ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4617/24
Провадження № 2/210/1566/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
21 жовтня 2024 року
Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Чайкіної О.В., за участю секретаря судового засідання Кучевасової А.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Відділ реєстрації місця проживання громадян виконкому Металургійної районної у місті Ради про визнання особи таким, що втратив право на користування житловим приміщенням,
Описова частина Зміст позовних вимог
Позивач ОСОБА_1 , звернувся до суду з зазначеним позовом. Мотивуючи свої позовні вимоги, тим що йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом належить 1/8 частина житлового будинку, а саме квартира АДРЕСА_1 . В квартирі зареєстрований позивач, донька позивача ОСОБА_2 та онука ОСОБА_3 .. Позивач зазначає, що в жовтні 2022 року донька ОСОБА_2 стала проживати за іншою адресою з ОСОБА_4 , а в грудні 2022 року донька уклала шлюб та змінила прізвище з ОСОБА_5 на ОСОБА_6 . Виїхавши в жовтні 2022 року донька забрала з квартири всі свої речі та до цього часу в квартирі не мешкає. В січні 2024 року донька народила онуку ОСОБА_3 , яку 22.01.2024 року без відома та дозволу позивача зареєструвала в квартирі. Позивач зазначає, що відповідач у справі добровільно покинула квартиру, ніхто її не вигоняв. Оскільки донька позивача у добровільному порядку не бажає та не має можливості знятися з реєстраційного обліку з квартири в якій фактично не мешкає більше року, а обов`язки по оплаті всіх платежів за відповідача доводиться платити позивачу, вважає, що ОСОБА_2 втратила право користування житловим приміщенням а тому підлягає зняттю з реєстраційного обліку в квартирі.
Просить суд визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 .
Доводи особи, яка подала позов
Ухвалою суду від 02 вересня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
В судове засідання сторони не з`явилися.
Представник позивача адвокат Примаков К.Ф. до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність та у відсутність позивача, на позовних вимогах наполягає, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, що вбачається із її особистої заяви та розписки, які знаходяться в матеріалах справи (а.с.28,29).
Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за наявності всіх наступних умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечував проти такого вирішення справи.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, встановленими наступні фактичні обставини справи.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
Судом встановлено, що на підставі свідоцтва на право на спадщину за законом, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті його батька, ОСОБА_7 належить 1/8 частка квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Спадкова справа за №217/2008, зареєстрована в реєстрі за №2-69 (а.с.8-11).
Згідно довідки за відомостями Реєстру Криворізької міської територіальної громади за № 9903 від 01.08.2024 року в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровано сім осіб: ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 (а.с.12).
Згідно довідки НОВА-КОМ від 31.07.2024року за адресою: АДРЕСА_2 зареєстрований ОСОБА_1 та ОСОБА_12 (а.с.13).
Факт родинних відносин між позивачем та відповідачем підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.14,15).
Актом комісії від 31.07.2024 року у складі сусідів ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_10 , підписи яких засвідчено головою вуличного комітету №1, ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_3 фактично не проживає з 23 жовтня 2022 року (а.с.16) .
Мотивувальна частина
Позиція суду та застосовані норми права
Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону.
Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Згідно із частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно частини 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
Згідно пункту другого частини 34 Постанови, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.
Відповідач є членом сім`ї власника житла.
Згідно пункту 39 Постанови, члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК). З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім`ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом.
Аналогічне викладено в ч. 2 ст. 405 ЦК України, відповідно до якої член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Враховуючи, що відповідач, як член сім`ї власника житла, не проживає у спірній квартирі, без поважних причин понад строки, визначені ст. 405 ЦК України, а саме з 23 жовтня 2022 року згідно даних акту (а.с.16), суд вважає можливим визнати відповідача таким, що втратила право користування цим житловим приміщенням.
Щодо судових витрат
На підставі статті 141 ЦПК України слід стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача сплачений при поданні позову судовий збір.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 317,319,391,405 ЦК України, ст..ст. 10, 12,13, 141, 263, 265, 280-284, 288 ЦПК України,суд ,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Відділ реєстрації місця проживання громадян виконкому Металургійної районної у місті Ради про визнання особи таким, що втратив право на користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 ( одну тисячу двісті одинадцять ) гривень 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку в Дніпровському апеляційному суді шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Згідно з пп. 15.5 п. 15 частини першої Перехідних положень Розділу XIII ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Повний текст рішення складено та підписано 23 жовтня 2024 року
Відомості про учасників справи:
- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 );
- відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ( АДРЕСА_2 ).
Суддя: О. В. Чайкіна