Гайворонський районний суд Кіровоградської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 385/1412/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2024 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Панасюка І.В.,

з участю секретаря судового засідання Стародуба В.В.,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в місті Гайвороні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Благовіщенської міської ради про визначення місця проживання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Благовіщенської міської ради про визначення місця проживання дитини.

Позовні вимоги мотивовано тим, що з 2018 року по червень 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Під час сумісного проживання у сторін народилася дитина - син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На теперішній час ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з матір`ю в АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 приходить за вищевказаною адресою коли забажає, систематично влаштовує сварки, вимагає надати дитину в час як він захоче, незважаючи на стан здоров`я та сумісні плати позивача з дитиною, стукає у вікна, двері. ОСОБА_1 побоюється, що відповідач забере дитину силоміць та не поверне, адже він неодноразово погрожував забрати дитину на постійне проживання до себе, внаслідок чого позивач вимушена звернутися до суду для визначення місця проживання дитини разом із нею.

27.07.2024 року ОСОБА_2 здійснив виклик працівників Голованівського РВП ГУНП Кіровоградської області у зв`язку з тим, що позивач не надала йому дитину, однак працівниками поліції було виявлено, що відповідач без згоди позивача увірвався у будинок, який належить матері позивачки та хотів забрати сина, який на той час хворів.

Після чого відповідач звернувся до Органу опіки та піклування Благовіщенської міської ради із заявою про визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням виконкому Благовіщенської міської ради № 208 від 29.08.2024р. визначено спосіб участі ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, встановлене місце спілкування малолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_2 - домоволодіння батька, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , встановлені години та дні - першої та третьої суботи, неділі місяця, з 10:00 суботи батько забирає дитину о 17:10 повертає дитину матері ОСОБА_1 , з повідомленням матері дитини заздалегідь про намір забрати та з`ясування стану здоров`я дитини.

ОСОБА_1 повністю погоджується із встановленим часом спілкування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком, однак уважає, що місце його проживання повинно бути визначеним з нею, позивач побоюється, що відповідач у майбутньому забере дитину та буде утримувати її біля себе.

Таким чином, враховуючи перш за все інтереси дитини та її вік, а також позитивну характеристику матері дитини та її можливість забезпечити належні умови для виховання та розвитку дитини, її духовний та фізичний розвиток, вважає, що місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 має бути визначено разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач та її представник в підготовче судове засідання не з`явились, представник позивача надіслала до суду клопотання провести розгляд справи без її участі та участі позивача, позов підтримують повністю та просять його задовольнити, понесені судові витрати просили залишити по фактично понесеним та не стягувати з відповідача.

Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, представник відповідача надіслав до суду заяву з клопотанням розглянути справу без його участі та участі відповідача, проти позову не заперечує.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Благовіщенської міської ради в підготовче судове засідання не з`явився, надіслав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, заперечень, щодо задоволення позовної заяви не має.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи положення статті 200 ЦПК України, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Судом встановлено, що з 2018 року по червень 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, що не заперечується сторонами.

Під час сумісного проживання у сторін народилася дитина - син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 20.07.2022 р. виданого Благовіщенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с. 11).

На теперішній час ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з матір`ю в АДРЕСА_1 , що підтверджується копією довідки Благовіщенської міської ради про склад сім`ї ОСОБА_1 № 1382 від 02.08.2024 р. (а.с. 12).

Рішенням виконкому Благовіщенської міської ради № 208 від 29.08.2024 р. визначено спосіб участі ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, встановлене місце спілкування малолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_2 - домоволодіння батька, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , встановлені години та дні - першої та третьої суботи, неділі місяця, з 10:00 год. суботи батько забирає дитину о 17:00 год. повертає дитину матері ОСОБА_1 , з повідомленням матері дитини заздалегідь про намір забрати та з`ясування стану здоров`я дитини (а.с. 17).

Відповідно до копії акту обстеження умов проживання № 183 від 08.08.2024 р. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 створені задовільні умови проживання. У будинку чисто, діти мають окрему кімнату, облаштовану сучасними меблями та технікою. В наявності розвиваючі ігри та іграшки. Сім`я забезпечена продуктами харчування (а.с. 18).

Відповідно до копії довідки-характеристики № 1383 від 02.08.2024 р., виданої Благовіщенською міською радою Кіровоградської області, компрометуючими матеріалами по відношенню до ОСОБА_1 виконавчий комітет міської ради не відає (а.с. 19).

Відповідно до копії довідки № 2709 від 05.08.2024 р., виданої КНП «Благовіщенська лікарня» Благовіщенської міської ради, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не перебуває. За медичною допомогою протягом 5 років до лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не зверталася (а.с. 20).

Відповідно до копії рішення виконавчого комітету Благовіщенської міської ради № 207 від 29.08.2024 р. затверджено висновок про доцільність визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , біля матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6-7).

ОСОБА_2 неодноразово був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства по відношенню до ОСОБА_1 . Даний факт підтверджується копіями постанов Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 02.02.2021 р. та від 31.10.2022 р. (а.с. 21-24).

Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до частини першої статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права та обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Принцип «найкращих інтересів дитини» є пріоритетним при вирішенні справ цієї категорії.

Стаття 8 Конвенції про права дитини не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення ЄСПЛ у справі «Йогансен проти Норвегії» від 07.08.1996 року, параграф 78).

У параграфі 54 рішення ЄСПЛ від 07.12.2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон протии Швеції» (№ 2) від 27.11.1992 року, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

У рішенні ЄСПЛ від 11.07.2017 року, заява № 2091/13 у справі «М.С. проти України», йдеться про визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками. У згаданому рішенні ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Аналіз наведених норм права та практики ЄСПЛ дає підстави для висновку про те, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків.

Відповідно до ст.ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків (ч. 1 ст. 160 СК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Під час вирішення питання щодо визначення місця проживання дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоров`я дитини та інші обставини, що мають істотне значення.

Місце проживання дитини не може бути визначене з тим із батьків, який не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або вживає наркотичні засоби, своєю поведінкою може зашкодити здоров`ю та розвитку дитини. Якщо встановлено, що жоден з батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, служба у справах дітей подає клопотання голові районної, районної у м. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті ради про позбавлення таких батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав.

Суд вважає, що суттєве значення має ставлення батьків до дітей та дітей до своїх батьків, характеристика середовища, в якому перебувають діти, проживаючи з одним з батьків, емоційний стан дітей після спілкування з тим із батьків, хто проживає окремо від дитини. При цьому, з огляду на наявні у справі докази, судом відзначається, що дитина ОСОБА_3 проживає з матір`ю, батько не заперечує проти її проживання з матір`ю, матір`ю створені належні умови проживання для дитини (а.с. 18), сторони мають спільну думку з даного питання, враховуючи інтереси дитини в теперішній час, батько дитини має можливість спілкуватись з дитиною.

За змістом статті 31 ЦК України малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 15 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що той із батьків, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а інший не має права перешкоджати спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні. Оскільки, на даний час між батьками дітей досягнута згода щодо місця проживання дітей, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 7, 12, 17, 18, 76, 141, 259, 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Благовіщенської міської ради про визначення місця проживання дитини - задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судові витрати залишити за позивачем по фактично понесеним.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Ігор ПАНАСЮК

Дата документа 23.10.2024