У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2024 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шепетко І.О. розглянувши заяву ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, на кожну дитину, з дня подання даної заяви та продовжувати до досягнення повноліття дітей.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу приходжу до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст.160ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно п.5 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно з ч.3 ст.184 Сімейного кодексу України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як вбачається із заяви про видачу судового наказу, заявник в порушення вимог ст. 182 щодо мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину та п. 5 ч.1 ст. 161 ЦПК України просить стягнути на користь неповнолітніх дітей аліменти у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 2 ст.167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.ст. 160, 165, 166, 186, 260, 353, 354 ЦПК України, ст. ст. 182, 184 СК України, суддя,-

п о с т а н о в и в:

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей - відмовити.

Копію ухвали направити заявнику для відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.О. Шепетко