000 (шість тисяч) доларів США, які зобов`язався повернути до 01.05.2021 року.

Відповідач грошові кошти не повернув, у зв`язку з цим позивач звернувся з вимогою про стягнення з відповідача боргу в судовому порядку.

Також, крім заборгованості за розпискою, позивач на підставі 625 ЦК Країни просить стягнути з відповідача інфляційні втрати за прострочення виконання грошового зобов`язання, які за період 01.05.2021 року по 01.01.2023, виходячи із суми боргу 6000 доларів США, склали 448,27 доларів США.

У відповідності до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 ЦК України встановлено: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час; боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з ст.525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст.533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Згідно з ст.545 ЦК України якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.

Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

З гідно з ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з розпискою від 15.04.2021 року днем платежу основного боргу є 1.05.2021 року. Відтак, суму грошового зобов`язання відповідача в іноземній валюті долар США, що підлягає сплаті в гривнях, слід визначати за офіційним курсом НБУ долара США до гривні, який діяв станом на день платежу 1.05.2021 року і становив 27,75 грн. за 1 долар США. Таким чином, сума основного боргу в розмірі 6000 доларів США еквівалентно в гривнах на день платежу склала 166 500 грн..

Доказів сплати заборгованості відповідачем суду не надано. А тому вимога позивача про стягнення з відповідача основного боргу є законною і обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Представник позивача також просить стягнути з відповідача 3% річних за період з грудня 2020 року по лютий 2021 року.

Згідно з ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч.1). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2).

Статтею 5 Закону України «Про валюту і валютні операції» передбачено, що гривня є єдиним законним платіжним засобом в Україні і всі розрахунки на території України проводяться виключно у гривні.

Тобто в основу розрахунку 3% річних може бути покладено лише грошове зобов`язання у національній валюті України в гривневому виразі, а не в іноземній валюті чи прив`язці до її курсу щодо гривні.

Проте, здійснюючи розрахунок 3% річних, представник позивача вищенаведеного не врахував і помилково поклав в основу розрахунку грошове зобов`язання в іноземній валюті, що суперечить ст.5 Закону України «Про валюту і валютні операції» і не ґрунтується на нормі ч.2 ст. 625 ЦК України. Відтак, у вимозі про стягнення 448,27 доларів США як 3% річних слід відмовити.

Позивачем понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2355,00 грн., які відповідно до ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись вимогами статей 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , який проживає в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , заборгованість за договором розписки в сумі 6000 доларів США, що еквівалентно 166 500 грн. та судові витрати в сумі 1664, 51 грн..

В іншій частині вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Я. В. Кулініч