Справа № 487/7464/24
У Х В А Л А

про передачу справи до іншого суду

21 жовтня 2024 рокум. Житомир

Суддя Корольовського районного суду м.Житомира Шкиря В.М., ознайомившись з матеріалами позовної заяви представника позивача адвоката Коваля Олега Володимировича подану в інтересах ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення коштів за невиконання умов договору, -

ВСТАНОВИВ:

27.08.2024 представник позивача адвокат Коваль О.В. звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва в інтересах ОСОБА_1 з позовом до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення коштів за невиконання умов договору.

Ухвалою Заводського районного суду м.Миколаєва 03.09.2024 року матеріали цивільної справи №487/7464/24 передано до Корольовського районного суду м.Житомира для розгляду за підсудністю, з тих підстав, що спір про стягнення неустойки та витрат на встановлення вікон безпосередньо не пов`язаний з місцем виконання договору, оскільки предметом спору є вимога про стягнення коштів, а не спір про надання робіт у визнченому місці.

Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, матеріали цивільної справи №487/7464/24 передані на розгляд судді Шкирі В.М.

Дослідивши матеріали приходжу наступного.

Представник позивача звертаючись до Заводського районного суду м.Миколаєва вказав, що вважає, що справа повинна розглядатися за правилом альтернативної підсудності оскільки ч. 8 ст. 28 ЦПК України передбачено, що позови у справах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місце виконання цих договорів.

Ухвалою Заводського районного суду м.Миколаєва 03.09.2024 року матеріали цивільної справи №487/7464/24 передано до Корольовського районного суду м.Житомира для розгляду за підсудністю, з тих підстав, що спір про стягнення неустойки та витрат на встановлення вікон безпосередньо не пов`язаний з місцем виконання договору, оскільки предметом спору є вимога про стягнення коштів, а не спір про надання робіт у визнченому місці.

Спори про підсудність не допускаються ( ч.1 ст.32 ЦПК України)

Разом з цим., відповідно до визначеного ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів»права на повноважний суд, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. Вказана норма кореспондується з положеннями ст.6 Конвенції, відповідно до якої в поняття «суд, встановлений законом», входить лише той суд, до підсудності якого віднесений розгляд тієї чи іншої справи.

Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (ст.ст. 26-30 ЦПК України). Розгляд справи неповноважним складом суду, порушення правил юрисдикції є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.

Частиною першою статті 30 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини (правило виключної підсудності) яке превалює на іншими правилами - загальним та льтернативним..

Згідно із п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07.07.2020 у справі №910/10647/18 зазначила таке: "виключна підсудність" застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном".

Предметом спору є стягнення грошових коштів в сумі 9074,00 грн за неналежне виконання умов договору № ОД 7050 від 13.11.2023 , а саме : засклення балкону квартири АДРЕСА_1 .

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.08.2019 у справі № 855/364/19 зроблено висновок, відповідно до якого розгляд судом предметно непідсудної йому справи може призвести до ухвалення незаконного рішення, обмежити право кожного на судовий захист належним судом, позбавити можливості скористатися правом на апеляційне чи касаційне оскарження рішення. Якщо суд першої інстанції помилково чи неправильно направив до суду тієї самої інстанції справу, яка за предметом спору, суб`єктним складом учасників, характером спірних правовідносин відноситься до його підсудності, а суд, якому була направлена справа (позовна заява), повернув її назад як направлену внаслідок порушення правил підсудності, то рішення суду, який повернув справу адресанту, не може розцінюватися як ознака спору щодо підсудності».

Хоча вказаний правовий висновок здійснено щодо норм КАС України, суд вважає доцільним дотримуватись його і у порядку цивільного судочинства, зважаючи на подібність норм КАС України та ЦПК України щодо недопустимості спору про підсудність.

Отже, підстави для розгляду даної справи Корольовським районним судом м.Житомира відсутні, оскільки хоч представник позивача при поданні позовної заяви визначив підсудність за ч. 8 ст. 28 ЦПК України, проте ця справа має розглядатися за правилами визначеними в ст.30 ЦПК України (виключна підсудність) оскільки хоча і предметом спору є стягнення грошових коштів в сумі 9074,00 грн за неналежне виконання умов договору № ОД 7050 від 13.11.2023, проте воно стосується засклення балкону квартири АДРЕСА_1 , тобто опосередковано стосується нерухомого майна- квартири.

Також представник позивача долучив (фото), що на виконання умов договору № ОД 7050 від 13.11.2023, балкон в квартирі (нерухомому майні) все ж таки було засклено, проте на думку представника позивача було недотримано якихось умов договору, в звязку з чим розраховано неустойку та витрати на встановлення металоконструкцій, оцінку яким вже має надати суд під час розгляду справи по суті позовних вимог.

Отже, Заводський районний суд м.Миколаєва помилково направив справу за підсудністю до Корольовського районного суду м.Житомира в зв`язку з чим вона а підлягає передачі до Заводського районного суду м.Миколаєва

Керуючись ст.ст. 30,31,187, 260,261, 354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали цивільної справи №487/7464/24 за позовною заявою представника позивача адвоката Коваля Олега Володимировича подану в інтересах ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення коштів за невиконання умов договору - повернути до Заводського районного суду м.Миколаєва як помилково направлену до Корольовського районного суду м.Житомира.

Ухвала набирає законної сили через 15 днів з дня її підписання, але може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Корольовський районний суд м.Житомира.

Ухвалу складено та підписано 21 жовтня 2024 року

Суддя В. М. Шкиря