Справа № 583/2730/24
21 жовтня 2024 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого судді Сидоренка Р.В.,
за участю секретаря судового засідання Якубович В.В.,
позивачки ОСОБА_1 ,
представника позивачки Собини П.М.
представника третьої особи Гончар С.М. ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №5 в м. Охтирці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , треті особи: служба у справах дітей Охтирської міської ради Охтирського району Сумської області, орган опіки та піклування виконавчого комітету Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки, призначення опікуна та стягнення аліментів,
04.06.2024 представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Собина П.М. звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить: - визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з його бабою - ОСОБА_1 ; - позбавити ОСОБА_4 батьківських прав стосовно малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; - встановити опіку над малолітнім ОСОБА_5 , призначивши опікуном дитини ОСОБА_1 ; - стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання онука - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача, щомісячно, з урахуванням індексації, до повноліття дитини.
Позовні вимоги мотивує тим, що донька позивачки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мала стосунки з ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 народила сина - ОСОБА_5 . Відповідач не визнав ОСОБА_7 своїм сином, однак проведеним експертним дослідженням було встановлено його батьківство щодо малолітнього ОСОБА_5 . Судовим рішенням від 26.07.2018 із ОСОБА_4 були стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_5 та матері дитини ОСОБА_6 . Протягом всього часу, з моменту ОСОБА_8 відповідач не відвідував дитину, не приходив гуляти з сином. Мати дитини надсилала повідомлення відповідачу та просила прийти в гості до дитини, однак відповідач лише обіцяв, але не приходив, посилаючись на зайнятість на роботі. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 померла від невиліковної хвороби. Протягом 7 місяців, поки лікарі боролися за життя останньої, малолітній ОСОБА_5 перебував з позивачкою. ОСОБА_4 перераховував аліменти на утримання сина та матері дитини, але жодного разу не відвідав ОСОБА_6 та жодного разу не виявив бажання побачити сина. На даний час дитина проживає з позивачкою, остання опікується долею онука, доглядає та утримує його, піклується про його всебічний розвиток та здоров`я. Відповідач ніяким чином не піклується про сина, не проявляє зацікавленості в його подальшій долі, не цікавиться його успіхами, станом здоров`я, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, що і стало підставою звернення до суду.
Ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14.06.2024 відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12.07.2024 залучено в якості третьої особи орган опіки та піклування виконавчого комітету Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області.
Ухвалою суду Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 26.07.2024 витребувано від органу опіки та піклування виконавчого комітету Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області висновок щодо доцільності позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав стосовно малолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрито підготовче провадження по справі та призначено розгляд справи по суті.
Позивачка та її представник у судовому засіданні позов підтримали повністю із підстав, викладених у ньому, та просили задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, як шляхом направлення повісток за місцем реєстрації, так і шляхом оголошення на сайті суду та направлення повідомлення через соціальну мережу Вайбер, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.
Представник служби у справах дітей Охтирської міської ради Охтирського району Сумської області позов в частині доцільності позбавлення відповідача батьківських прав щодо дитини підтримала, у іншій частині поклала вирішення питань на розсуд суду.
Представники орган опіки та піклування виконавчого комітету Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи.
Приймаючи до уваги згоду сторони позивача, суд проводить заочний розгляд справи на підставі доказів, наявних у справі, відповідно до положень ст.ст. 279, 280 ЦПК України.
Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вислухавши пояснення учасників справи, покази свідків, дійшов до такого висновку.
Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до норм сімейного законодавства.
Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
За приписами ч.ч. 1-3 ст. 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини.
Положеннями ч.ч. 1, 8, 9 ст. 7 СК України передбачено, що сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Згідно з вимогами ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Статтею 150 СК України, встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, до яких, серед інших, належить і обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Частинами 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
В преамбулі до Конвенції про права дитини, зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні.
Положеннями Конвенції про права дитини передбачено, що дитина має право на ім`я і набуття громадянства, а також право знати своїх батьків і право на їх піклування.
Згідно зі статтею 9 Конвенції про права дитини держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію.
Підстави позбавлення батьківських прав визначені ч. 1 ст. 164 СК України.
Так мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Відповідно до ч. 3 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось з них.
У ч. 2 п. 16 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Установлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 є батьками малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а ОСОБА_1 доводиться малолітньому бабусею, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим повторно 18.07.2018 Зарічним районним у місті Суми відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 04.04.2001 відділом РАГС Охтирського міського управляння юстиції Сумської області (а.с. 9, 16).
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 25.01.2019 Охтирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області (а.с. 15 зворот).
ОСОБА_1 та малолітній ОСОБА_5 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , у кімнаті, яку вони успадкували після смерті ОСОБА_6 , що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 19.08.2021, зареєстрованим в реєстрі за №1183 (а.с. 9 зворот, 11, 19-20).
Відповідно до довідки квартального комітету «Центральний» від 04.08.2023, ОСОБА_1 та її онук ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживають за адресою: АДРЕСА_2 , у квартирі, що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 04.06.2019, зареєстрованим в реєстрі за №618, та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.06.2019 №169187049 (а.с. 15, 17-18).
Відповідач ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується відміткою в його паспорті громадянина України серії НОМЕР_3 , виданому 18.11.2010 Охтирським МВ ГУМВС України в Сумській області, та відповіддю відділу з питань державної реєстрації Охтирської міської ради від 11.06.2024 №15-11/1851 (а.с. 10, 29).
Відповідач вихованням та належним утриманням своєї дитини не займається, що підтверджується наступним.
Так. згідно довідки виданої директором закладу дошкільної освіти (ясла-садок) «Казка» малолітній ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно відвідував даний заклад за інклюзивною формою навчання з 26.08.2021 р. по 22.08.2023 р. Батько ОСОБА_4 контакту із закладом не підтримував, розвитком дитини не цікавився, з вихователями не спілкувався, батьківські збори не відвідував. Дитину до закладу приводила та забирала бабуся ОСОБА_1 .
Згідно довідки виданої в.о. директора Бугруватського ліцею малолітній ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н. навчається у дошкільній групі Бугруватського ліцею з 01.09.2023. навчальний заклад відвідує регулярно. Супроводжує вихованця завжди бабуся. За час перебування дитини в садочку особа, яка вказана батьком у свідоцтві про народження дитини, жодного разу не з`являлася та не зверталась до адміністрації закладу чи вихователів дошкільної групи. Життям дитини та його навчанням не цікавилась.
Згідно довідки виданої Комунальною установою «Інклюзивно-ресурсний центр Охтирської міської ради Сумської області» вказана установа проводила комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку дитини у травні 2021 р. 27.02.2024 р. подана заявка на проведення повторної психолого-педагогічної оцінки розвитку особи. Під час проведення комплексних оцінок, надання консультацій ОСОБА_9 був у супроводі ОСОБА_1 . Батько дитини у інклюзивно-ресурсному центрі не був присутнім під час проведення комплексних оцінок та консультацій.
Згідно відповіді на запит адвоката наданої КПН СОР «Охтирський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» малолітній ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходиться під наглядом сімейного лікаря з 05.08.2028 р. дитина постійно з`являється на прийом у супроводі бабусі. Батько дитини установу з дитиною не відвідував.
Відповідач ОСОБА_4 27.05.2021 р. надавав позивачці ОСОБА_1 , як бабусі дитини, довіреність представляти його інтереси (у т.ч. як батька дитини). Однак строк зазначеної довіреності сплив 27.05.2024 р.
Допитані як свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , кожна окремо, повідомили суд про те, що дитиною з народження опікується бабуся. Дитина з народження страждає на вади розвитку, через що позивачці доводиться прикладати значних зусиль для загального розвитку дитини, що потребує як значних матеріальних витрат, так і фізичних зусиль. Батько життям та вихованням дитини не цікавиться.
Орган опіки та піклування виконавчого комітету Чернеччинської сільської ради Охтирського р-ну, Сумської обл. надав висновок, відповідно до якого орган опіки та піклування вказав на неможливість надання висновку через не проживання сімї на території сільської ради та перебування відповідача за кордоном. У вирішенні даного питання покладаються на розсуд суду.
Судом також була з`ясована думка дитини. Так, малолітній ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 був опитаний у присутності психолога у залі суду. Останній пояснив, що батька свого він не пам`ятає, а бабусю називає мамою.
Судом встановлено, що батько дитини не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, зменшення наслідків наявних у неї вроджених вад, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не виявляє будь-якого інтересу до її внутрішнього світу; не створює належних умов для отримання нею освіти. Факт перерахування бабусі коштів на дитину в сумі по 2000 грн. не може бути тією обставиною, що свідчить про належне виконання відповідачем батьківського обов`язку.
За таких обставин, сукупність наведених доказів свідчить про наявність підстав для задоволення позову та позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав стосовно малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
При вирішенні вимоги позивача щодо встановлення опіки над дитиною суд виходить із наступного.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 257 та ст. 258 СК України, баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Баба і дід мають право на самозахист внуків. Баба і дід мають право звернутися за захистом прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх та повнолітніх непрацездатних внуків до органу опіки та піклування або до суду без спеціальних на те повноважень.
При цьому судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є рідною бабусею малолітнього ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .Позивач бажає встановити опіку над малолітнім онуком, щоб забезпечити інтереси дитини, всіляко сприяти у отриманні хлопцем належного медичного догляду та лікування; виховання, освіти, духовного та фізичного розвитку, забезпечити йому родинне тепло, сімейний затишок та батьківську любов.
Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених ЦК України.
Згідно з правилами ч.ч. 3, 4 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою (піклування над неповнолітньою особою), якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна (піклувальника) за поданням органу опіки та піклування.
Службою в справах дітей Охтирської міської ради наданий висновок згідно якого позивачка може бут опікуном відносно свого онука, у разі надання йому статусу дитини позбавленої батьківського піклування.
Таким чином, суд прийшов до висновку про відсутність перешкод для вирішення даного питання в судовому порядку, із урахуванням попереднього висновку про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав відносно дитини. Таке рішення сприятиме найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Щодо вимоги про стягнення аліментів.
Відповідно до частин 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Відповідно до частини 2 ст. 247 СК України встановлення опіки не припиняє права дитини на отримання аліментів.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до частин 1, 5 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Тобто, законодавець презюмує, як безспірний, розмір аліментів на одну дитину - одна чверть заробітку платника аліментів. Саме в такому розмірі позивач і прохає стягнути аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Щодо вимоги позивача про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з його бабою - ОСОБА_1 суд виходить з наступного.
Згідно ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.
З огляду на викладене, враховуючи ту обставину, що судом прийняте рішення про задоволення вимог позивачки в частині встановлення опіки над малолітньою дитиною, та імперативної норми закону, якою встановлюється місце проживання малолітньої дитини, яка не досягла 10 років, разом з опікуном, також з огляду на відсутність спору з приводу місця проживання дитини і задоволенні вказаної вимоги слід відмовити.
Враховуючи наявність підстав для задоволення позову, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 51 Конституції України, Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, ст.ст. 5, 7, 121, 122, 125, 128, 150, 164 Сімейного кодексу України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 12, 13, 77-81, 141, 206, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Позбавити ОСОБА_4 батьківських прав стосовно малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Встановити опіку над малолітнім ОСОБА_5 , призначивши опікуном дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянку України, уродженку с. Бугрувате Охтирського р-ну., Сумської області.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача, щомісячно, з урахуванням індексації, до повноліття дитини, починаючи стягнення з 04.06.2024 року.
У іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 2422,40 грн. в рахунок відшкодування судових витрат.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Охтирського міськрайонного суду Р.В.Сидоренко