Справа № 523/5616/24
Провадження №2/523/3383/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня 2024 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді - Дяченко В.Г.,

за участю секретаря судового засідання Томілко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеського ліцею №92 Одеської міської ради, Департаменту освіти та науки Одеської міської ради, Одеської міської ради, Комунальної установи «Центр фінансування та господарської діяльності закладів та установ системи освіти Пересипського району м. Одеси» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Суворовського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_2 з позовною заявою до Одеського ліцею №92 Одеської міської ради, Департаменту освіти та науки Одеської міської ради, Одеської міської ради, Комунальної установи «Центр фінансування та господарської діяльності закладів та установ системи освіти Пересипського району м. Одеси», в якій, з урахування уточнених позовних вимог (а.с.50, Том 1) просила :

-визнати протиправними дії Одеського ліцею №92 Одеської міської ради, Одеської міської ради, Департаменту освіти та науки Одеської міської ради, Комунальної установи «Центр фінансування та господарської діяльності закладів та установ системи освіти Пересипського району м. Одеси» щодо припинення виплати з 19.07.2022 року по 23.12.2023 року включно середнього заробітку мобілізованій на військову службу ОСОБА_2 , вихователю групи продовженого дня Одеського ліцею №92 Одеської міської ради.

-зобов`язати Одеський ліцей №92 Одеської міської ради, Одеську міську раду, Департамент освіти та науки Одеської міської ради, Комунальну установу «Центр фінансування та господарської діяльності закладів та установ системи освіти Пересипського району м. Одеси» нарахувати та виплатити вихователю групи продовженого дня Одеського ліцею №92 Одеської міської ради, ОСОБА_2 , середній заробіток за період з 19.07.2022 року по 23.12.2023 року включно.

Позов мотивований тим, що з 01 жовтня 2021 року позивач прийнята вихователем групи продовженого дня Одеського ліцею №92 Одеської міської ради.

22 березня 2022 року я була призвана на військову службу до Збройних Сил України за мобілізацією на підставі указу Президента України від 24 лютого 2022 року, № 69/2022 «Про загальну мобілізацію».

Згідно наказу директора Одеської загальноосвітньої школи №92 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області від 28.03.2022 №75-К «...увільнено ОСОБА_2 , вихователя продовженого дня, Одеської загальноосвітньої школи №92 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області від виконання обов`язків 28 березня 2022 року у зв`язку з проходженням військової служби. Зберегти за ОСОБА_2 місце роботи (посаду) на особливий період. КУ «ЦФГДЗУСО» Суворовського району м. Одеси забезпечити нарахування та виплату ОСОБА_2 її середнього заробітку.».

Згідно наказу директора Одеської загальноосвітньої школи №92 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області від 04.04.2022 №86-К про внесення змін до наказу від 28.03.2022 №75-К «...увільненій ОСОБА_2 , вихователю продовженого дня, Одеської загальноосвітньої школи №92 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області від виконання обов`язків 28 березня 2022 року змінити дату увільнення на 22 березня 2022 року на підставі надання витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23.03.2022 року №2. КУ «ЦФГДЗУСО» Суворовського району м. Одеси забезпечити проведення розрахунку ОСОБА_2 відповідно до вимог чинного законодавства України...».

Починаючи з липня 2022 року виплату середнього заробітку як мобілізованого педагогічного працівника було припинено.

Листом Департаменту освіти та науки Одеської міської ради від 29.01.2024 №31-Біл-14 позивача повідомлено, що «...Відповідно до листа Міністерства економіки України листом від 26.07.2022 N№4711-06/52362-09, «Враховуючи, що прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про освіту» не визначено жодних особливостей застосування положень частини третьої статті 119 КЗпП, з дня набрання чинності Закону за працівниками, призваними (прийнятими) на військову службу як до дня набрання чинності Законом, так і після цього, передбачено обов`язок збереження лише місяця роботи і посади».

Посилаючись на те, що до спірних правовідносин застосуванню підлягають саме норми статті 57 Закону України «Про освіту» як правові норми, які регулюють оплату праці педагогічних працівників, тобто є спеціальними по відношенню до норм статті 119 КЗпП України (які регулюють оплату праці будь-яких працівників), та які є найбільш сприятливими для особи, позивач звернулася до суду з вказаним позовом.

В матеріалах справи наявний відзив на позовну заяву представника відповідача Комунальної установи «Центр фінансування та господарської діяльності закладів та установ системи освіти Пересипського району м. Одеси» - ОСОБА_3 , в якому остання просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Відзив мотивований тим, що ч. 3 ст. 119 Кодексу законів про працю України (КЗпП) (у редакції, що діяла до 19 липня 2022 року) передбачалось здійснення виплати середнього заробітку, а з 19 липня 2022 року роботодавець звільнений від обов`язку збереження середнього заробітку працівникам, призваним на військову службу, зі збереженням за цими працівниками лише місця роботи і посади.

Згідно п. 6 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо впорядкування надання та використання відпусток, а також інших питань» внесені наступні зміни: у частині другій статті 57 Закону України "Про освіту" (Відомості Верховної Ради України, 2017 р., № 38-39, ст. 380; 2021 р., № 29, ст. 234) слова "чи проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, або військової числа резервістів в особливий період" служби за призовом осіб із виключити.

Відтак, обов`язок роботодавця щодо збереження за такими категоріями працівників середнього заробітку передбачався включно до дня, що передує дню набранням чинності Законом (18 липня 2022 року). з 19 липня 2022 року правові підстави для збереження заробітку за таким працівником відсутні ( а.с.95-101, том1).

В матеріалах справи наявний відзив на позовну заяву представника відповідача Департаменту освіти та науки Одеської міської ради- Борисенко О.А., в якому остання просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Відзив мотивований тим, що що ч. 3 ст. 119 Кодексу законів про працю України (КЗпП) (у редакції, що діяла до 19 липня 2022 року) передбачалось здійснення виплати середнього заробітку, а з 19 липня 2022 року роботодавець звільнений від обов`язку збереження середнього заробітку працівникам, призваним на військову службу, зі збереженням за цими працівниками лише місця роботи і посади.

Згідно п. 6 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо впорядкування надання та використання відпусток, а також інших питань» внесені наступні зміни: у частині другій статті 57 Закону України "Про освіту" (Відомості Верховної Ради України, 2017 р., № 38-39, ст. 380; 2021 р., № 29, ст. 234) слова "чи проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, або військової числа резервістів в особливий період" служби за призовом осіб із виключити.

Відтак, обов`язок роботодавця щодо збереження за такими категоріями працівників середнього заробітку передбачався включно до дня, що передує дню набранням чинності Законом (18 липня 2022 року). з 19 липня 2022 року правові підстави для збереження заробітку за таким працівником відсутні ( а.с.121-127, том1).

В матеріалах справи наявний відзив на позовну заяву представника відповідача Одеського ліцею №92 Одеської міської ради- Асманської А. в якому остання просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Відзив мотивований тим, що ч. 3 ст. 119 Кодексу законів про працю України (КЗпП) (у редакції, що діяла до 19 липня 2022 року) передбачалось здійснення виплати середнього заробітку, а з 19 липня 2022 року роботодавець звільнений від обов`язку збереження середнього заробітку працівникам, призваним на військову службу, зі збереженням за цими працівниками лише місця роботи і посади.

Згідно п. 6 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо впорядкування надання та використання відпусток, а також інших питань» внесені наступні зміни: у частині другій статті 57 Закону України "Про освіту" (Відомості Верховної Ради України, 2017 р., № 38-39, ст. 380; 2021 р., № 29, ст. 234) слова "чи проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, або військової числа резервістів в особливий період" служби за призовом осіб із виключити.

Відтак, обов`язок роботодавця щодо збереження за такими категоріями працівників середнього заробітку передбачався включно до дня, що передує дню набранням чинності Законом (18 липня 2022 року). З 19 липня 2022 року правові підстави для збереження заробітку за таким працівником відсутні ( а.с.147-150, том1).

В матеріалах справи наявний відзив на позовну заяву представника Одеської міської ради Танасійчука І.М. в якому останні просив відмовити у задоволенні позову в частині вимог до Одеської міської ради. Відзив мотивований тим, що Одеська міська рада ОСОБА_2 на роботу не приймала, наказ про її увільнення не видавала та не припиняла їй будь-які нарахування. Тобто Одеська міська рада та позивач не пов`язані трудовими відносинами, а отже у Одеської міської ради відсутні будь-які обов`язки перед ОСОБА_2 в частині сплати середнього заробітку.

Таким чином, Одеська міська рада не є належним відповідачем у даній справі, а тому у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до Одеської міської ради слід відмовити (а.с.88-101).

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, при цьому в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у відсутність позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник Одеської міської ради в судове засідання не з`явився, при цьому в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у відсутність представника відповідача.

Представник Одеського ліцею №92 Одеської міської ради, Департаменту освіти та науки Одеської міської ради, Одеської міської ради, Комунальної установи «Центр фінансування та господарської діяльності закладів та установ системи освіти Пересипського району м. Одеси» в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Згідно з ч. 3 статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши учасників процесу суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що наказом директора Одеської загальноосвітньої школи №92 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області від 28.03.2022 №75-К «...увільнено ОСОБА_2 , вихователя продовженого дня, Одеської загальноосвітньої школи №92 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області від виконання обов`язків 28 березня 2022 року у зв`язку з проходженням військової служби. Зберегти за ОСОБА_2 місце роботи (посаду) на особливий період. КУ «ЦФГДЗУСО» Суворовського району м. Одеси забезпечити нарахування та виплату ОСОБА_2 її середнього заробітку.» ( а.с. 16, Том1).

Наказом директора Одеської загальноосвітньої школи №92 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області від 04.04.2022 №86-К про внесення змін до наказу від 28.03.2022 №75-К «...увільненій ОСОБА_2 , вихователю продовженого дня, Одеської загальноосвітньої школи №92 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області від виконання обов`язків 28 березня 2022 року змінити дату увільнення на 22 березня 2022 року на підставі надання витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23.03.2022 року №2. КУ «ЦФГДЗУСО» Суворовського району м. Одеси забезпечити проведення розрахунку ОСОБА_2 відповідно до вимог чинного законодавства України...» ( а.с.17, Том1).

Позивач є військовослужбовцем з 22 березня 2022 року, що підтверджується Витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 23.02.2022 року №2 (а.с.18, Том 1).

Згідно довідок про заробітну плату виданих Комунальною установою «Центр фінансування та господарської діяльності закладів та установ системи освіти Пересипського району м. Одеси» за період з січня 2022 року по грудень 2022 року, з січня 2023 року по грудень 2023 року, вбачається, що ОСОБА_2 з липня 2022 року припинено виплату заробітної плати ( а.с.9,10, Том 1).

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб, прізвище дружини ОСОБА_2 після укладення шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 ( а.с. 51, Том 1).

Відповідно до положень ч.3ст.199 КЗпП України в редакції, яка діяла до 19.07.2022р., за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб з числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строкдо йогозакінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середнійзаробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб підприємців, у яких вони працювали на час призову.

Водночас, ЗУ №2352-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», який набрав чинності з 19.07.2022р., у ч.3ст.119 КЗпП внесено зміни, а саме слова «зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток» замінено словами «зберігаються місце роботи і посада». Тобто, відповідно до ч.3 ст.119 КЗпП України, починаючи з 19.07.2022 року за будь-якими працівниками, які,принаймні,призвані з цієї дати на військову службу, зберігається місце роботи і посада, проте не зберігається середній заробіток (відповідно до ст.58 Конституції України «закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи»).

Разом з цим, відповідно до ч.2ст.57 ЗУ «Про освіту» (в редакції на час виникнення спору), в разі захворювання педагогічного чи науково-педагогічного працівника, яке тимчасово унеможливлює виконання ним посадових обов`язків і обмежує можливість перебування у колективі осіб, які навчаються, або тимчасового переведення за цих чи інших обставин на іншу роботу чи проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, або військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період за таким працівником зберігається попередній середній заробіток. В разі хвороби або каліцтва попередній середній заробіток виплачується до відновлення працездатності або встановлення інвалідності.

Згідно п. 6 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо впорядкування надання та використання відпусток, а також інших питань» внесені наступні зміни: у частині другій статті 57 Закону України "Про освіту" (Відомості Верховної Ради України, 2017 р., № 38-39, ст. 380; 2021 р., № 29, ст. 234) слова "чи проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, або військової числа резервістів в особливий період" служби за призовом осіб із виключити.

Закон «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо впорядкування надання та використання відпусток, а також інших питань» набрав чинності 24 грудня 2023 року.

Відтак, ч. 2 ст. 57 Закону України «Про освіту» діяла у редакції ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення окремих питань виконання військового обов`язку та ведення військового обліку» від 30.03.2021року до 24 грудня 2023 року.

Таким чином, вимоги вищенаведених правових норм, а саме ч.3 ст.119 КЗпП України та ч.2 ст.57 Закону України «Про освіту», до 24 грудня 2023 року містять розбіжності щодо наявності підстав для нарахування та виплати середнього заробітку особами, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.

У зв`язку з наведеним, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до положень статті 4 КЗпП України законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, ухвалених відповідно до нього.

При цьому, відповідно до ч.1ст.2 ЗУ «Про освіту», законодавство України про освіту ґрунтується на Конституції України та складається з цього Закону, спеціальних законів, інших актів законодавства у сфері освіти і науки та міжнародних договорів України, укладених в установленому законом порядку.

З аналізу вищенаведеного вбачається висновок, що КЗпП є загальним нормативно-правовим актом, який регулює трудові відносини між роботодавцем та працівником, а ЗУ «Про освіту» є спеціальним, оскільки регулює питання трудових відносин саме педагогічних працівників.

Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України від 26.12.2008р. «Щодо практики застосування норм права у випадку колізії», при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.

Судом встановлено, що позивач станом на теперішній час перебуває у трудових відносинах у Одеському ліцеї №92 Одеської міської ради на посаді вихователя продовженого дня, отже на неї поширюється дія ЗУ «Про освіту», який є спеціальним законом, а тому саме вказаний закон підлягає застосуванню до даних спірних правовідносин.

З огляду на викладене, з урахуванням вимог ч.2 ст.57 ЗУ «Про освіту» (в редакції на час виникнення спору), враховуючи, що позивач, яка є педагогічним працівником, була мобілізована на військову службу до Збройних Сил України у зв`язку з введенням воєнного стану, що діє станом і на теперішній час, а також те, що вона продовжує проходити військову службу, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим.

Згідно з положеннями ст. 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.

Належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин.

Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права.

Відтак, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати по пред`явленому позову при наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

На позивачеві лежить обов`язок довести, що саме йому належить оспорюване право, а вказаний ним відповідач зобов`язаний виконати покладений на нього законом або договором обов`язок.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

До таких самих правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 07 жовтня 2020року у справі №705/3876/18, де, зокрема зазначив, що "неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві."

Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Так, позивачем не доведено порушення відповідачами - Департаментом освіти та науки Одеської міської ради, Одеською міською радою, її прав щодо виплати середнього заробітку, а відтак у задоволенні позовних вимог до вказаних відповідачів слід відмовити.

Таким чином, беручи до уваги принципи змагальності та диспозитивності цивільного процесу, суд вважає позовні вимоги до Одеського ліцею №92 Одеської міської ради, Комунальної установи «Центр фінансування та господарської діяльності закладів та установ системи освіти Пересипського району м. Одеси» є обґрунтованими та доведеними належними, достатніми та допустимими доказами, а тому з останніх на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за період з дня припинення виплати з липня 2022 року до 23 грудня 2023 року включно часу внесення змін до Закону України «Про освіту».

Щодо строків звернення за захистом порушених прав.

У Рішенні Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 КЗпП України, статей 1, 12 Закону України «Про оплату праці» зазначено, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.

У пункті 2.1 мотивувальної частини вказаного Рішення Конституційний Суд України розкрив сутність вимог працівника до роботодавця, зазначених у частині другій статті 233 КЗпП України, строк звернення до суду з якими не обмежується будь-яким строком.

Конституційний Суд України дійшов висновку, що під заробітною платою, яка належить працівникові, або, за визначенням, використаним у частині другій статті 233 КЗпП України, належною працівнику заробітною платою необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат.

Відповідно до ч.1ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач звільнена від сплати судового збору за подання вказаної позовної заяви відповідно до п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Відтак з Одеського ліцею №92 Одеської міської ради, Комунальної установи «Центр фінансування та господарської діяльності закладів та установ системи освіти Пересипського району м. Одеси» на користь держави підлягає стягненню судовий збір по 605,60 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 10, 206, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Одеського ліцею №92 Одеської міської ради, Департаменту освіти та науки Одеської міської ради, Одеської міської ради, Комунальної установи «Центр фінансування та господарської діяльності закладів та установ системи освіти Пересипського району м. Одеси» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Одеського ліцею №92 Одеської міської ради, Комунальної установи «Центр фінансування та господарської діяльності закладів та установ системи освіти Пересипського району м. Одеси» щодо припинення виплати з 19.07.2022 року по 23.12.2023 року включно середнього заробітку мобілізованій на військову службу ОСОБА_1 , вихователю групи продовженого дня Одеського ліцею №92 Одеської міської ради.

Зобов`язати Одеський ліцей №92 Одеської міської ради, Комунальну установу «Центр фінансування та господарської діяльності закладів та установ системи освіти Пересипського району м. Одеси» виплатити вихователю групи продовженого дня Одеського ліцею №92 Одеської міської ради, ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), середній заробіток за період з 19.07.2022 року по 23.12.2023 року включно.

Стягнути з Одеського ліцею №92 Одеської міської ради (, місцезнаходження: м. Одеса, вул. Генерала Бочарова, 67), Комунальної установи «Центр фінансування та господарської діяльності закладів та установ системи освіти Пересипського району м. Одеси» (, місцезнаходження: вул. Отамана Головатого, 99, м. Одеса) на користь держави судовий збір по 605,60 грн. з кожного.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 21.10.2024 року .

Суддя: