СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/18790/23

пр. № 2/759/1616/24

15 жовтня 2024 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Шум Л.М.

при секретарі: Валинкевич В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві позов ОСОБА_1 до Київської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу не менше, як п`ять років до часу відкриття спадщини з особою, яка померла, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до Київської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , з яким вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2002 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, яка складається з двокімнатної квартирі АДРЕСА_1 житловою площею 29,4 кв.м.

Позивачка зазначає, що з 2011 року вона проживала з ОСОБА_2 як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу в квартирі АДРЕСА_1 , Мали сімейні відносини, що притаманні саме подружжю, оскільки: спільно проживали в спірній квартир, спільно харчувалися, мали спільний бюджет і спільно витрачали зароблені гроші, спільно купували продукти та ліки один для одного, спільно купували майно для спільного користування, зокрема ,побутову техніку для спірної квартири. Після смерті спадкодавця саме позивачка займалася його похованням та продовжує користуватися квартирою спадкодавця, яку підтримує у належному стані та регулярно сплачує усі комунальні послуги за неї.

Станом на 2011 рік і подальшому ні позивачка, ні спадкодавець в зареєстрованому шлюбі ні з ким не перебували.

Враховуючи вищевикладене та відсутність у померлого спадкоємців за законом та заповітом просить суд встановити факт постійного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ст. 1264 ЦК України.

02 жовтня 2023 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.Одночасно цією ухвалою суду витребувано копію спадкової справи, яка заведена після смерті ОСОБА_2 .

01.11.2023 року надійшов відзив від Київської міської ради, згідно якого останні просили розгядати справу у їх відсутності та винести рішення згідно чинного законодавства.

23 листопада 2023 року ухвалою суду закрито підготовче засідання.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Харченко В.В. позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник Київської міської ради в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Київі, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 19 серпня 2022 року, місце державної реєстрації: Київський міський відділ державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), про що складено відповідний актовий запис № 15896.

Судом встановлено, що в Дванадцятій Київській державній нотаріальній конторі 30 серпня 2022 року було відкрито спадкову справу № 888/2022 після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

31 травня 2023 року державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Матвієнко Т.В. було винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме відмовлено у видачі свідоцтва про права на спадщину після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судом встановлено, що ОСОБА_1 подала заяву державному нотаріусу Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Матвієнко Т.В. про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , однак нотаріусом, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відмова державного нотаріуса була обумовлена тим, що для одержання права на спадкування за законом, ОСОБА_1 не надала документів, які підтверджують факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю.

Представник позивача в судовому засіданні зазначив, що позивачка підтримувала з ОСОБА_2 відносини як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з 2002 року і до дня смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 2011 року позивачка разом зі спадкодавцем постійно проживали в квартирі АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, мали спільний бюджет, були пов`язані спільним побутом, мали відносини, які притаманні подружжю, піклувались одне про одного, відпочивали разом, а після смерті спадкодавця займалася його похованням.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частина 1 ст. 1270 ЦК України визначає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

При встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.

Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Одне лише спільне проживання не є достатнім для визнання осіб сім`єю без наявності інших ознак сім`ї.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність у осіб особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року №5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, тощо.

Належними та допустимими доказами проживання осіб однією сім`єю відповідно до вимог статей 77-78 ЦПК України є, зокрема: довідки з місця проживання; свідчення свідків; спільні фото, листи ділового та особистого характеру тощо; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що особи вважали себе сім`єю, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Отже, для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Враховуючи вищевикладене, аналізуючи у сукупності зібрані у справі докази, суд вважає, що доводи позивачки щодо спільного її проживання із ОСОБА_2 , тобто, як постійного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому, не підлягають задоволенню.

Так, факт проживання жінки та чоловіка за однією адресою не є ні головною, ні обов`язковою ознакою наявності фактичного шлюбу. Не підтверджують факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу показання свідків ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , оскільки їх пояснення носять узагальнений характер, стосуються здебільшого констатації факту сумісного проживання сторін та не підтверджують наявності сталих відносин, які притаманні саме подружжю. Перебування позивача з відповідачем у близьких стосунках не може свідчити про те, що сторони проживали в зазначений період однією сім`єю.

Зазначене узгоджується із постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 лютого 2020 року у справі № 712/7830/16-ц (провадження № 61-28377св18), із постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 12 грудня 2019 року у справі № 490/4949/17 (провадження № 61-46210св18).

Також, матеріали справи не містять доказів того, що позивачка сплачувала розрахунки за спожиті комунальні послуги. Із наявних у матеріалах справи копій квитанцій вбачається, що така оплата здійснювалася від імені спадкодавця. Доказів того, що такі квитанції заповнювалися та сплачувалися саме позивачкою матеріали справи не містять.

Понесення витрат на поховання та отримання праху померлого не можуть бути підтвердженням факту проживання однією сім`єю з померлим понад п`ять років.

Показання свідків та спільні фотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. постанови Верховного Суду від 08 грудня 2021 року у справі № 531/295/19 (провадження № 61- 3071св21) Першої судової палати Касаційного цивільного суду.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 16,316,328,1216-1218,1222,1223,1258,1261-1265,1268,1270 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 до Київської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу не менше, як п`ять років до часу відкриття спадщини з особою, яка померла- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Суддя: Л.М. Шум