Справа №705/681/24
2/705/1162/24 РІШЕННЯ
18 жовтня 2024 року м.Умань
Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Єщенко О.І., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,
Ухвалою судді від 28.02.2024 у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі.
Ухвала судді про відкриття провадження у справі, а також копія позовної заяви з додатками були направлені за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Та у зв`язку з відсутністю відомостей про їх отримання були направлені повторно 22.07.2024. Проте вказані документи були повернуті оператором поштового зв`язку до суду з відміткою від 10.08.2024 про те, що адресат за зазначеною адресою відсутній. Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України відповідач вважається таким, який належним чином 10.08.2024 отримав копію ухвали судді про відкриття провадження у справі.
Станом на день розгляду справи відзив від відповідача ОСОБА_2 до суду не надійшов.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти, відповідні їм правовідносини та дійшов таких висновків.
Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно зі ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
У постанові Верховного Суду України від 13.09.2017 у справі № 6-1489цс17 зроблено висновок, що СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону, брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.
Наявність витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24.02.2016 у справі №6-1296цс15.
Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 . Її батьками зазначені: батьком ОСОБА_2 , матір`ю ОСОБА_5 . Зазначене підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 27.01.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані реєстраційної служби Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області.
Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17 травня 2016 року розірвано шлюб між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований 23 вересня 2000 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Умані Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 346. Після розірвання шлюбу ОСОБА_5 залишено дошлюбне прізвище « ОСОБА_6 ».
Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24 травня 2016 року вирішено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 04 травня 2016 року до досягнення дітьми повноліття.
Позивач ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_2 .
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на обліку як безробітна в Уманській філії Черкаського обласного центру зайнятості не перебуває. Зазначене підтверджується довідкою Уманської філії Черкаського обласного центру зайнятості № 37 від 09.01.2024.
Згідно з довідкою від 15.01.2024 Відділу обслуговування громадян № 4 (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , перебуває на обліку в Відділі обслуговування громадян № 4 (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, як отримувач субсидії.
06.09.2023 Комунальним некомерційним підприємством «Вінницьке обласне патологоанатомічним бюро Вінницької обласної Ради» виписано ОСОБА_3 направлення на патологічне дослідження.
Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ним аліментів. Чинним законодавством не передбачена можливість повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору.
Аналізуючи положення ст. 185 СК України, додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини, за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо.
Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.
Заявляючи вимоги про одноразове стягнення додаткових витрат на дитину, необхідно надати докази усієї суми фактично понесених витрат, в той час, як заявляючи про періодичні або постійні витрати, позивач повинен довести їх необхідність.
Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.
Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного стану сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягнення аліментів відповідно до ст. ст.181,182 СК. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково.
Як роз`яснено у пункті 18 Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», до передбаченої статтею 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.
У Постанові Верховного Суду України від 13.09.2017 у справі № 6-1489цс17 зроблено висновок, що СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону, брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Згідно із частиною першою статті 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.
Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.
Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.
Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.
Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).
Позивачем до позовної заяви долучено результати лабораторних досліджень від 31.07.2023 ТОВ «ЛДЦ ЛЕР-КЛІНІК», 28.07.2023 ПП «Новолаб», 11.08.2023 ТОВ «ЛАБОРАТОРІЯ ГЛОБАЛ ТЕСТ», 30.06.2023 ПП «Новолаб» (а.с. 17, 18, 19, 21). При цьому доказів їх вартості на час їх проведення та доказів на підтвердження суми витрачених коштів до позовної заяви позивачем не додано.
Долучений позивачем скрін екрана із зазначенням вартості лабораторних досліджень (а.с. 55) суд не бере до уваги, оскільки з нього неможливо встановити ні назву лабораторії, ні станом на яку дату зроблений скрін екрана, що унеможливлює провести аналогію із замовленими та проведеними позивачем лабораторними дослідженнями для дочки сторін ОСОБА_3 .
Тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на проведення лабораторних досліджень задоволенню не підлягають.
Крім того, матеріали позовної заяви містять копії квитанцій від 18.01.2024 на суму 211,86 грн; від 15.01.2024 на суму 128,00 грн; від 18.01.2024 на суму 45,00 грн; від 13.01.2024 на суму 94,00 грн; від 15.01.2024 на суму 278,80 грн; від 15.01.2024 на суму 109,80 грн про купівлю продуктів харчування (а.с. 22, 27). Зазначені квитанції включають покупку борошна, льону, хліб, пластівці, макаронні вироби, печиво. Позивачем у позові не обґрунтовано, що витрати на продукти харчування (саме зазначені позивачем у позовній заяві та підтверджені відповідними копіями квитанцій на їх придбання) є додатковими витратами та, що такі витрати не покривають стягувані з відповідача аліменти на утримання дитини.
Крім того, додане позивачем до позову письмове пояснення із зазначенням продуктів, їх кількості та ціни (а.с. 56) не є належним доказом витрат коштів на їх придбання.
Тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
На підтвердження придбаних медичних препаратів позивачем долучено чеки на купівлю медичних препаратів, придбаних за рекомендацією лікарів, а саме на суми: 672,00 грн від 28.11.2023; 395,60 грн від 24.12.2023; 539,20 грн від 16.10.2023; 255,50 грн від 28.12.2023; 699,60 грн від 10.01.2024; 829,50 грн від 13.09.2023; 250,40 грн від 04.11.2023; 687,99 грн від 22.01.2024; 795,10 грн від 22.01.2024; 564,71 грн від 16.01.2024; 597,90 грн від 22.01.2024; 546,90 грн від 10.01.2024; 549,40 грн від 16.01.2024; 668,60 грн від 13.01.2024; 575,90 грн від 16.01.2024; 787,22 грн від 11.01.2024, а всього на загальну суму 9415 грн 52 коп. (а.с. 23, 24, 25, 26, 28).
Також позивачем до позовної заяви в якості підтвердження витрат на купівлю медичних препаратів долучено роздруківку із сайту купівлю товарів через додаток зі статусом «викуплено» на такі суми: 787,22 грн від 11.01.2024; 725,00 грн від 15.08.2023; 732,79 грн від 25.08.2023; 533,71 грн від 27.08.2023; 367,36 грн від 02.09.2023; 829,49 грн від 13.09.2023; 408,60 від 25.11.2023; 264,86 грн від 28.11.2023; 395,60 грн від 24.12.2023; 70,09 грн від 19.12.2023; 1186,77 грн від 25.12.2023; 255,51 грн від 28.12.2023; 788,80 від 01.01.2024; 198,88 грн від 08.09.2023; 1477,18 грн від 23.09.2023; 139,26 грн від 25.10.2023; 250,59 грн від 04.11.2023; 542,40 грн від 06.11.2023, а всього на загальну суму 9954 грн 11 коп.(а.с. 29, 30, 32, 33, 36, 37, 39, 40, 42, 43, 44, 45, 46, 49, 51, 52, 53, 54).
Суд не бере до уваги додані позивачем роздруківки із сайту купівлю товарів через додаток зі статусом «викуплено» на суми: 1039,54 грн; 136,24 грн; 572,47 грн; 316,02 грн; 511,14 грн; 395,60 грн; 1518,27 грн; 668,68 грн; 1568,40 грн (а.с. 31, 34, 35, 38, 41, 47, 48, 50), оскільки вони не містять дати купівлі медичних препаратів, що позбавляє суд встановити, чи були такі препарати придбані позивачем в межах заявлених позовних вимог у період, зазначений позивачем у позові, а саме з 18.08.2023 по 30.01.2024.
Відповідно до частини третьої, четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Крім того, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.
Позивачем у справі, якою заявлено вимоги про стягнення понесених нею з відповідача додаткових витрат на утримання дитини, повинно бути доведено наявність таких додаткових витрат, з урахуванням положень ст. 81 ЦПК України.
Щодо вимог позивача ОСОБА_1 про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на її користь додаткових витрат на утримання дитини ОСОБА_3 щомісячно в сумі 6636 грн, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до 15.09.2024, суд дійшов висновку про таке.
Згідно з ч. 2 ст. 185 СК України додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Наявність фактично понесених або передбачуваних додаткових витрат має довести особа, яка заявляє позовні вимоги про їх стягнення.
Позивачем не додано розрахунку передбачуваних додаткових витрат. Також як зазначено судом вище, позивачем не доведено витрат на аналізи як проведених, так і таких, які мають бути проведені у майбутньому. Крім того, позивачем не доведено, що витрати на харчування є додатковими витратами та, що такі витрати не покривають стягувані з відповідача аліменти на утримання дитини.
На цих підставах суд доходить висновку, що додаткові витрати слід стягувати виходячи з доказів фактично понесених витрат. Це пояснюється складністю доведення необхідності стягнення додаткових витрат в майбутньому (наперед).
За наведених підстав позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на її користь додаткових витрат на утримання дитини ОСОБА_3 щомісячно в сумі 6636 грн, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до 15.09.2024, задоволенню не підлягають.
Також суд вважає за необхідне зазначити, що позивач, враховуючи захворювання дитини, при понесенні витрат, зумовлених особливими обставинами, не позбавлена права в майбутньому звернутися до відповідача з позовом про відшкодування частини вказаних витрат.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позивач була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовною заявою, судовий збір згідно з вимогами статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 259, 263 - 265 ЦПК України, суд
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , додаткові витрати на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , одноразово в сумі 9684 (дев`ять тисяч шістсот вісімдесят чотири) гривні 82 копійки.
У задоволенні решти вимог позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.
Учасник справи, якому копія рішення суду не була вручена у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому копії рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 ; АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .
Відповідач: ОСОБА_2 ; АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .
Суддя О.І.Єщенко