Провадження № 2/752/7464/24
У Х В А Л А

Іменем України

16 жовтня 2024 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Слободянюк А.В., розглянувши позовну заяву громадянина Туреччини ОСОБА_3 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Майоров Василь Олександрович, до Акціонерного товариства «ОТП Банк», третя особа: ОСОБА_2 , про припинення поруки, -

у с т а н о в и в:

До Голосіївського районного суду м. Києва надійшла вищевказана позовна заява та за результатами проведеного 11 жовтня 2024 року автоматизованого розподілу судової справи між суддями, передана до провадження судді Слободянюк А.В.

Вивчивши подані матеріали, вважаю за необхідне подану заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, відповідно до ст.185 ЦПК України з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Статті 175, 177 ЦПК України визначають вимоги до позовної заяви.

Зокрема, суд зазначає, що за приписами п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

У відповідності до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

При цьому, положеннями ч. 7 ст. 81 ЦПК України, зокрема, визначено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 83 ЦПК України).

Так, пред`являючи свої вимоги про припинення поруки, позивач посилається на те, що між сторонами було укладено Кредитний договір №СМ-SМЕ016/397/2008 та договір іпотеки №РМ- SМЕ 016/397/2008. В той же час, як встановлено судом з наданих додатків до позову, в останніх не міститься жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про викладені обставини позову, на які посилається позивач, зокрема відповідні кредитний договір та договір іпотеки, що підлягає усуненню позивачем шляхом надання суду належним чином засвідчених копії зазначених доказів за кількістю учасників процесу.

Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що позовна заява по тексу містить невизначеність у вигляді зазначення слів «Особа_2», «Особа_3», що також підлягає усуненню позивачем шляхом надання суду позовної заяви з коректно визначеними особами за кількістю учасників справи.

Позивач зазначає, що він звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», натомість не вказує норми цього закону, які в його випадку звільняють його від обов`язку сплатити судовий збір.

Так, за матеріалами позовної заяви, позивач у справі громадянин Туреччини ОСОБА_3 є поручителем за договором поруки №SR-SME016/397/2008, укладеним з ЗАТ «ОТП Банк», як кредитором.

Відповідно до ч.3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів", споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

ОСОБА_3 не є споживачем банківських послуг виходячи з наступного.

Відповідно до статті 553 ЦК України договір поруки є додатковим, акцесорним зобов`язанням, який забезпечує належне виконання основного зобов`язання та виникає і існує лише за умови існування основного, забезпеченого договору, яким у даному випадку є кредитний договір. Акцесорний договір не є споживчим договором, а сторона такого договору не є споживачем, оскільки вказаний договір не направлений на задоволення особистих потреб поручителя.

Споживачем, права якого захищаються на підставі Закону України "Про захист прав споживачів", є лише громадянин (фізична особа), який придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних побутових потреб. Цей Закон регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва.

Порука є способом забезпечення зобов`язань боржника перед кредитором і має похідну правову природу від правовідносин, що виникають з кредитного договору.

Поручитель за змістом договору поруки не є споживачем послуг банку з кредитування, а, навпаки, є особою, яка своєю відповідальністю забезпечує відповідальність боржника в договорі споживчого кредиту, тобто споживача.

Договір поруки не є договором на придбання, замовлення, використання продукції для особистих потреб, не пов`язаних з підприємницькою діяльністю, виконанням обов`язку найманого працівника, або договором про намір здійснити такі дії.

Отже, поручитель не може розглядатись у договорі поруки як споживач послуг банку, а тому в цих правовідносинах на нього не поширюється дія Закону України "Про захист прав споживачів".

За таких обставин, відсутні підстави вважати, що ОСОБА_3 звільнений від сплати судового збору за подання позову в силу закону.

На інші підстави звільнення від сплати судового збору позивач не посилаються.

Статтею 2 Закону України "Про судовий збір", передбачено, що платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом, таким законом є Закон України «Про судовий збір». У відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою, застосовується ставка судового збору, яка становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Станом на 01.01.2024 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3028 гривень.

З тексту прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивач заявляє одну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, за подання даної позовної заяви до суду ОСОБА_3 необхідно сплатити 1211,20 грн. за немайнову вимогу та надати суду документ, що підтверджує сплату судового збору.

Сплата судового збору має бути здійснена за наступними реквізитами:

отримувач коштів: ГУК у м.Києві/Голосіїв.р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783

Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО)899998

Рахунок отримувача UA0026002

Код класифікації доходів бюджету 22030101 Призначення платежу*;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);

Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Голосіївський районний суд міста Києва (назва суду, де розглядається справа).

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Отже, оскільки позивачем не дотримані вищенаведені положення ЦПК України, позовна заява має бути залишена без руху відповідно з наданням позивачу строку для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 27, 175, 176, 177, 185 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву громадянина Туреччини ОСОБА_4 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Майоров Василь Олександрович, до Акціонерного товариства «ОТП Банк», третя особа: ОСОБА_2 , про припинення поруки- залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання копії ухвали та попередити що у разі невиконання ухвали у визначений термін, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Роз`яснити позивачу, що згідно з ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. При цьому, п. 2 ч. 1 ст. 177 ЦПК України визначено, що у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Слободянюк