Справа № 643/8421/24
Провадження № 2/643/3927/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2024 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Броницької М.В.,

за участю секретаря судового засідання Семергей І.І.,

представника позивача адвоката Мєлких Е.М. - в режимі відеоконференції,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача адвоката Блищика І.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції із зали суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, -

встановив:

Представник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 звернувся у Московський районний суд м. Харкова з позовною заявою, в якій просить здійснити поділ спільного майна подружжя та визнати право власності за ОСОБА_2 на частину квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 12.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено дату підготовчого судового засідання.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 17.09.2024 задоволено клопотання представника позивача адвоката Мєлких Едуарда Миколайовича про проведення судових засідань у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

У підготовче судове засідання позивач не з`явився, про дату та час повідомлявся належним чином, будь-яких заяв про причини своєї неявки суду не надав.

Представник позивача подав відповідь на відзив, а також звернувся із заявою, у якій просив викликати та допитати у якості свідка ОСОБА_4 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . В обґрунтування клопотання повідомив, що показання свідка стосуватимуться обставин придбання сторонами у справі спірної квартири АДРЕСА_3 .

Відповідач та її представник проти задоволення клопотання заяви про виклик свідка не заперечили.

Представник відповідача заявив клопотання про долучення до матеріалів заяви по суті спору, а саме відзиву на позов, додаткових пояснень та заявою просив викликати та допитати свідків ОСОБА_5 , яка проживає за алресою: АДРЕСА_4 ; та ОСОБА_6 , який проживає за адресою: АДРЕСА_5 . В обґрунтування клопотання повідомив, що показання свідків стосуватимуться обставин придбання сторонами у справі спірної квартири АДРЕСА_3 .

Представник позивача проти долучення додаткових пояснень та задоволення клопотання про виклик свідка не заперечив. Звернув увагу суду, що до відзиву на позов долучене клопотання про поновлення строку на його подання, в той час як такий строк, відповідно до норми частини другої ст. 127 ЦПК України, підлягає продовженню. Відтак у вирішенні питання про долучення заяви представника відповідача по суті спору покладався на розсуд суду.

Суд, розглянувши подані документи, з`ясувавши думку учасників, вирішив наступне.

Нормою ст. 120 ЦПК України врегламентовано, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом. Згідно ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Ст. 127 ЦПК України визначає, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Судом досліджено наявний в матеріалах справи Договір про надання правової допомоги від 18.09.2024, з якого вбачається, що представник відповідача був залучений до участі в справі лише з дати укладення договору. В подальшому представник відповідача ознайомився з матеріалами справи та зміг сформувати правову позицію для відповідача у справі.

З приводу процесуальної помилки висловився Європейський суд з прав людини. По-перше, має бути встановлено, чи представляв інтереси заявника адвокат під час судового розгляду, і чи заявник та/або його адвокат проявляли необхідну старанність, добиваючись проведення відповідних процесуальних дій. Дійсно, процесуальні права зазвичай нерозривно пов`язані з процесуальними обов`язками. Суд також наголошує на тому, що від учасників судового процесу також вимагається старанно дотримуватися процесуальних правил у справі (див., рішення у справі «Бонковська проти Польщі» (B№kowska v. Poland), № 33539/02, п. 54, від 12.01.2010; див. також, з відповідними змінами, рішення у справі ««Уніон Аліментарія Сандерс С.А.» проти Іспанії»(Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain), від 07.07.1989, п. 35, серія A № 157).

По-друге, Суд братиме до уваги те, чи можна було з самого початку уникнути помилок (див., наприклад, рішення у справі «Едіфікасьонес Марч Гальєго С.А.» проти Іспанії» (Edificaciones March Gallego S.A. v. Spain), від 19.02.1998, п. 35, Збірник 1998-I). 95. По-третє, Суд оцінюватиме те, хто саме переважно чи об`єктивно спричинив виникнення помилок заявник чи відповідні органи влади, зокрема суд(-и). Зокрема, обмеження доступу до суду буде непропорційним, якщо неприйнятність засобу юридичного захисту є наслідком того, що допущення помилки поставлено у провину заявнику, який об`єктивно не відповідає за неї (див., рішення у справі «Екзаміліотіс проти Греції (№ 2)» (Examiliotis v. Greece) (№ 2), № 28340/02, п. 28, від 04.05.2006.

Що стосується третього критерію, Суд наголошує на цінності та важливості дотримання формалізованих норм цивільного процесу, за допомогою яких сторони забезпечують вирішення спору цивільного характеру, оскільки завдяки цьому може обмежуватися обсяг дискреції, забезпечуватися рівність сторін, запобігатися свавілля, забезпечуватися ефективне вирішення спору та розгляд справи судом упродовж розумного строку, а також забезпечуватися юридична визначеність та повага до суду. 97. При цьому у практиці Суду закріплено, що «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції (див. пункт 77 вище). Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду позову заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (див.рішення у справах «Белеш та інші проти Чеської Республіки» (Bмleљ and Others v. the Czech Republic), № 47273/99, пп. 50-51 та 69, ЄСПЛ 2002 IX, та «Волчлі проти Франції» (Walchli v. France), № 35787/03, п. 29, від 26.07.2007).

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 189 ЦПК України, одним із завдань підготовчого провадження є з`ясування заперечень проти позовних вимог.

Відтак з метою всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування всіх обставин справи, суд вважає за доцільне продовжити процесуальний строк на подання відзиву на позовну заяву та долучити відзив на позов до матеріалів справи для подальшого врахування викладених в ньому аргументів та їх оцінки.

Відповідно до ст. 43 ЦПК України невід`ємними правами учасників справи є право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб. Таким чином, додаткові пояснення представника відповідача долучаються судом до матеріалів справи для надання подальшої оцінки.

Процесуальним законом визначено, що одним із засобів встановлення даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, виступають показання свідків. Згідно ст. 90 ЦПК України, показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини.

Таким чином, суд вважає за доцільне заяви представників учасників сторін у справі про виклик свідків задоволити.

Інших клопотань від учасників процесу не надійшло.

У підготовчому судовому засіданні обговорювалося питання про закриття підготовчого судового засідання та призначення справи до судового розгляду.

Представник позивача не заперечував проти закриття підготовчого судового засідання та призначення справи до судового розгляду.

Відповідач не заперечувала проти закриття підготовчого судового засідання та призначення справи до судового розгляду.

Представник відповідача не заперечував проти закриття підготовчого судового засідання та призначення справи до судового розгляду.

У ході підготовчого провадження та під час проведення підготовчого засідання у даній цивільній справі проведено підготовчі дії, передбачені ст. ст. 189 - 199 ЦПК України: направлено сторонам копії ухвали про відкриття провадження у справі, копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу; остаточно визначено предмет спору та характер спірних правовідносин; з`ясовано вимоги позивача, склад учасників судового процесу; визначено обставини справи, які підлягають встановленню, та відповідні докази на підтвердження цих обставин; вчинено інші дії з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: залишення позовної заяви без розгляду, закриття провадження у справі, закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Підстав для вирішення питань, визначених пунктами 11-14 ч. 2 ст. 197 ЦПК України, не встановлено.

До судового розгляду спір між сторонами не врегульовано.

Згідно з п. 15 ч. 2 ст. 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд: призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті.

На підставі викладеного, суд вважає, що завдання підготовчого провадження виконані, у підготовчому судовому засіданні вирішено питання про всі процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті, підготовче судове засідання підлягає закриттю, а справа - призначенню до судового розгляду.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 43, 91, 120, 126-127, 189, 191, 197-200, 258-261 ЦПК України, суд -

постановив:

Підготовче провадження у даній справі закрити.

Призначити справу до судового розгляду по суті на 31.10.2024 о 11:00.

У судове засідання викликати свідків: ОСОБА_4 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ; ОСОБА_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_4 ; ОСОБА_6 , який проживає за адресою: АДРЕСА_5 . Попередити свідків про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання чи відмову від давання показань на вимогу суду.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Про місце, дату і час судового засідання повідомити учасників справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається, на офіційному веб-порталі «Судова влада України» за веб-адресою: https://ms.hr.court.gov.ua/sud2027/.

Суддя М.В. Броницька