Справа № 211/6529/24
Провадження № 2-н/211/1028/24
У Х В А Л А

іменем України

про відмову у видачі судового наказу

22 жовтня 2024 року суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Юзефович І.О., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія Наш Дім» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком,

встановив:

заявник ТОВ «Керуюча компанія Наш дім» звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія Наш дім» заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком за період з 01 листопада 2021 року по 01 вересня 2024 року в сумі 10 728 грн. 36 коп., інфляційних витрат в сумі 107 грн. 22 коп., 3 % річних у сумі 30 грн. 65 коп. та витрат по сплаті судового збору в сумі 302 грн. 80 коп.

Вивчивши заяву та додані до неї докази, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до частини третьої статті 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно статті 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

За результатами отриманої з Єдиного державного демографічного реєстру за №857170 від 21.10.2024, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 23.02.2018 по 28.03.2023.

Проте, у заяві про видачу судового наказу заявник зазначає, що боржник проживає за адресою: АДРЕСА_2 , та додані до заяви про видачу судового наказу документи також відповідають цій адресі. Тобто заявник обґрунтовує, що заборгованість виникла саме за цією адресою, проте як вбачається з отриманої судом інформації боржник зареєстрований зовсім за іншою адресою.

Крім того, заявником не надано суду жодних документів, які б підтверджували, що за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, відповідно до наданих відомостей адреса зареєстрованого місця проживання боржника не співпадає з адресою, за якою виникла заборгованість, яку стягувач просить стягнути з вказаного боржника.

За нормами пункту 8 частини 1 статті 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Оскільки, боржник за адресою зазначеною стягувачем у заяві про видачу судового наказу не зареєстрований, даних щодо оформлення за боржником права власності на будинок суду не надано, тобто із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, тому вважаю за необхідне у видачі судового наказу відмовити.

Частиною 2 статті 167 ЦПК України, передбачено, що за результати розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно частини 1 статті 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої пунктом 8 частини 1 статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Крім того, у відповідності до частини 2 статті 161 ЦПК України, особа має право звернутися до суду з вимогами визначеними у частині першій цієї статті, в наказаному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Відповідно до положень частини 2 статті 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

Керуючись ст. 165 ЦПК України, суд, -

постановив:

відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія Наш Дім» у видачі судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя І.О.Юзефович