Справа №:755/5716/24
Провадження №2/755/4173/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне рішення)

"10" жовтня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Яхно П.А..

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Десята київська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: визначити ОСОБА_1 додатковий строк терміном 3 (три) місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадкового майна після смерті ОСОБА_2 , який помер приблизно в березні 2022 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказала про те, що 03.11.2021 в зв`язку з смертю своєї матері 05.12.2019 та батька 14.11.2015 звернулася до Десятої київської державної нотаріальної контори Київського міського нотаріального округу з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру АДРЕСА_1 , та цього ж дня отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 2/6 частки вищевказаної квартири після смерті батька ОСОБА_3 , а також на 21/48 частку квартири в зв`язку з смертю матері ОСОБА_4 . В свою чергу, в квартирі АДРЕСА_1 проживав її рідний брат - ОСОБА_2 . При зверненні до Десятої київської державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, повідомила, що в неї є рідний брат ОСОБА_2 , який також має право на свою частку в спадщині. В зв`язку з даною обставиною, оформила право власності на квартиру АДРЕСА_1 в частках 2/6 та 21/48. Однак, їй невідомо чи було видано свідоцтво про право на спадщину на вказану квартиру в частках 1/12 та 7/48 її брату. Під час вторгнення російської федерації на територію України, її брат ОСОБА_2 загинув на території Бучанського району Київської області та 08.05.2022 ОСОБА_2 був похований комунальним підприємством на кладовищі в м. Вишневе. Смерть ОСОБА_2 була зареєстрована Виконавчим комітетом Вишнівської міської ради Бучанського району Київської області, актовий запис №151 від 07.06.2022. 17.08.2022 труп № 544 був пред`явлений ОСОБА_1 для впізнання та встановлено, що це є ОСОБА_2 . 16.12.2022 Ірпінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) видано свідоцтво про смерть на ОСОБА_2 , серії НОМЕР_1 від 16.12.2022. З метою вступу у спадщину після смерті брата ОСОБА_5 зверталася до Десятої київської державної нотаріальної контори, однак через неможливість потрапити на прийом до державного нотаріуса, нею було пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини, що зумовило звернення до суду із цією позовною заявою.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 05.04.2024 відкрито провадження у вказаній цивільній справі, за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання з повідомлення учасників справи. Сторонам роз`яснено процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.

Копію вказаної ухвали суду разом з копією позовної заяви з додатками відповідачем було отримано - 25.04.2024, третьою особою - 25.04.2024, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового направлення.

30.04.2024 до суду від уповноваженого представника третьої особи надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20.05.2024 витребувані докази у справі.

25.06.2024 до суду з Десятої київської державної нотаріальної контори та Дніпровського відділу ДРАЦС у місті Києві ЦМУ МУ (м. Київ) надійшли відповіді на виконання ухвали суду про витребування доказів.

Будь-яких заяв по суті справи від учасників справи не надійшло.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 01.07.2024 закрито підготовче провадження у цій цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

При цьому, 04.09.2024 до суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у відсутність позивача та її представника, у якій останній позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

При цьому, уповноважений представник відповідача у судове засідання, повторно, не з`явився, про день, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, правом на подання відзиву не скористався.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторони позивача та відповідача, та за згодою сторони позивача ухвалити заочне рішення.

Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, доходить наступного.

Як убачається з матеріалів справи, заявницею у справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8-9).

ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками якої записані - ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , яке видане Перворіченським РАЦС м. Владивостоку Приморського краю 27.04.1962 (а.с. 12).

ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_2 , батьками якого записані ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , яке видане РАЦС м. Ворошилова Приморського краю 02.09.1957 (а.с. 11).

Наведене свідчить про те, що заявниця у справі та ОСОБА_2 рідний брат та сестра.

У зв`язку із державою реєстрацією шлюбу ОСОБА_5 змінила прізвище на ОСОБА_5 (а.с. 13).

03.11.2021 ОСОБА_1 було видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 3-645, 3-644 на 21/48 та на 2/6 частин квартири АДРЕСА_1 , після смерті її батька ОСОБА_3 та її матері ОСОБА_6 (а.с. 14, 16).

Цього ж дня, ОСОБА_1 зареєструвала право приватної спільної часткової власності на 21/48 та на 2/6 частин квартири АДРЕСА_1 (а.с. 15, 17).

Приблизно у березні 2022 року у віці 64 років помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Ірпінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 16.12.2022.

Спадкова справа щодо майна померлого ОСОБА_2 не заводилася (а.с. 61).

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у зареєстрованому шлюбі не перебував та записи щодо його зазначення як батька у Державному реєстрі актів цивільного стану не виявлено (а.с.59).

Суд, враховуючи наведене, беручи до уваги встановлені факти у сукупності, доходить наступного.

Загальні положення про спадкування врегульовані Главою 84 Книги шостої Спадкове право Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В основі спадкування за законом знаходиться принципі черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення.

За вимог ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст. 1220, 1222, 1270 Цивільного кодексу України).

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Відтак, з наведеного убачається, що позивач має право на спадщину за законом, після смерті її рідного брата - ОСОБА_2 , оскільки є спадкоємцем за законом у другу чергу спадкування. Остання зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак у силу незалежних від неї обставин не змогла оформити спадкових прав на майно, після смерті її брата ОСОБА_2 . Натепер, строк для подання заяви про прийняття спадщини є пропущеним, що зумовлює звернення до суду із вимогами про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно з ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23.08.2017 № 6-1320цс17.

Оцінка поважності причин пропуску строку прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 565/1145/17, від 17.10.2019 у справі № 766/14595/16, від 30.01.2020 у справі № 487/2375/18, від 31.01.2020 у справі № 450/1383/18, від 17.08.2023 у справі № 626/274/22.

В силу ч. 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу) (ч. 1, 2 ст. 1220 Цивільного кодексу України).

У цій справі встановлено, що рідний брат позивачки - ОСОБА_2 помер приблизно у березні 2022 року на території, де велися бойові дії. Лише 17.08.2022 позивачу труп № 544 був пред`явлений до впізнання та встановлено, що це її рідний брат. Наведене свідчить про те, що до цього часу остання не могла бути обізнана про смерть брата та відтак не змогла звернутися із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк. При цьому, у подальшому остання не змогла оформити спадкових прав на майно після смерті її брата, через особливість діяльності органів нотаріату в умовах воєнного стану.

Так, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, який триває донині.

Убачається, що закінчення шестимісячного строку, встановленого законодавством для подання заяви для прийняття спадщини припадало на вересень 2022 року, однак лише 16.12.2022 було видано свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , що зумовлювало зверненню із заявою про прийняття спадщини у встановлений законодавством строк. Таким чином, суд ураховує, що строк для подання заяви про прийняття спадщини ОСОБА_1 було пропущено з поважних причин через військову агресією російської федерації проти України, що є поважною причиною пропуску строку, встановленого для вчинення відповідної дії.

Відповідно до ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в абз. 6 п.24 постанови №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно з ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вказані обставини, що стали підставою для пропуску позивачем встановленого строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , суд дійшов висновку про визнання поважними причини пропуску позивачкою строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер приблизно у березні 2022 року, у зв`язку з чим суд вважає обґрунтованим, визначити позивачу - ОСОБА_1 додатковий строк у три місяці, з дня набрання рішенням суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті рідного брата - ОСОБА_2 , який помер приблизно у березні 2022 року.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та задоволення позову ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Десята київська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1216, 1218, 1223, 1261, 1270, 1272 Цивільного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 2, 10, 13, 48, 49, 51, 76, 77-81, 89, 209, 210, 247, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ) до Київської міської ради (код в , вул. Хрещатик, 36, м. Київ), третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Десята київська державна нотаріальна контора (вул. Бажова, 13/9, м. Київ) про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 додатковий строк у три місяці, з дня набрання рішенням суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її рідного брата - ОСОБА_2 , який помер приблизно у березні 2022 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: