Справа № 538/1438/24
Провадження по справі № 2/538/692/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 жовтня 2024 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді - Бондарь В.А.
за участю секретаря судового засідання - Горілей Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лохвиця Полтавської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Руденка Сергія Павловича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Райз-Схід" про стягнення заборгованості за договором оренди землі, -
в с т а н о в и в :
Представник позивача звернувся до суду з позовом до ТОВ "Райз-Схід" прохаючи стягнути з ТОВ «Райз-Схід» на користь позивача заборгованість по виплаті орендної плати за 2023 рік та частину 2024 року в розмірі 11 008,45 грн., судовий збір та витрати на правничу допомогу.
Відповідно до Договору оренди землі від 15.03.2016 року, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ "Райз-Максимко", правонаступником якого стало ТОВ "Райз-Схід", останньому передано в строкове оплатне користування вказану земельну ділянку, строком на 7 років. Право оренди за даним Договором виникло 02.08.2016 року після його державної реєстрації.
Відповідно до п. 4.1 Договору розмір орендної плати погоджено у розмірі 7% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 8 066,74 грн.
Додатковою угодою від 27.11.2017 року, а саме п. 4.2 строк дії договору продовжено до 31.12.2023 року, та п.4.4 угоди встановлено розмір орендної плати на рівні 11 523,90 грн.
Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку приватної власності здійснюється з урахуванням індексації на рік виплати /нарахування. При цьому, коефіцієнт індексації для орендної плати застосовується станом на 01 січня року виплати/нарахування.
У відповідності до Витягу з Державного реєстру речових прав від 30.01.2024 року, 24.01.2024 року було здійснено державну реєстрацію припинення права оренди за Договором оренди землі від 15.03.2016 року.
Внаслідок одностороннього порушення умов Договору оренди землі відповідачем, позивач позбавлений свого права на отримання орендної плати за 2023 рік і частину 2024 року (з 01.01.2024 року по 24.01.2024 року), що складає 20 785,60 грн.
Оскільки позивач є власником 1/2 частини земельної ділянки, відповідно фактична заборгованість з орендної плати становить 10 392,80 грн.
Станом на 19.04.2024 року відповідач не провів нарахування, виплату орендної плати, що підтверджується випискою про рух коштів по рахунку за період з 31.12.2022 року по 24.07.2024 року з банківського рахунку позивача, який відкрито в АТ "Райффайзен Банк".
Ухвалою Лохвицького районного суду Полтавської області від 30.07.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, встановлено строки для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень.
У судове засідання представник позивача не з"явився, подавши заяву про розгляд справи без участі позивача, представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.
Представник відповідача ТОВ «Райз-Схід» в судове засідання не з`явився з невідомих причин, належним чином повідомлявся про розгляд справи. Заяв та клопотань про відкладення розгляду цивільної справи на адресу суду не надходило. Також на адресу суду відповідачем не надіслано відзив на позовну заяву.
Згідно з вимогами ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з"явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не надав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, встановив наступне.
Відповідно до Договору оренди землі від 15.03.2016 року, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ "Райз-Максимко", правонаступником якого стало ТОВ "Райз-Схід", останньому передано в строкове оплатне користування вказану земельну ділянку, строком на 7 років. Право оренди за даним Договором виникло 02.08.2016 року після його державної реєстрації (а.с. 18-20).
Відповідно до п. 4.1 Договору розмір орендної плати погоджено у розмірі 7% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 8 066,74 грн.
Додатковою угодою від 27.11.2017 року, а саме п. 4.2 строк дії договору продовжено до 31.12.2023 року, та п.4.4 угоди встановлено розмір орендної плати на рівні 11 523,90 грн. (а.с. 9).
Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Частинами 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Статтею 21 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендна плата за землю- це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 цього ж Закону, орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема своєчасного внесення орендної плати.
Відповідно до статтей 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк виконання, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку приватної власності здійснюється з урахуванням індексації на рік виплати /нарахування. При цьому, коефіцієнт індексації для орендної плати застосовується станом на 01 січня року виплати/нарахування.
У відповідності до Витягу з Державного реєстру речових прав від 30.01.2024 року, 24.01.2024 року було здійснено державну реєстрацію припинення права оренди за Договором оренди землі від 15.03.2016 року(а.с. 25).
Умовами договору рік виплати оренди (2023 рік) повинен був закінчитися 31.12.2023 року, а коефіцієнт індексації для орендної плати за 2023 рік повинен застосовуватися станом на 01.01.2023 року , що зазначено Договором, тобто до 01.01.2023 року розмір орендної плати з урахуванням індексації станом на 01.01.2023 року за 2023 рік виплати повинен був складати 19 442,22 грн. Відповідно, оренда за 2024 рік закінчується 31.12.2024 року, а коефіцієнт індексації для оренди за 2024 рік застосовується станом на 01.01.2024 року, що повинно було скласти 20 430,62 грн. До даного розміру орендної плати згідно з Договором застосовані індекси інфляційних витрат станом на 01.01.2024 року, починаючи з 02.01.2023 року, так як до розміру орендної плати за 2023 рік встановленої Додатковою угодою від 27.11.2017 року було застосовано індекси інфляції станом на 01.01.2023 року, починаючи з 27.11.2017 року, а тому розмір орендної плати за повний 2024 рік становить 20 430,62 грн.
Так як дія Договору була припинена 24.01.2024 року, заборгованість з орендної плати за 2024 рік в цілому складає: 1 343,38 грн. = 20 430,62 грн./365 днів х 24 дні .
Таким чином, заборгованість з орендної плати за 2023 рік і частину 2024 року (з 01.01.2024 року по 24.01.2024 року) складає 20 785,60 грн.
Оскільки позивач є власником 1/2 частини земельної ділянки, відповідно фактична заборгованість з орендної плати за 2023 рік і 2024 рік (з 01.01.2024 - 24.01.2024 рік) до моменту державної реєстрації припинення права оренди складає 10 392,80 грн. (20 785,60 грн / 2 = 10 392,80 грн).
Станом на 19.04.2024 року відповідач не провів нарахування, виплату орендної плати, що підтверджується випискою про рух коштів по рахунку за період з 31.12.2022 року по 24.07.2024 року з банківського рахунку позивача, який відкрито в АТ "Райффайзен Банк" (а.с 12).
Відповідно до вимог ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Разом з тим, виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційні збитки, 3% річних.
Право оренди у відповідача припинилося з 24.01.2024 року, строк перебігу прострочення оплати орендної плати позивачеві розпочався 02.01.2024 року. Враховвуючи розмір простроченої орендної плати, що складає 10 392,80 грн., станом на день звернення до суду з позовом, розмір простроченої орендної плати з урахуванням інфляційних втрат і 3 % річних складає 11 008,45 грн.
Таким чином, загальний розмір заборгованості відповідача на користь позивача за прострочення оплати оренди за 2023 та частину 2024 календарні роки, згідно умов Договору оренди землі від 15.03.2016 року, та Додаткової угоди від 27.11.2017 року, з урахуванням інфляційних втрат , 3 % річних складає 11 008,45 грн., що є обгрунтованим, та підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача.
При поданні позову, позивач сплатив 1211,20 гривень судового збору, що підтверджується квитанцією від 23.07.2024 року, та випискою про зарахування судового збору (дата зарахування судового збору 23.07.2024 року) (а.с. 1-2).
Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1211,20 гривень судового збору.
15.10.2024 року представником позивача подано заяву про розподіл (стягнення ) витрат на правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн.
При вирішенні питання про судові витрати, суд виходить з такого.
У пункті 82 рішення у справі "Дубовик проти України" від 15.01.2010 року Європейський суд з прав людини зазначив, що згідно з практикою Суду заявниця має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим.
Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
Відповідно до приписів ст.141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладається на відповідача у разі задоволення позову.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
За правилами ч.ч.1-6 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок щодо попереднього (орієнтовного) визначення суми судових витрат встановлено ст.134 ЦПК України.
Таким чином відсутність документального підтвердження надання професійної правничої допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акту прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності.
У відповідності до частин 1,4 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником позивача адвокатом Руденком С.П. надано: Ордер на надання правничої допомоги від 22.07.2024 року, договір №22/07-24 про надання професійної правничої допомоги від 22.07.2024 року; акт здачі-прийняття робіт від 14.10.2024 року, яким передбачено, що роботи виконано в повному обсязі, а саме : ознайомлення з наданими клієнтом документами, підготовка позовної заяви, підготовка процесуальних документів.
Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, враховуючи характер спірних правовідносин, обсяг наданої правової допомоги, ступінь складності справи, відсутність клопотання представника відповідача про зменшення судових витрат, виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості, суд дійшов висновку про доведеність понесених витрат, стягнувши з відповідача судові витрати на правничу допомогу ,понесені позивачем на його користь у розмірі 5 000,00 грн.
Керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 625, 629 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 13, 18, 81, 141, 178, 258, 259, 263-265, 274, 279, 280, 352, 354, 355 ЦПК України, Закону України «Про оренду землі», суд -
Позов представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Руденка Сергія Павловича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Райз-Схід" про стягнення заборгованості за договором оренди землі - задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Лохвицький районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його складення.
Суддя В.А. Бондарь