Справа 209/81/24
Провадження 2/206/1144/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року м. Дніпро

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Прінь І.П.,

за участю секретаря Погребної А.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

В січні 2024 позивач звернувся до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07.07.2021 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» було укладено Договір про надання коштів у позику № 2109671, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». 15.07.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» укладено Договір факторингу № 2-15072022, у відповідності до умов якого, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступає ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», а ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» приймає права вимоги за плату та на умовах, визначених Договором. Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу № 2-15072022 від 15.07.2022 року, ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» набуло права грошової вимоги до відповідача за Договором позики № 2109671 в сумі 48250 гривень, що складається з 15000 грн заборгованості за тілом кредиту, 33250,0 заборгованості по відсоткам, які позивач просить стягнути з відповідача, а також понесені судові витрати.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 26.01.2024 справу передано за підсудністю до Самарського районного суду м. Дніпропетровська.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.05.2024 дану цивільну справу було передано в провадження судді Прінь І.П.

Ухвалою суду від 28.05.2024 року було відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача у позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності, у випадку неявки у судове засідання відповідача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Відзив на позов не подав. Судова повістка повернулася не врученою з відміткою пошти: «адресат відсутній».

Таким чином, суд на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалив розглянути справу за відсутності учасників провадження, в заочному порядку, за наявними у справі доказами, без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ч.1 ст.89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст.1050 та ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Судом встановлено, що 07.07.2021 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» було укладено Договір позики № 2109671, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до умов даного договору сторони погодили параметри, порядок і графік погашення позики і сплати процентів.

У подальшому, 15.07.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» укладено Договір факторингу №2-15072022, за умовами якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» право вимоги до позичальника ОСОБА_1 за Договором позики № 2109671 від 07.07.2021 року.

Відповідно до матеріалів справи, відповідач взяті на себе зобов`язання за Договором позики № 2109671 від 07.07.2021 року належним чином не виконував, у зв`язку з чим за останнім утворилась заборгованість, яка відповідно до розрахунку наданого позивачем, складає 48250,00 грн., з яких: 15000 грн. - заборгованість за основним боргом; 33250,00 грн. - заборгованість за відсотками.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1статті 530ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно зі ст.1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 1048ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Наданий позивачем розрахунок заборгованості за Договором позики в ході розгляду справи відповідачем не оспорювався, доказів на підтвердження виконання зобов`язання повністю або частково відповідачем до суду не надано.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даними договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами

Відповідно до ст.625ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Суд бере до уваги, що відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання, через що у нього виникла заборгованість перед ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», яке є правонаступником позикодавця, в загальному розмірі 48250,00 грн.

Враховуючи викладене, а також те, що доказів повернення позики чи спростування вказаних вище обставин, на час розгляду справи відповідачем не надано, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Договором позики № 2109671 від 07.07.2021 року, що в загальній сумі складає 48250,00 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 17, 77, 78, 81, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» загальну суму заборгованості за кредитним договором в сумі 48250,00 грн. ( сорок вісім тисяч двісті п`ятдесят гривень) що складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 15000 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 33250 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» судові витрати в загальному розмірі 2684 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні ).

Згідно зі ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцять днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (підписання).

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА»: 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд.6, ;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя І.П. Прінь