Справа № 496/3781/24
Провадження № 2/496/2123/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Портна О.П.,

за участю:

секретаря Рябової А.П.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в місті Біляївка Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , реєстрація місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , до

відповідачки: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , реєстрація місця проживання: АДРЕСА_1 ,

вимоги позивача: про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

позивач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце слухання справи, в підготовче судове засідання не з`явивсь, але представником надано до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності,

відповідачка - будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце слухання справи, в підготовче судове засідання не з`явилась, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, -

В С Т А Н О В И В:

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідачки.

1. 03.06.2024 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідачка), про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивача та чоловік відповідачки ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилась спадщина, яка на підставі Договору про поділ спадкового майна, посвідченого 12.12.2017 року Біляївською районною державною нотаріальною конторою Одеської області, розподілилася між позивачем та відповідачкою. Крім того, за життя спадкодавець збудував житловий будинок під АДРЕСА_2 , однак не встиг оформити право власності на своє ім`я. Державний нотаріус, листом № 5712/02-14 від 12.12.2017 року, відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний житловий будинок через відсутність документів, що підтверджують право власності спадкодавця на вказаний житловий будинок та рекомендовано звернутися до суду з метою визнання права власності в порядку спадкування за законом.

3. Відповідачка до суду відзив на позов не надала. 19.09.2024 року на адресу суду через канцелярію від відповідачки надійшла заява про розгляд справи без її участі, якою вона, зокрема, позовні вимоги позивача підтримала в повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення. (а.с. 85)

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

4. Позивач у підготовче судове засідання не з`явився, але представником надано до суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. (а.с. 86)

5. Відповідачка у підготовче судове засідання не з`явилася, але надала до канцелярії суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі. (а.с. 85)

6. Позивачем до матеріалів справи було долучено клопотання про витребування доказів. (а.с. 20)

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

7. Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.06.2024 року, цивільну справу № 496/3781/24, передано на розгляд головуючій судді Біляївського районного суду Одеської області Портній О.П. (а.с. 22)

8. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області ОСОБА_4 від 07.06.2024 року було відкрито загальне позовне провадження по справі з проведенням підготовчого судового засідання, а також задоволено клопотання позивача про витребування доказів. (а.с. 23-24)

9. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

10. Судом ухвалено рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні з наступних підстав.

11. Так, за змістом ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст. 206, 207 цього Кодексу.

12. Так, ч. 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

13. Враховуючи, що від сторони позивача та сторони відповідачки надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, а також у зв`язку з тим, що позивач підтримує позовні вимоги, а відповідачка їх визнала, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у суду матеріалів та керуючись ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд може ухвалити рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем.

14. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

15. Судом встановлено, що 12.12.2017 року Біляївською районною державною нотаріальною конторою Одеської області між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які є спадкоємцями ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме, відповідно, дружиною та сином, посвідчено Договір про поділ спадкового майна, зареєстровано в реєстрі за № 1-2902. (а.с. 9)

16. З урахуванням умов Договору про поділ спадкового майна, на ім`я ОСОБА_2 , Біляївською районною державною нотаріальною конторою Одеської області, 12.12.2017 року видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, зареєстроване в реєстрі за № 1-2903. (а.с. 10)

17. Також, з урахуванням умов Договору про поділ спадкового майна, на ім`я ОСОБА_1 , Біляївською районною державною нотаріальною конторою Одеської області, 12.12.2017 року видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові вклади з належними відсотками, компенсаціями та індексаціями, зареєстроване в реєстрі за № 1-2905. (а.с. 11)

18. 12.12.2017 року за вих. № 5712/02-14, Біляївською районною державною нотаріальною конторою Одеської області, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було надано роз`яснення щодо необхідності звернення до суду з питання визнання за собою права власності в порядку спадкування на житловий будинок під АДРЕСА_2 , в зв`язку з тим, що спадкоємцями не надано документів, що підтверджують право власності спадкодавця на вказаний житловий будинок. (а.с. 12)

19. Зі змісту відповіді Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області від 02.09.2015 року за вих. № 344 вбачається, що згідно даних записів в погосподарській книзі під № 1777-1 на стор. 100-101 за 2011-2015 роки за ОСОБА_3 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 , числиться житловий будинок з господарськими спорудами під АДРЕСА_2 . Вказаний житловий будинок належить ОСОБА_3 на підставі запису в погосподарській книзі сільської ради. (а.с. 13)

20. Згідно копії довідки-виписки з погосподарської книги № 237, виданої 01.03.2024 року старостою с. Градениці Біляївської міської територіальної громади Одеської області, за ОСОБА_3 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно запису в погосподарській книзі під № 01-1779-1 на стор. 104-105 за 2021-2025 роки, числиться житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 . При будинку рахується присадибна ділянка площею 0,22 гектарів, надана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Рішення про передачу вищевказаної земельної ділянки у власність не приймалось. Кадастровий номер вказаній земельній ділянці не присвоювався. Державний акт на право власності та Свідоцтво про право власності на земельну ділянку не видавалися. (а.с. 14)

21. З відповіді КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради від 01.10.2015 року за вих. № 552, вбачається, що згідно до архівів філії реєстрація нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 , філією не проводилася. (а.с. 15)

22. Відповідно до копії Технічного паспорту на житловий будинок під АДРЕСА_2 , реєстраційний номер ТІ01:3818-4866-1380-4417, виготовленого 11.04.2024 року інженером інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_5 , інвентаризаційна справа № 37-04.2024Б, вказаний житловий будинок в цілому складається з одного житлового будинку з черепашнику літ. «А», загальною площею 185,8 кв.метрів, в тому числі житловою площею 59,6 кв. метрів та господарських будівель і надвірних споруд: літ. «а» - прибудова, літ. «Б» - сарай, № 1-3 огорожа, І свердловина. (а.с. 17-19)

23. З матеріалів копії спадкової справи № 450/2015 вбачається, що спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , є дружина ОСОБА_2 , 1956 року народження, син ОСОБА_1 , 1976 року народження, донька ОСОБА_6 , 1974 року народження, син ОСОБА_7 , 1985 року народження. (а.с. 30-82)

24. Окрім цього, з матеріалів спадкової справи № 450/2015 вбачається, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відмовилися від спадщини за законом, що залишилася після смерті ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 . (а.с. 32, 33)

V. Оцінка Суду.

25. Положеннями ст.ст. 15, 16 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України), ст. 4 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.

26. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

27. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

28. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

29. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст. 1217 ЦК України.

30. Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті у зв`язку з чим, на даний час, неможливо оформити право власності на спірний житловий будинок належний померлому, що дало б можливість позивачу отримати в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавця.

31. Відповідно до ч. 1 п. 11 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

32. Положеннями ст.ст. 1216-1218 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

33. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. В разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також в разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

34. Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

35. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

36. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, що прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов`язання встановлено законодавством у зв`язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 182 ЦК України право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації.

37. П. 4.16 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених п. 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

38. Частиною 1 ст. 1267 ЦК України закріплено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

39. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

40. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

41. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

42. Ч.ч. 3, 4 ст. 3 зазначеного Закону, передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01.01.2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 01.01.2013 року, визнаються дійсними згідно з ч. 3 цієї статті, та у випадках, визначених ст. 28 цього Закону.

43. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року № 56,Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18.02.2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

44. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

45. Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

46. Зазначене викладене у Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13.

47. Крім цього, порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23.03.1999 року за № 12/5-126, в якому надано роз`яснення по об`єктах, що збудовані до 05.08.1992 року, тобто до набрання чинності Постанови КМУ від 05.08.1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення», якою вперше на законодавчому рівні було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ.

48. Згідно із роз`ясненнями, викладеними у п. 6 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суди повинні мати на увазі, що законом може бути встановлений інший момент (підстава) набуття права власності. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна.

49. При цьому, наприклад, спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

50. Відповідно до п. 3.2 Листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А.3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23.03.1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз`яснюється: 1) оформлення свідоцтва на право власності на об`єкти, які були закінчені будівництвом після 05,08.1992 року і на цей час не прийняті в експлуатацію, проводиться тільки за наявності актів прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями - державними приймальними або державними технічними; 2) по об`єктах, що збудовані до 05.08.1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 05.08.1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ.

51. Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 05.08.1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 05.08.1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи.

52. Як видно із технічного паспорту на житловий будинок садибного типу від 11.04.2024 року, спірний житловий будинок під АДРЕСА_2 та господарські будівлі: прибудова, сарай, побудовані 1990 року.

53. З документів, які б підтверджували право володіння та користування спадкодавцем житловим будинком є запис в погосподарській книзі Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області під № 1777-1 на стор. 100-101 за 2011-2015 роки, який перенесено до погосподарської книги Біляївської міської територіальної громади Одеського району Одеської області під № 01-1779-1 на стор. 104-105 за 2021-2025 роки.

54. Суд зважає на ту обставину, що первісний власник майна помер, а також те, що нотаріусом позивачу відмовлено у визнанні права власності на домоволодіння, в якому на частину нерухомого майна є документи про право власності спадкодавця.

55. Також, відповідно до ч. 3 ст. 1267 ЦК України, спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них.

56. За таких обставин, суд вважає, що позивач позбавлений можливості оформити право власності у позасудовому порядку.

57. Суд бере до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

58. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

59. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

60. Враховуючи те, що відповідачка позовні вимоги визнала в повному обсязі, а позивач позбавлений можливості визнати право власності на житловий будинок під АДРЕСА_2 , що входить до складу спадщини, у позасудовому порядку, керуючись відповідними нормами законодавства, суд вважає, що вимоги позивача є доведеними та обґрунтованими, такими, що гуртуються на законі, та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 392, 1218, 1258, 1259, 1261, 1266, 1274 ЦК України, ст. 41 Конституції України, ст. ст. 2, 4, 5, 12, 13, 16, 76-81, 89, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

2. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , реєстрація місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на право на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами під АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

3. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення якщо така адреса відсутня.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції.

6. Повний текст рішення складено 19 вересня 2024 року.

Суддя О.П. Портна