Справа № 133/1352/23
Провадження №2/521/530/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2024 року місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючий суддя Плавич І.В.,

секретар судового засідання Петренко Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся із позовом представник ОСОБА_1 адвокат Мотилюк Олейксій Вільямович, в якому просить визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 її чоловіка ОСОБА_3 , а саме п`ятнадцять календарних днів, починаючи з моменту набрання законної сили рішенням суду. Судові витрати стягнути з відповідача.

Вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер чоловік позивача ОСОБА_3 , який на момент його смерті був зареєстрований у АДРЕСА_1 . Факт його смерті підтверджується свідоцтвом про його смерть НОМЕР_2 , виданим Центральним відділом ДРАЦС у місті Дніпрі Південно-Східного МУ МЮУ (м. Одеса) 11.02.23.

ОСОБА_3 постійно проживав та був зареєстрований (до 26.02.22) у АДРЕСА_1 . Ця обставина підтверджується копією паспорта громадянина України на його ім`я НОМЕР_3 , виданого Комсомольським ВМ ХМВ УМВС України у Херсонській області 28.04.06 (оригінал якого у позивача відсутній).

Таким чином місцем відкриття спадщини є м. Херсон (ч. 1 ст. 1221 ЦК України).

Наразі до майна ОСОБА_3 заведено спадкову справу № 38/2023 (у Спадковому реєстрі № 70410729) приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Стадник І.В.

Ця обставина підтверджується витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи) № 71917701 від 24.03.23, виданим ОСОБА_4 , приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу.

Як відомо позивачу, ОСОБА_3 заповітів не залишав, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 71917724 від 24.03.23, виданим ОСОБА_4 , приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу.

Тому спадкування після його смерті здійснюється за законом.

Щодо підтвердження факту перебування позивача у шлюбі зі спадкодавцем, то ця обставина підтверджується свідоцтвом про їх шлюб НОМЕР_4 , виданим Корабельним районним у місті Херсон відділом ДРАЦС 07.06.17.

Таким чином, позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_3 відповідно до ст. 1261 ЦК України.

На ім`я ОСОБА_3 на момент його смерті залишилось майно (частка житлового будинку та автомобіль), на яке претендує позивач в порядку спадкування, проте реалізувати в безспірному порядку свої права не має можливості, чим обумовлено її звернення до суду.

Позивач та ОСОБА_3 до лютого 2022 року проживали спільно та постійно у АДРЕСА_1 в житловому будинку, який належить ОСОБА_3 . Обоє працювали у державних установах.

Зранку 24.02.22 їм стало відомо з повідомлень у ЗМІ та мережі Інтернет про початок збройної агресії РФ та активні бойові дії, в тому числі на півдні України. Окупаційні війська РФ швидко просувались у бік Херсона (що є загальновідомим фактом). Загроза швидкої окупації південних регіонів України була реальною.

Усвідомлюючи реальність загрози окупації міста, ОСОБА_3 24.02.22 на власному автомобілі перевіз дружину та свою матір до міста Козятина.

Тоді ж він повідомив дружину, що має намір захищати батьківщину зі зброєю.

Негайно, вранці 25.02.22, він звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_4 (в м. Козятин), маючи усвідомлене бажання захищати Україну, та був мобілізований того ж дня.

Позивач продовжувала проживати у м. Козятин та стала на облік, як ВПО.

Після мобілізації (25.02.22) ОСОБА_3 постійно підтримував зв`язок із дружиною. З перших днів служби перебував на сході України (Харківська область) у зоні активних бойових дій. Позивач підтримувала його морально, надихала і зміцнювала його бойовий дух. Останні відомості у позивача були про те, що її чоловік перебував у районі м. Ізюм на початку квітня 2022 року.

Потім зв`язок раптово перервався. ОСОБА_3 зник.

З першої декади квітня 2022 року у позивача були відсутні будь-які відомості про місце перебування чоловіка а також про те, чи є він живим.

Відсутність будь-якої інформації спонукала позивача звернутись до ІНФОРМАЦІЯ_5 за допомогою у пошуку будь-якої інформації про чоловіка.

Так нею була отримана згадана вище довідка № 793 від 29.04.22 про його мобілізацію.

Будь-якої інформації про місце перебування чоловіка і надалі не було.

Лише в кінці травня 2022 року (через півтора місяці) позивач отримала від ІНФОРМАЦІЯ_5 МОУ Сповіщення про зникнення безвісти № 1053 від 30.05.22, з якого дізналась, що її чоловік молодший сержант ОСОБА_3 17.04.22 безвісно зник в районі населеного пункту Сулигівка Ізюмського району Харківської області під час проведення штурмових дій його підрозділом з метою звільнення вказаного населеного пункту.

Позивач звернулась до військової частини, де служив ОСОБА_3 .

Лише в червні вона тримала відповідь № 3819 від 14.06.22 Військової частини НОМЕР_5 МОУ ( АДРЕСА_2 ). Проте, у вказані й відповіді була лише та сама інформація, що і в триманому раніше Сповіщенні про зникнення безвісти.

Нової інформації не було.

Після деокупації території, на якій зник безвісти молодший сержант ОСОБА_3 там почались роботи з пошуку, ексгумації та встановлення особи загиблих військовослужбовців та цивільних. Знайдені тіла масово переміщувались до Дніпропетровської області, де можна було організувати ефективно роботи з їх ідентифікації (ці обставини наразі також є загальновідомими, а такі роботи та заходи наразі продовжують здійснюватись).

У жовтні 2022 року позивачу стало відомо, що біля міста Ізюм було знайдено тіло невідомого військовослужбовця, який може бути її чоловіком ОСОБА_3 .

Позивач на її прохання отримала від Новокодацького відділення КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради» копію Лікарського свідоцтва про смерть № 2324/НЕ від 30.09.22, виданого про смерть невідомої особи, яка настала у березні-квітні 2022 року у зоні бойових дій (потенційно ОСОБА_3 , проте достовірно це не було відомо і у позивача залишалась надія, що це тіло іншого військовослужбовця).

Надалі для встановлення особи загиблого необхідно було у встановленому порядку провести генетичне дослідження. Генетичний матеріал для дослідження надала відповідач (мати ОСОБА_3 ).

У кінці грудня 2022 року позивач дізналась остаточно, що її чоловік ОСОБА_3 загинув.

Нею було отримано копію листа Новокодацького відділення КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради» б.н від 12.12.22, адресованого до Відділу реєстрації актів цивільного стану. У вказаному документі було зазначено про те, що 30.09.22 на адресу Центрального відділу ДРАЦС у м. Дніпрі було направлено лікарське свідоцтво про смерть невідомого чоловіка № 2324/НЕ від 30.09.22. Згідно постанови слідчого про встановлення особи трупа від 28.11.22 слідчого відділу УСБУ у Харківській області особа трупа встановлена, як ОСОБА_3 . Тіло загиблого поховане у м. Дніпро за кошти бюджету. Одночасно відділення просить внести зміни до актового запису про смерть.

Разом із згаданим документом позивач отримала також і додатки копію постанови про встановлення особи трупа від 28.11.22 та остаточного Лікарського свідоцтва про смерть № 2324/НЕ від 12.12.22.

Тільки з цих документів позивачу стало достовірно відомо про смерть її чоловіка ОСОБА_3 , а також стала відома точна дата його смерті (наскільки точно її було можливим встановити за даних обставин).

Одночасно позивачем було отримано копію Довідки про причину смерті ОСОБА_3 (до форми № 106/0№ 2324/НЕ) від 12.12.22.

Таким чином позивачу стало офіційно відомо про факт смерті чоловіка тільки в кінці грудня 2022 року, тобто через вісім місяців після його смерті.

Приблизно тоді ж (у грудні 2022 року, точну дату позивач не пам`ятає) позивач отримала у ІНФОРМАЦІЯ_6 МОУ Повідомлення сім`ї (близьких родичів) померлого (загиблого) від 02.12.22 № 3268 про те, що 28.11.22 було встановлено загибель 17.04.22 її чоловіка сержанта ОСОБА_3 , який вважався безвісно відсутнім з 17.04.22.

Свідоцтва про смерть чоловіка у позивача не було.

При зверненні до місцевого відділу ДРАЦС позивачу стало відомо, що актовий запис про смерть ОСОБА_3 складено компетентним відділом ДРАЦС у м. Дніпрі. Поїхати за його отриманням позивач не мала можливості. Їй пояснили, що вона може отримати свідоцтво про смерть чоловіка після того, як буде зроблено відповідний запит і таке свідоцтво буде надіслано у встановленому порядку до запитуючого відділу ДРАЦС.

Тому позивач звернулась до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькій області Управління державної реєстрації Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) у м. Вінниці (м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7) з цього питання.

У березні 2023 року вона змогла отримати (у відділі ДРАЦС у м. Вінниці Управління державної реєстрації Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7) надіслане до цього відділу свідоцтво про смерть НОМЕР_2 , видане Центральним відділом ДРАЦС у місті Дніпрі Південно-Східного МУ МЮУ (м. Одеса) 11.02.23, згадане вище.

Також із згаданого вище свідоцтва про смерть позивачу стало відомо, що актовий запис про смерть було складено 28.10.22 (щодо невідомої особи), тобто до того, як було достовірно встановлено що померлий є саме ОСОБА_3 .

Після отримання свідоцтва про смерть ОСОБА_3 позивач остаточно усвідомила, що її чоловік помер, після його смерті відкрилась спадщина і їй, як спадкоємцю, належить вчинити певні дії та виконати формальності для реалізації її спадкових прав.

Тому позивач звернулась до приватного нотаріуса Майструк В.І. в м. Вінниці за консультацією. Так вона дізналась про те, що спадкова справа до майна ОСОБА_3 уже заведена в м. Херсоні і саме туди їй необхідно звертатись із заявами щодо спадкування, а також про те, що вона наразі є такою, що пропустила строк на прийняття спадщини.

Раніше позивач не цікавилась питаннями спадкування. З квітня 2022 року вона перебувала у пригніченому психологічному стані, не мала достовірних відомостей про місцезнаходження чоловіка та зв`язку з ним, сподівалась на його повернення живим. Зверталась за медичною допомогою з приводу свого депресивного та тривожного стану, що підтверджується зокрема рецептом на препарати відповідної групи № 1110 від 17.11.22, виданим НДІ реабілітації осіб з інвалідністю Вінницького НМУ ім. М.І.Пирогова (інші рецепти у позивача не збереглись).

Таким чином позивач була позбавлена можливості звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини протягом належного строку з поважної та об`єктивно існуючої причини.

Реалізуючи своє право на подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України) та виконуючи свій обов`язок подати таку заяву (ч. 1 ст. 1297 Цивільного кодексу України), позивач 07.04.23 направила поштою приватному нотаріусу Стадник І.В. (яким заведено спадкову справу) заяву про прийняття нею спадщини після смерті ОСОБА_3 , що підтверджується відповідним описом відправлення та накладною.

У випадку необхідності надання нотаріусу будь-яких документів, крім тих, що були додані до вказаної заяви, просила її повідомити про це. Жодних відповідей від нотаріуса не надходило.

ОСОБА_2 подала до суду письмові пояснення, в яких заперечувала проти задоволення позовної заяви.

Позивач її представник в судове засідання не з`явилися, наддали заяву про слухання справи у відсутності сторони позивача.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про слухання справи сповіщена належним чином та своєчасно.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 року Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»).

Відомості про розгляд справ (залишення позову без руху, повернення позовної заяви, дані про відкриття провадження та дати призначення справи до розгляду) публікуються на офіційному веб-сайті Малиновського районного суду м. Одеси у відповідності до Рішення ради суддів загальних судів № 12 від 28 лютого 2013 року «Про організацію роботи з інформаційного наповнення і функціонування офіційних веб-сайтів загальних судів на офіційному веб-порталі судової влади України» та відправлено до ЄДРСР.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02 грудня 2010 року у справі «Шульга проти України» № 16652/04).

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер чоловік позивача ОСОБА_3 , який на момент його смерті був зареєстрований у АДРЕСА_1 . Факт його смерті підтверджується свідоцтвом про його смерть НОМЕР_2 , виданим Центральним відділом ДРАЦС у місті Дніпрі Південно-Східного МУ МЮУ (м. Одеса) 11.02.23.

ОСОБА_3 постійно проживав та був зареєстрований (до 26.02.22) у АДРЕСА_1 . Ця обставина підтверджується копією паспорта громадянина України на його ім`я НОМЕР_3 , виданого Комсомольським ВМ ХМВ УМВС України у Херсонській області 28.04.06 року.

Наразі до майна ОСОБА_3 заведено спадкову справу № 38/2023 (у Спадковому реєстрі № 70410729) приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Стадник І.В.

Ця обставина підтверджується витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи) № 71917701 від 24.03.23, виданим ОСОБА_4 , приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу.

ОСОБА_3 заповітів не залишав, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 71917724 від 24.03.23, виданим ОСОБА_4 , приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу.

Тому спадкування після його смерті здійснюється за законом.

Щодо підтвердження факту перебування позивача у шлюбі зі спадкодавцем, то ця обставина підтверджується свідоцтвом про їх шлюб НОМЕР_4 , виданим Корабельним районним у місті Херсон відділом ДРАЦС 07.06.17.

Таким чином, позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_3 відповідно до ст. 1261 ЦК України.

У ОСОБА_3 на момент його смерті залишилось майно (частка житлового будинку та автомобіль).

Позивач та ОСОБА_3 до лютого 2022 року проживали спільно та постійно у м. Херсон.

З початку збройної агресії РФ ОСОБА_1 переїхала до м. Козятин та стала на облік, як ВПО, що підтверджується довідкою від 22.04.22 № 540- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданою на її ім`я виконкомом Козятинської міської ради.

ОСОБА_5 був мобілізований. Ця обставина підтверджується довідкою № 793 від 29.04.22, виданою позивачу ІНФОРМАЦІЯ_7 , відповідно до якої ОСОБА_3 був призваний 25.02.22.

Після мобілізації (25.02.22) ОСОБА_3 постійно підтримував зв`язок, з перших днів служби перебував на сході України (Харківська область) у зоні активних бойових дій.

Через деякий час ОСОБА_5 зник.

ОСОБА_1 отримала від ІНФОРМАЦІЯ_5 МОУ Сповіщення про зникнення безвісти № 1053 від 30.05.22, з якого дізналась, що її чоловік молодший сержант ОСОБА_3 17.04.22 безвісно зник в районі населеного пункту Сулигівка Ізюмського району Харківської області під час проведення штурмових дій його підрозділом з метою звільнення вказаного населеного пункту.

Позивач отримала від Новокодацького відділення КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради» копію Лікарського свідоцтва про смерть № 2324/НЕ від 30.09.22, виданого про смерть невідомої особи, яка настала у березні-квітні 2022 року у зоні бойових дій.

Згодом, позивачем отримано копію листа Новокодацького відділення КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради» б.н від 12.12.22, адресованого до Відділу реєстрації актів цивільного стану. У вказаному документі було зазначено про те, що 30.09.22 на адресу Центрального відділу ДРАЦС у м. Дніпрі було направлено лікарське свідоцтво про смерть невідомого чоловіка № 2324/НЕ від 30.09.22. Згідно постанови слідчого про встановлення особи трупа від 28.11.22 слідчого відділу УСБУ у Харківській області особа трупа встановлена, як ОСОБА_3 . Тіло загиблого поховане у м. Дніпро за кошти бюджету. Одночасно відділення просить внести зміни до актового запису про смерть.

Разом із згаданим документом позивач отримала також і додатки копію постанови про встановлення особи трупа від 28.11.22 та остаточного Лікарського свідоцтва про смерть № 2324/НЕ від 12.12.22.

Одночасно позивачем було отримано копію Довідки про причину смерті ОСОБА_3 (до форми № 106/0№ 2324/НЕ) від 12.12.22 року.

У грудні 2022 року позивач отримала у ІНФОРМАЦІЯ_6 МОУ Повідомлення сім`ї (близьких родичів) померлого (загиблого) від 02.12.22 № 3268 про те, що 28.11.22 було встановлено загибель 17.04.22 її чоловіка сержанта ОСОБА_3 , який вважався безвісно відсутнім з 17.04.22.

У березні 2023 року ОСОБА_1 змогла отримати (у відділі ДРАЦС у м. Вінниці Управління державної реєстрації Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7) надіслане до цього відділу свідоцтво про смерть НОМЕР_2 , видане Центральним відділом ДРАЦС у місті Дніпрі Південно-Східного МУ МЮУ (м. Одеса) 11.02.23.

Позивач 07.04.2023 року направила поштою приватному нотаріусу Стадник І.В. (яким заведено спадкову справу) заяву про прийняття нею спадщини після смерті ОСОБА_5 .

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 та ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею 1272 ЦК України передбачено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є, відповідно, причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття (стаття 1270 ЦК України).

Відповідно до пункту 1.2 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.12 (далі - Порядок), при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.

Згідно з пунктом 1.3 глави 10 Порядку факт смерті фізичної особи і час відкриття спадщини нотаріус перевіряє шляхом витребовування від спадкоємця свідоцтва про смерть, виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану або за безпосереднім доступом до реєстру актів цивільного стану.

Згідно з пунктом 1.4 глави 10 Порядку у разі неможливості пред`явлення спадкоємцями свідоцтва про смерть спадкодавця або відсутності інформації в реєстрі нотаріус повинен витребувати від органу державної реєстрації актів цивільного стану копію актового запису про смерть спадкодавця або повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть.

Процес спадкування може мати місце тільки з моменту смерті фізичної особи (ч. 1 ст. 1220 ЦК України), тобто встановленої смерті (як юридичного та біологічного факту).

Смерть фізичної особи має бути обов`язково зареєстрована компетентним органом держави (ст. 49 ЦКУ, ст.ст. 2, 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»).

Фактичні підстави для реєстрації смерті органом ДРАЦС визначені у ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»: документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Особу померлого військовослужбовця було встановлено, як спадкодавця ОСОБА_3 , тільки 28.11.22 (згідно постанови про встановлення особи трупа) та зафіксовано у остаточному Лікарському свідоцтві про смерть № 2324/НЕ лише 12.12.22, після чого внесено відповідні зміни до актового запису про смерть.

Таким чином, факт смерті спадкодавця ОСОБА_3 17.04.22 був встановлений та зареєстрований уже після спливу шестимісячного строку, встановленого законом для прийняття спадщини.

Відсутність свідоцтва про смерть спадкодавця об`єктивно унеможливило вчасне звернення позивача до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Зазначене узгоджується з правову позицію, викладеною у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01.03.23 по справі № 522/21238/19.

Факт смерті спадкодавця у цій конкретній ситуації було встановлено, зафіксовано та зареєстровано уже після того, як передбачений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини сплив.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовної заяви ОСОБА_1

Задоволення судом позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини і буде "ефективним засобом правого захисту" у розумінні статті 13 Конвенції, оскільки забезпечить поновлення порушеного права позивача і забезпечить одержання позивачем бажаного результату.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 15, 16, 321, 1216 - 1218, 1220, 1221, 1261, 1268-1270, ч. 3 ст. 1272, ст.ст. 1296-1298 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 5, 27, 62 та розділом ІІІ ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 її чоловіка ОСОБА_3 , а саме п`ятнадцять календарних днів, починаючи з моменту набрання законної сили рішенням суду.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повні відомості про учасників справи згідно ст. 265 ч.5 п.4 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ).

Суддя: І.В. Плавич