Справа № 938/236/24
Провадження № 22-ц/4808/1301/24
Головуючий у 1 інстанції Чекан Н. М.
Суддя-доповідач Луганська
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Луганської В.М.

суддів Баркова В.М., Фединяка В.Д.,

учасники справи

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал»

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України) справу

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал»

на рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 29 липня 2024 року, яке ухвалене судом у складі судді Чекан Н.М.,

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У березні 2024 року ТОВ «Юніт Капітал» звернулось до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначило, що 27.02.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач уклали кредитний договір № 862817147 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідачка підписала кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV9D3T8, ввівши ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи та натиснувши кнопку «Так», що є підтвердженням підписання договору. Відповідно до п.1.1. договору, кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 11750 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику.

27.02.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 11750 гривень на банківську карту № НОМЕР_1 , що є доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав у повному обсязі.

28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) укладено договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого закінчується 28.11.2019 року. У період 2019 року по грудень 2021 року ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» були укладені додаткові угоди до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року

05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчується 04.08.2021 року.

В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод: №2 від 03.08.2021 та №3 від 30.12.2022, якими продовжено строк дії договору факторингу до 30.12.2024 року включно.

06.10.2023 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу № 02/06102023, відповідно до умов якого позивачу було відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.

На момент подання позовної заяви заборгованість за кредитним договором № 862817147 від 27.02.2021 року становить 20056,19 грн, яка складається з 7238,00 грн - заборгованість за кредитом та 12818,19 грн - заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом.

Просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором №№862817147 від 27.02.2021 року у розмірі 20 056,19 грн, витрати зі сплати судового збору та витрати на правничу допомогу.

Рішенням Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 29 липня 2024 року у задоволенні позовних вимог ТОВ «Юніт капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 862817147 від 27.02.2021 року в розмірі 20056,19 грн, судових витрат відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, ТОВ «Юніт капітал» звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального та норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 29 липня 2024 року та ухвалити у справі нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ТОВ «Юніт Капітал» повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ними не доведено факт перерахування коштів відповідачу в сумі 11750 гривень на підставі договору №862817147 від 27.02.2021 року, оскільки на підтвердження факту перерахунку грошових коштів в розмірі 11 750,00 грн на банківську карту відповідачки № НОМЕР_2 до позовної заяви було надано копії платіжних доручень про перерахування коштів із рахунків ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відкритих в АТ «СЕНС БАНК»

Суд не врахував, що відкриття карткового рахунку можливе тільки в банку, в якому емітувалася карта, а саме, як вбачається з БІН - ідентифікатора в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», який відкрив картковий рахунок № НОМЕР_2 , а не банк, який проводив платіж (АТ «СЕНС БАНК»). 25.04.2024 у відповідь на запит представника ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», АТ «СЕНС БАНК» повідомило, що транзакції, зазначені в додатку №2 (Електронний перелік транзакцій з ідентифікацією) успішно авторизовані на боці АТ «СЕНС БАНК» та на підтвердження надали авторизаційні дані по операціям. Докази, що підтверджують успішне перерахування коштів на картковий рахунок ОСОБА_1 (RRN: НОМЕР_3 )08.05.2024 року разом з клопотанням про долучення доказів подано до суду першої інстанції. Позивач документально підтвердив виконання перерахування коштів відповідачці та надав беззаперечні докази того, що саме на рахунок відповідачки відбулося зарахування коштів з рахунків ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». В свою чергу відповідачкою не надано доказів того, що відповідні кредитні кошти не були зараховані на її картковий рахунок, вказаний у договорі або доказів того, що вказаний картковий рахунок їй не належить.

Щодо обґрунтування переходу прав за кредитним договором №862817147 від 27.02.2021 року до позивача, скаржник зазначив, що 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01 умовами якого встановлено, що факторингу предметом відступлення є в тому числі вимоги, які виникнуть у клієнта в майбутньому (майбутня вимога), при цьому перелік кредитних договорів, за якими здійснюється відступлення, наводиться у відповідних додатках до договору, а саме реєстрах прав вимоги, які є невід`ємною частиною договору факторингу.

Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 130 від 20.04.2021 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (в редакції з урахуванням додаткової угоди до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідачки на загальну суму 10 567,40 грн.

На підтвердження переходу права вимоги позивачем долучено довідку видану ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», що підтверджує перехід права вимоги за кредитним договором № 862817147 від 27.02.2021 до ТОВ «Таліон Плюс».

Звертає увагу, суду, що реєстр прав вимог №130 від 20.04.2021 року підписаний після укладення кредитного договору між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачкою 27.02.2021.

05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчується 04 серпня 2021 року. В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод: №2 від 03.08.2021 та №3 від 30.12.2022, якими продовжено строк дії Договору факторингу до 30.12.2024 включно, всі інші умови залишились без змін.

Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 10 від 31.07.2023 до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідачки на загальну суму 20056,19 грн.

Отже, договір № 05/0820-01 є рамковою угодою, адже він підтверджує згоду двох сторін співпрацювати протягом визначеного проміжку часу, а саме з 05.08.2020 по 30.12.2024. З урахуванням визначених строків дії цього договору, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії. Тобто підписання реєстру прав вимог - передача права вимоги відбулась в межах часових рамок чинності Договору факторингу.

06.10.2023 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали Договір факторингу № 02/06102023 відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідачки за Кредитним договором.

Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 02/06102023 від 06.10.2023 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідачки на загальну суму 20056,19 грн.

Скаржник зазначив, що укладання договору факторингу між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» до виникнення кредитних правовідносин з ОСОБА_1 не свідчить про недійсність передачі прав вимоги за таким договором новому кредитору, оскільки станом на момент укладення кредитного договору договір факторингу був чинним. Право вимоги по кредитному договору № 862817147 від 27.02.2021 року передані ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на користь ТОВ «Таліон Плюс» та в подальшому позивачу на підставі реєстру, який оформлений належним чином, що судом не враховано.

Скаржником було здійснено всі необхідні дії для повного та всебічного розгляду справи та долучено всі необхідні докази для підтвердження факту переходу права вимоги.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначила, що кредитний договір між нею та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено 27.02.2021 року, а договір факторингу укладено 28.11.2018 року, тобто укладення кредитного договору, тому не могли передаватись новому кредиторові, що є самостійною відмовою у задоволенні позову.

Зазначила, перелік транзакцій з автоматизованими даними не підтверджує перерахування саме їй коштів, адже АТ «Сенс Банк» вказало, що рахунок їй не відкривало та кому належить даний рахунок невідомо. Рахунок на який посилається позивач не містить усіх цифр, тому його неможливо належним чином ідентифікувати та стверджувати, що він належить відповідачці. У переліку транзакцій також відсутні будь-які ідентифікуючі дані.

Вважає, що судом першої інстанції правомірно під час ухвалення рішення не взято до уваги копії витягу з реєстру боржників, що стало додатковою підставою для відмови у позові, а також є підставою для залишення оскаржуваного рішення без змін.

Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Із матеріалів справи вбачається, що ціна позову в даній справі становить 20 056,19 грн і є менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028 грн * 30 = 90 840 грн), тому справа відноситься до категорії малозначної справи в силу вимог закону.

Згідно ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час та місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи завчасно розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено факту перерахування грошових коштів ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відповідачці в сумі 11750 гривень на підставі договору №862817147 від 27.02.2021 року.

Суд, встановивши, що договір факторингу №28/1118-01 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) та ТОВ «Таліон плюс» (фактор) укладено 28.11.2018 року, а кредитний договір № 862817147 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачкою укладено 27.02.2021 року, додатковими угодами продовжувався строк дії договір факторингу №28/1118-01, дійшов висновку, що додатковими угодами не визначався розмір вимоги до боржників, в тому числі до відповідача, яка відступається. Суд першої інстанції дійшов висновку, що у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обставин здійснення повної оплати за договорами факторингу на час або після їх укладення, позивачем не додано доказів, які б підтверджували належність виконання заявником своїх зобов`язань за договором.

Суд врахував, що у позивача відсутні оригінали доказів факту переуступки прав вимог до боржника ОСОБА_1 за укладеними договорами факторингу між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс». Реєстр боржників між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ ФК «Онлайн Фінанс» знаходяться у ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ ФК «Онлайн Фінанс», клопотань про витребування цих доказів стороною позивача не заявлялося.

Суд критично оцінив долучені до позовної заяви копії Реєстрів прав вимоги від 20.04.2021 року №130, від 31.07.2023 року №10, від 06.10.2023 року та дійшов висновку, що позивач не підтвердив факт відступлення прав грошової вимоги за кредитним договором № 862817147 від 27.02.2021 року до ОСОБА_1 від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до наступних (нових) кредиторів - ТОВ «Таліон Плюс», ТОВ «ФК « Онлайн Фінанс», та ТОВ «Юніт капітал».

Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлено, що 27.02.2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено договір №862817147, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит в розмірі 11750 грн строком на 20 днів від дати отримання кредиту.

Договір укладено у формі електронного документу з використанням електронного підпису.

На підтвердження укладання між ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» договору №862817147 від 27.02.2021 року позивачем надано суду довідку щодо дій позичальника в інформаційно - телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», де зазначено одноразовий ідентифікатор, паспорт споживчого кредиту, підписаний відповідачкою, Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукт «Смарт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», заявку ОСОБА_1 на отримання грошових коштів в кредит від 27.02.2021 року, в якій ОСОБА_1 зазначила номер картки для перерахунку грошових коштів: 5168-74XX-XXXX-2882; платіжне доручення від 27.02.2021 року про переказ коштів і зарахування на платіжну картку 5168-74XX-XXXX-2882 на суму 11750, 00 грн.

Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно дост.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

У відповідності до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1статті 627 ЦК України).

Відповідно до положень ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Як вбачається із матеріалів справи відповідачка при розгляді справи у суді першої інстанції не заперечувала факту укладання 27.02.2021 року між нею та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» договору №862817147, а заперечувала перерахування грошових коштів.

При розгляді справи у суді першої інстанції представником позивача на підтвердження перерахування грошових коштів було надано також лист АТ «Сенс Банк» від 25.04.2024 року та роздрукований електронний перелік транзакційними даними, де містяться відомості про перерахування на картку 5168-74XX-XXXX-2882 суми 11750, 00 грн. Вказаний письмовий доказ не спростовано відповідачкою.

З урахуванням того, що відповідачка у заявці на отримання грошових коштів в кредит від 27.02.2021 року,зазначила номер картки для перерахунку грошових коштів - 5168-74XX-XXXX-2882 і на вказану картку було здійснено зарахування суми кредиту 11750, 00 грн, то висновок суду про те, що позивачем не доведено факт перерахування кредитних коштів не відповідає встановленим по справі обставинам. Доводи апеляційної скарги в цій частині є слушними.

Звертаючись до суду з вимогами про стягнення кредитних коштів з ОСОБА_1 , позивач посилався на те, що 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого закінчується 28.11.2019 року. У період 2019 року по грудень 2021 року ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» були укладені додаткові угоди до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року

05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчується 04.08.2021 року.

В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод: №2 від 03.08.2021 та №3 від 30.12.2022, якими продовжено строк дії договору факторингу до 30.12.2024 року включно.

06.10.2023 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу № 02/06102023, відповідно до умов якого позивачу було відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.

На підтвердження вказаних обставин, позивачем було надано: копію договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» відповідно до умов якого (п.2.1) клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором; право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимоги, по формі встановленій у відповідному додатку; підписанням Реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників у повному обсязі, за відповідним Реєстром права вимоги (п. 4.1);

додаткову угоду №19 від 28.11.2019 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, відповідно до якої ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» продовжено строк дії договору до 31.12.2020 року, але в будь - якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором;

додаткову угоду №26 від 31.12.2020 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, за умовами якої ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» дійшли згоди укласти текст договору у новій редакції, зокрема згідно з п.4.1 договору право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ним відповідного реєстру прав вимоги, по формі встановленій у відповідному додатку. У п. 8.1 договору вказано про те, що договір набуває чинності та всі права та обов`язки сторін за цим договором набувають повної юридичної сили з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками. п.8.2 договору викладено в редакції: «Строк дії цього договору починає перебіг у момент визначений у п. 8.1 цього договору та закінчується 31.12.2021 року, але в будь - якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором»; з моменту переходу прав вимоги від клієнта до фактора згідно відповідного Реєстру прав вимоги, підписаного сторонами за умовами цього договору, фактор набуває статусу володільця бази персональних даних Боржників, прав вимоги до яких відступаються згідно з цим договором;

додаткову угоду №27 від 31.12.2021 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, згідно якої ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31.12.2022 року;

договір факторингу № 05/0820-01 (а.с.69-71), укладений між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс», відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язується відступити ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (п. 2.1), право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ним відповідного Реєстру прав вимоги, по формі встановленій у відповідному додатку; цей договір набуває чинності та всі права та обов`язки сторін за цим договором набувають повної юридичної сили з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатки, строк дії цього договору закінчується 04.08.2021 року, але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором ;

додаткову угоду № 2 від 03.08.2021 року до договору факторингу номер 05/0820-01 від 05.08.2020 року якою ТОВ «ФК « Онлайн фінан» та ТОВ « Таліон плюс» продовжили строк дії договору до 31.12.2022 року включно;

- додаткову угоду № 3 від 30.12.2022 року до договору факторингу 05/0820-01 від 05.08.2020 року якою ТОВ « ФК» «Онлайн фінанс» та ТОВ «Таліон плюс» продовжено строк дії договору до 30.12.2024 року включно;

-договір факторингу № 02/06102023 (а.с 64-67) від 06.10.2023 року, укладений між ТОВ «Юніт Капітал» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», за умовами якого ТОВ «Юніт Капітал» зобов`язується передати в розпорядження ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» відступити ТОВ «Юніт Капітал» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому для третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (п.1.1); в п.1.2 вказаного договору передбачено, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі Реєстру боржників згідно з додатком №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги; підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору;

- копії Реєстру прав вимоги від 20.04.2021 року №130, від 31.07.2023 року №10, від 06.10.2023 року.

Відповідно до приписів ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі №906/1174/18 зроблено висновок, що правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання.

Указані норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.

Згідно з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №752/8842/14-ц та від 16 жовтня 2018 року у справі №914/2567/17, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. У справах про визнання недійсним договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора, та чи існують ці права на момент переходу.

Згідно довору факорингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, який укладено між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) та ТОВ «Таліон плюс» (фактор) відповідно до умов якого (п.2.1) клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором; право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимоги, по формі встановленій у відповідному додатку; підписанням Реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників у повному обсязі, за відповідним Реєстром права вимоги (п. 4.1); цей договір набуває чинності та всі права та обов`язки сторін за цим договором набувають повної юридичної сили з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатки (п. 8.1), та закінчується 28.11.2019 року, але у будь якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором;

Згідно додаткової угоди №19 від 28.11.2019 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» продовжено строк дії договору до 31.12.2020 року.

Згідно додаткової угоди №26 від 31.12.2020 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» викладено текст договору у новій редакції, зокрема згідно з п.4.1 договору право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ним відповідного реєстру прав вимоги, по формі встановленій у відповідному додатку. У п. 8.1 договору вказано про те, що договір набуває чинності та всі права та обов`язки сторін за цим договором набувають повної юридичної сили з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками. п.8.2 договору викладено в редакції: «Строк дії цього договору починає перебіг у момент визначений у п. 8.1 цього договору та закінчується 31.12.2021 року, але в будь - якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором»; з моменту переходу прав вимоги від клієнта до фактора згідно відповідного Реєстру прав вимоги, підписаного сторонами за умовами цього договору, фактор набуває статусу володільця бази персональних даних Боржників, прав вимоги до яких відступаються згідно з цим договором (п. 11.8);

Згідно додаткової угоди №27 від 31.12.2021 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31.12.2022 року.

Суд першої інстанції не звернув увагу на те, що предметом договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» в період дії вказаного договору є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги та дійшов помилкового висновку про те, що договором факторингу №28/1118-01 укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) та ТОВ «Таліон плюс» (фактор) 28.11.2018 року з додатковими угодами не визначався розмір вимоги до боржників, в тому числі до відповідача.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Положеннями статей 76-80 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

У відповідності до частин першої, другої статті 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги (частини шоста статті 95 ЦПК України).

Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою Верховинського районного суду від 29.04.2024 року визнано явку представника позивача ТОВ «Юніт капітал» обов`язковою для надання пояснень та огляду оригіналів доказів по справі, а саме оригіналів доказів факту переуступки прав вимог до боржника ОСОБА_1 за укладеними договорами факторингу між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога та ТОВ «Таліон Плюс», ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ ФК «Онлайн фінанси», ТОВ ФК «Онлайн фінанси» та ТОВ «Юніт капітал», саме реєстри боржників.

Ухвалою суду від 24.05.2024 року визнано повторно явку представника позивача ТОВ «Юніт капітал» обов`язковою для надання пояснень та огляду оригіналів, а сааме реєстрів боржників.

На виконання ухвали суду від представника позивача до суду надійшла заява (а.с.135-136) в якій представник зазначив, що позивач не заперечує та може надати оригінали даних письмових доказів, але у зв`язку з триваючим військовим вторгненням російської федерації в Україну та можливою загрозою життю, здоров`ю, безпеці відвідувачів суду в також значною віддаленістю між с. Верховина та Києвом, позивач не має змоги з`явитися у судове засідання для надання доказів. Крім того, зазначив, що позивач володіє тільки оригіналом Реєстру боржників до договору факторингу №02/06102023 від 06.10.2023 року, що укладений між ТОВ ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал». Реєстр боржників між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ ФК «Онлайн Фінанс» відповідно знаходяться у ТОВ ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ ФК «Онлайн Фінанс». Просив суд доручити дослідження письмових оригіналів доказів за місцезнаходженням позивача.

Суд першої інстанції відмовив у задоволенні вказаного клопотання.

Відповідачка поставила під сумнів копії наданих витягів з реєстрів боржників оригіналу реєстрам.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі №910/12525/20 зроблено висновок, що відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом зазначених норм, права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором.

В постанові від 18 жовтня 2023 року у справі №905/306/17 Верховний Суд дійшов висновку, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 року у справі №753/20537/18, від 21.07.2021 року у справі №334/6972/17, від 27.09.2021 року у справі №5026/886/2012 тощо).

Оскільки витребувані оригінали реєстрів боржників не було надано суду представником позивача, а надані копії витягу з реєстру боржників відповідачкою поставлено під сумнів, то з урахуванням положень ч. 6 ст.95 ЦПК України суд дійшов вірного висновку що позивачем не підтверджено належними доказами факт відступлення прав грошової вимоги за кредитним договором № 862817147 від 27.02.2021 року до ОСОБА_1 від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до наступних (нових) кредиторів - ТОВ «Таліон Плюс», ТОВ «ФК « Онлайн Фінанс», та ТОВ «Юніт капітал».

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Наведені порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, є підставою для зміни рішення згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України.

Як зазначалося вище, суд першої інстанції під час розгляду справи не повно з`ясував обставини, та дійшов помилкового висновку про те, що договором факторингу №28/1118-01 укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) та ТОВ «Таліон плюс» (фактор) 28.11.2018 року з додатковими угодами не визначався розмір вимоги до боржників, в тому числі до відповідача, однак це не вплинуло на правильний висновок суду про відмову у задоволенні позовних вимог позивача, у зв`язку з цим апеляційний суд приходить до висновку, що рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 29 липня 2024 року необхідно змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Разом з тим, зважаючи на те, що зміна мотивувальної частини оскаржуваного рішення не призвела до ухвалення іншого по суті рішення та задоволення вимог апеляційної скарги, відсутні підстави для перерозподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, Івано-Франківський апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» задовольнити частково.

Рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 29 липня 2024 року змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складений 22 жовтня 2024 року.

Судді: В.М. Луганська

В.М. Барков

В.Д. Фединяк