Справа № 297/4020/24
УХВАЛА

22 жовтня 2024 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області у складі головуючого ГАЛ Л. Л., за участю секретаря Адамчо К.С., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариста з обмеженою відповідальністю «ВЕЛШАН» та Сільськогосподарського товариста з обмеженою відповідальністю «АГРО-ЛУЧКИ», про зміну договору купівлі-продажу та про переведення прав покупця,

встановив:

ОСОБА_1 , мешканка АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , інтереси якої представляє адвокат Савченко В.І., який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Борщагівська, 189/8, звернулася до суду із позовною заявою до ТОВ «ВЕЛШАН», яке розташоване за адресою: м. Мукачево, вул. Пряшівська, 11, Закарпатська область, , та СТОВ «АГРО-ЛУЧКИ», яке розташоване за адресою: с. Великі Лучки, вул. Мукачівська, 273-Б, Мукачівський район, Закарпатська область, , про зміну договору купівлі-продажу та про переведення прав покупця.

Ухвалою судді Берегівського районного суду від 01.10.2024 року позовну заяву було залишено без руху та надано триденний строк для усунення недоліків (а. с. 27-28).

Ухвалою судді Берегівського районного суду від 14.10.2024 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами на 03 грудня 2024 року (а.с. 61-62).

18.10.2024 року відповідачем СТОВ «АГРО-ЛУЧКИ» була подана заява про заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, в якій зазначено, що справу слід розглядати за правилами загального позовного провадження з наступних мотивів. Основу нормативно-правового обгрунтування поданого позову складають положення статті 411 Цивільного кодексу України, розміщеної у главі 33 цього кодексу під назвою «Право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб». Однак нормативні положення статей 33 глави Цивільного кодексу України регулюють правовідносини, пов?язані із правом користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб, тобто емфітевзису. Так, позивачка стверджує, що в порушення вимог частини 3 статті 411 Цивільного кодексу України, при відчуженні права користування належної їй на праві власності земельної ділянки, вона не була письмово повідомлена особою, що здійснювала відчуження права користування на неї, про намір продажу права користування, а отже було порушено її право переважної купівлі.

Із перелічених позивачкою доказів випливає, що земельна ділянка за договором оренди землі від 17.04.2020 р. була передана позивачкою в орендне користування ТОВ «ВЕЛШАН», а відтак орендар - ТОВ «ВЕЛШАН», набув та зареєстрував щодо неї інше речове права - право оренди земельної ділянки. Так само і зі змісту інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.09.2024 року №393881776 чітко видно, що внаслідок укладеного між ТОВ «ВЕЛАН» та СТОВ «АГРО-ЛУЧКИ» договору купівлі-продажу права оренди земельних ділянок від 20.11.2023 року, який відповідною ухвалою від 14.10.2024 року витребуваний Берегівським районним судом Закарпатської області від відповідачів, відбулася заміна сторони орендаря з ТОВ «ВЕЛШАН» на СТОВ «АГРО-ЛУЧКИ», однак при цьому зміни виду іншого речового права на земельну ділянку з «права оренди земельної ділянки» на «право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис)» не відбулося. З наведеного слідує, що позивачкою ототожнюються різні форми правового використання земельних ділянок - «право оренди земельних ділянок» та «право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис)». Отже, за договором купівлі-продажу права оренди земельних ділянок від 20.11.2023 року, укладеного між ТОВ «ВЕЛШАН» та СТОВ «АГРО-ЛУЧКИ», відбулося відчуження права оренди земельних ділянок, а не права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису). Правовою підставою для укладення вказаного вище договору купівлі-продажу права оренди слугували норми частини 5 статті 93 Земельного кодексу України, відповідно до яких право оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення може відчужуватися, передаватися у заставу (іпотеку) її користувачем без погодження з власником такої земельної ділянки. Можливість продажу орендарем права оренди земельної ділянки без необхідності погодження такого продажу з власником земельної ділянки (врахування його переважного права тощо), виникла у зв?язку із внесеними Законом України від 28.04.2021 року №1423-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» змінами до ч. 5 статті 93 Земельного кодексу України.

З наведеного вище обґрунтування слідує, що ця категорія справ є складною, а за цей нетривалий період часу, що минув від дня набрання чинності вищевказаних законодавчих новел (щодо можливості здійснення орендарем відчуження права оренди земельної ділянки без погодження з її власником), ще не встигла сформуватися відповідна судова практика. Водночас справа має важливе значення для відповідачів, оскільки за відповідним договором купівлі-продажу прав оренди Товариством було придбано/відчужено права оренди щодо значної кількості земельних ділянок, а тому існує потреба у всебічному, повному та об?єктивному встановленню всіх обставин справи, оскільки у подальшому можуть виникнути інші судові спори, які будуть спиратися на судову практику, сформовану у поточній справі.

Перевіривши матеріали позовної заяви суд приходить до наступного.

Частиною 1 ст. 277 ЦПК України передбачено, що питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Так, згідно ухвали про відкриття провадження, відповідачам було роз`яснено, що вони мають право протягом п`яти днів з дня вручення їм ухвали про відкриття провадження подати заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Роз`яснено відповідачам, що у відповідності до ч. 7 ст. 279 ЦПК України клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін вони мають право подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Роз`яснено, що відповідачі мають право подати відзив на позов, що має відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення їм ухвали про відкриття провадження у справі. Копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути відповідачем надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. Відповідач також повинен подати суду докази разом з поданням відзиву.

Так, згідно ч. 4 ст. 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду: малозначних справ; справ, що виникають з трудових відносин; справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд; справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Пунктами 1,2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є зокрема: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються зокрема: малозначні справи .

Частина 3 вказаної статті передбачає, що при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст 277 ЦПК України якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про:

1) залишення заяви відповідача без задоволення;

2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Суд вважає, що дану цивільну справу можна віднести до категорії малозначних. Так, предметом даного позову є питання оренди однієї земельної ділянки, кількість сторін, яке складається з одного позивача і двох відповідачів, обсяг і характер доказів у справі, де призначати експертизу та викликати свідків не потрібно, томусуд вважає, що заяву відповідача про розгляд справи у порядку загального позовного провадження, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 260, 277, 278 ЦПК України,

ухвалив:

Заяву відповідача Сільськогосподарського товариста з обмеженою відповідальністю «АГРО-ЛУЧКИ» про розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариста з обмеженою відповідальністю «ВЕЛШАН» та Сільськогосподарського товариста з обмеженою відповідальністю «АГРО-ЛУЧКИ», про зміну договору купівлі-продажу та про переведення прав покупця, у порядку загального позовного провадження залишити без задоволення.

Роз`яснити, що відповідач має право подати відзив на позов, що має відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення йому ухвали про відкриття провадження у справі. Копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути відповідачем надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. Відповідач також повинен подати суду докази разом з поданням відзиву.

Роз`яснити сторонам, що позивач має право подати до суду відповідь на відзив відповідно до ст. 179 ЦПК України, в строк протягом 5 (п`яти) днів з моменту отримання відзиву відповідача на позов, а відповідач має право подати заперечення на відповідь на відзив відповідно до ст. 180 ЦПК України до початку розгляду справи по суті.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо розгляду даної справи на офіційному веб-порталі судової влади України за веб-адресою http://court.gov.ua/fair/sud0701/.

Ухвала може бути оскаржена лише щодо недотримання правил підсудності, у встановлений законом строк і порядок, передбачений ст. ст. 354, 355 ЦПК України, а в іншій її частині ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Лайош ГАЛ