Провадження №2/521/945/24
26 квітня 2024 року місто Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючий суддя Плавич І.В.,
секретар судового засідання Петренко Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо транспортної пригоди,-
До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася з позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача на її користь 1 724,00 грн. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, судовий збір в сумі 1073,60 грн. та понесені судові витрати у сумі 3 000,00 грн.
Вимоги обґрунтовує тим, що 13.07.2018 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» (далі - ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.») та ОСОБА_3 (далі - страхувальник) було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) № АМ/4724893, забезпечений транспортний засіб «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 .
18.07.2018 року о 15:20 год. в м. Одеса по вул. М. Гоголя, 10-Б, мала місце ДТП, за участю транспортного засобу «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_2 .
Внаслідок даного ДТП було пошкоджено транспортний засіб «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_2 з вини ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність, як водія автомобіля «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована у ТДВ СК «Ю.ЕС.АЙ.», згідно Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме поліс №АМ/4724893.
В зв`язку з викладеним і відповідно до умов договору страхування ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» відшкодувало власнику «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_2 , витрати на ремонт автомобіля в сумі 1 724,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 1 від 02.10.2019 р.
У зв`язку з тим, що відповідач самовільно залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, то ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» має право зворотної вимоги (регресу) до ОСОБА_2 на суму 1 724,00 грн.
01 грудня 2021 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» укладено Договір №1/Т про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого право грошової вимоги від Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» до ОСОБА_2 перейшло до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .
Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, про слухання справи сповіщені належним чином та своєчасно.
Відповідач в судові засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином та своєчасно.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain).
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених позивачем письмових доказів.
Судом встановлено, що 13.07.2018 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» (далі - ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.») та ОСОБА_3 (далі - страхувальник) було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) № АМ/4724893, забезпечений транспортний засіб «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 .
18.07.2018 року о 15:20 год. в м. Одеса по вул. М. Гоголя, 10-Б, мала місце ДТП, за участю транспортного засобу «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_2 .
Внаслідок даного ДТП було пошкоджено транспортний засіб «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_2 з вини ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність, як водія автомобіля «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована у ТДВ СК «Ю.ЕС.АЙ.», згідно Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме поліс №АМ/4724893.
В зв`язку з викладеним і відповідно до умов договору страхування ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» відшкодувало власнику «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_2 , витрати на ремонт автомобіля в сумі 1 724,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 1 від 02.10.2019 р.
Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 38.1. Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов. Згідно з п.п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу:
в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого ПОРЯДКУ щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником.
У зв`язку з тим, що відповідач самовільно залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, то ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» має право зворотної вимоги (регресу) до ОСОБА_2 на суму 1 724,00 грн.
01 грудня 2021 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» укладено Договір №1/Т про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого право грошової вимоги від Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» до ОСОБА_2 перейшло до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .
Згідно ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до п. 1 ст. 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.
Статтею 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом.
Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини 1 статті 55 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а ф також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.
Також варто зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відтак, право зворотної вимоги (регресу) це вимога кредитора до боржника (особи, яка завдала шкоду) про повернення сплаченого за його вини відшкодування потерпілому.
Підставою для заміни сторони у зобов`язанні, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони на підставі договору відступлення права вимоги у правовідносинах і переходу до іншої особи (правонаступника) прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.
За загальним правилом суть правонаступництва полягає в переході прав та обов`язків, що особисто не пов`язані з особою, яка вибуває з правовідносин, до іншої особи (правонаступника), яка вступає у спірні правовідносини.
Процесуальне законодавство не містить жодних обмежень щодо можливості заміни кредитора у зобов`язанні, оскільки відповідно до вимог ст. ст. 512-514 ЦК України новий кредитор набуває права первісного кредитора у зобов`язанні, у тому числі і право вимоги за договором відступлення права вимоги.
Отже, враховуючи викладене, відповідно до договору про відступлення права вимоги №1/Т від 01.12.2021 року відбулося процесуальне правонаступництво у зв`язку із зміною кредитора у зобов`язанні, а саме зміни Первісного Кредитора - ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» на Нового кредитора - правонаступника - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .
Представник ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» звертався до відповідача з метою досудового врегулювання спору, із претензією про відшкодування збитків, але відповідач відмовився її виконувати.
Відповідно до п. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем та підтверджені матеріалами справи, підлягають стягненню з відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч.3ст.133ЦПК України).
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд виходить із диспозиції ч.1ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Так, згідно ч.2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1ст.141 ЦПК України).
Як вбачається з матеріалів справи, представником позивача фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді першої інстанції ї є адвокат Капля Аліна Степанівна на підставі договору про надання правничої (правової) допомоги №2 від 01 грудня 2021 року. Відповідно до договору №2 від 01 грудня 2021 року гонорар адвоката складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгодженні сторонами та зазначені в розділі 5 даного договору.
15 серпня 2023 року ФОП ОСОБА_1 здійснила оплату за послуги надані Позивачу за договором про надання правничої (правової) допомоги №2 від 01 грудня 2021 року, в порядку та в сумі визначених договором № 2 від 01 грудня 2021 року, що додається до позовної заяви.
Відповідно до рахунку фактичних витрат вартість допомоги на стадії подачі позову до суду складає 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп. Вважаю, що витрати на надання правничої допомоги, понесені позивачем у розмірі 3 000 грн. 00 коп. мають бути стягнені з відповідача на користь позивача.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір з відповідача на користь позивача в розмірі 1073,60 гривень.
Керуючись ст. ст. 13, 141, 263, 265, 272, 280 284, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
Позовні вимоги Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо транспортної пригоди - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 1724,00 грн. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо транспортної пригоди.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073,60 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 3000,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повні відомості про учасників справи згідно з пунктом 4 частини 5 статті 265 ЦПК України:
Позивач: ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ).
Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 ).
Суддя: І.В. Плавич