О К Р Е М А Д У М К А
Судді Дзюбича Віктора Леонідовича
19.09.2024 Справа №607/4768/23 Провадження №2-о/607/21/2024
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 вересня 2024 року, по справі №607/4768/23, заяву ОСОБА_1 , з участю заінтересованої особи Управління соціальної політики Тернопільської міської ради про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна, задоволено.

Зокрема, більшістю голосів колегіального складу суду: двома присяжними, було прийнято рішення визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною. Встановлено опіку над недієздатною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначивши її опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Строк дії рішення про визнання недієздатною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено 2 (Два) роки з дня набрання рішенням законної сили.

Частиною 2 статті 35 ЦПК України передбачено, що при ухваленні рішення з кожного питання жоден із суддів не має права утримуватися від голосування та підписання рішення.

Положеннями частини 3 статті 35 ЦПК України, які передбачають, що суддя, не згідний з рішенням, може письмово викласти свою окрему думку, вважаю за необхідне викласти свою окрему думку, зважаючи на наступне.

Як правильно було зазначено присяжними, згідно з положеннями статті 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Проте за положеннями частини 2 статті 39 ЦК України, порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Згідно з вимогами ст. 103 Цивільного процесуального кодексу України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

В силу вимог ст. 105 ЦПК України призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: 1) характер і ступінь ушкодження здоров`я; 2) психічний стан особи; 3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

Відповідно до ч. 1 ст. 298 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

Відповідно ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.06.2023 у справі призначена судово-психіатрична експертиза на вирішення якої поставлені питання:

1. Чи хворіє на даний час ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , психічним захворюванням?

2. Якщо так, то чи спричиняє це психічне захворювання хронічній, стійкій психічний розлад?

3. Чи є дане захворювання хронічним, стійким психічним розладом?

4. Чи здатна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, внаслідок наявності психічного розладу?

5. Чи потребує ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стороннього догляду?

Відповідно п.п. 2, 3 висновку судово-психіатричного експерта № 458 від 01.08.2023 року, надано відповіді на питання та вказано, що ОСОБА_2 на теперішній час виявляє ознаки розладу психіки та поведінки внаслідок дисфункції головного мозку з помірним зниження когнітивних здібностей. Вищевказаний розлад ОСОБА_2 є хронічним психічним розладом. Враховуючи помірні зниження інтелектуально-мнестичної сфери ОСОБА_2 не може в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Відповідно до положень ст. 36 ЦК України суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Експерти у своєму висновку вказали, що ОСОБА_2 , враховуючи помірні зниження інтелектуально-мнестичної сфери не може в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними, що не дає можливості, відповідно до положень ст.ст. 39, 36 ЦК України, вирішити питання про те, чи може бути ОСОБА_2 визнана недієздатною чи обмежено дієздатною, оскільки експерти вказали, остання не в повній мірі може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Присяжні, що знайшло своє відображення у повному тексті рішення, вирішили, що згідно висновку судово-психіатричного експерта ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не здатна в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому заява ОСОБА_1 підлягає до задоволення, шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , недієздатною, встановлення опіки над нею та призначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , опікуном над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Однак, з таким висновком неможливо погодитись, позаяк у висновку експерта вказано, що вищевказаний розлад ОСОБА_2 є хронічним психічним розладом. Враховуючи помірні зниження інтелектуально-мнестичної сфери ОСОБА_2 не може в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними. Таким чином, експерт не надав висновку про те, що ОСОБА_2 страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, або чи спричиняє психічне захворювання ОСОБА_2 хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок якого вона не може усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, що відповідно до положень ст.ст. 39, 36 ЦК України, не дає можливості прийти до висновку що ОСОБА_2 слід визнати недієздатною та призначити їй опікуна, оскільки експерти вказали, що остання не в повній мірі може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Окрім того, допитаний в судовому засіданні судовий психіатр-експерт вищої категорії ОСОБА_3 суду показав, що ОСОБА_2 не може в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що означає, що у побутових умовах вона може усвідомлювати свої дії, а саме сходити в магазин, купити продукти та речі. Більш вагоміші дії вона не здатна самостійно вчиняти.

Згідно висновку експерта ОСОБА_2 на теперішній час виявляє ознаки розладу психіки та поведінки внаслідок дисфункції головного мозку з помірним зниженням когнітивних здібностей, що беззаперечно є психічним розладом, однак даний психічний розлад не підпадає під ознаки, визначені статтею 39 ЦК України, за яких фізична особа може бути визнана судом недієздатною.

З наведених міркувань, не погоджуюсь із прийнятим рішенням про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення її опікуном ОСОБА_1 , оскільки відсутній належний, достовірний та допустимий доказ, проте, що ОСОБА_2 хворіє на хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого вона не може усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

СуддяВ. Л. Дзюбич