Справа № 754/549/24
У Х В А Л А

Іменем України

22 жовтня 2024 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Буша Н.Д.,

секретаря судових засідань Шклярської К.Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло-Сервіс Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТзОВ «Житло-Сервіс Груп» в особі представника - адвоката Павленка С.В. звернувся з даним позовом до суду.

Ухвалою від 06.02.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

12.02.2024 року, 17.09.2024 року, 23.09.2024 року від сторони позивача на адресу суду надійшли заяви про закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю предмету спору та стягнення судових витрат, витрат на професійну правничу допомогу, яка обґрунтована тим, що після пред`явлення позову відповідач погасила в повному обсязі заборгованість, чим повністю задовольнила позовні вимоги після пред`явлення позову. У зв`язку із викладеним позивач відмовляється від позовних вимог, до початку розгляду справи по суті. Також, просить суд вирішити питання щодо стягнення з відповідача судовий збір в розмірі 2 684 грн. та 7 000,00 грн. витрати на професійну правову допомогу.

18.10.2024 року від відповідача на адресу суду надійшла заява про закриття провадження по справі в зв`язку зі сплатою заборгованості.

Сторони в судове засідання не з`явились, в матеріалах справи наявні заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Суд вважає за можливим розглянути клопотання про закриття провадження по справі у відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяви підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 206 ЦПК України визначено, що позивач може відмовитися від позову. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 4, ч. 1 та ч. 2 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

За таких обставин, відмова позивача від позову підлягає прийняттю, а провадження у справі - закриттю.

У поданій заяві про відмову від позову, позивач просить стягнути з відповідача на його користь судовий збір в розмірі 2 684 грн. та витрати на професійну правничу допомогу розмірі 7 000 грн.

Відповідно до вимог ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. Тому, з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір при подачі позову в розмірі 2 684 грн.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Однією із особливостей процедури відшкодування витрат на професійну правову допомогу є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Такий висновок відповідає позиціям КАС у складі ВС у постанові від 26.06.2019 року у справі №813/481/18, КАС у складі ВС у постанові від 21.01.2021 року у справі № 280/2635/20, та відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

При цьому даною статтею передбачено цілі розподілу, визначення розміру та розмір судових витрат, зокрема: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України, встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (п. 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), п. 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), п. 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01)).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Позивачем до суду для підтвердження витрат на професійну правничу допомогу подано наступні документи: копію договору про надання правової допомоги №30-06/2023, укладеного 30 червня 2023 року між Адвокатським об`єднанням «Правовий Діалог» та ТОВ «Житло-Сервіс Груп»; додаток №1, додаток №2, додаток №3 до вказаного договору; Акт приймання-передачі наданої правової допомоги, який не містить дати його складання та відповідних реквізитів; Акт №1 приймання - передачі наданої правничої допомоги від 10 липня 2024 року; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката на ім`я ОСОБА_2 ; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю на ім`я Ушакевич М.П., копію довіреності №01/05/24.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд враховує складність справи, об`єм виконаних адвокатами робіт, час який витрачений адвокатами на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсяг наданих адвокатами послуг та виконаних робіт, а також ціну позову та (або) значення справи для сторони, в тому числі вплив вирішення справи на репутацію сторони або публічний інтерес до справи, і робить висновок, що слід відшкодувати позивачу за рахунок відповідача витрати на правничу допомогу, у розмірі 3 000 грн., так як саме такий розмір правової допомоги буде співмірним заявленим позовним вимогам та справедливим.

За таких обставин, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правничу допомогу та стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Житло-Сервіс Груп» судові витрати на правничу допомогу у розмірі 3 000 грн.

Керуючись ст. ст. 133, 142, 255, 256, 260, 353-355 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Прийняти відмову від позову представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло-Сервіс Груп» - Ушакевич Марини Петрівни до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги.

Провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло-Сервіс Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги- закрити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло-Сервіс Груп» (, місцезнаходження: 02034, м. Київ, Градинська, буд. 20, оф. 1/1) судовий збір у розмірі 2 684 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 3 000 грн.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд міста Києва.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 22.10.2024 року.

Суддя Н.Д.Буша