Суддя Шевченко С. В.
Справа № 644/3563/24
Провадження № 2/644/2233/24
РІШЕННЯ

іменем України

08.10.2024 Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в особі головуючого судді Шевченка С.В., за участю секретаря Кузьміної Ю.С., розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав

учасники судового розгляду: позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Козаренко Н.Ю.,

у с т а н о в и в :

У пред`явленому до суду позові ОСОБА_1 просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В обґрунтування вимог позивач посилався на те, що шлюб з відповідачкою розірваний 10.04.2020, в так як матір дітей зловживає алкоголем і не піклується про дітей, з вересня 2020 року діти постійно проживають з ним. Він повністю займається вихованням і розвитком дітей, забезпечує їх всім необхідним від харчування, одягу та дозвілля. Поряд з цим, ОСОБА_2 не приймає жодної участі у вихованні та розвитку дітей, не цікавиться ними.

Відповідачка подала до суду нотаріально завірену заяву, в якій зазначила, що позов про позбавлення її батьківських прав вона визнає у повному обсязі.

Директором Департаменту служб у справах дітей Харківської міської до суду подано заяву, у якій було викладене прохання про здійснення судового розгляду за відсутності представника департаменту та прохання прийняти до уваги висновок про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10.04.2020 року шлюб між сторонами був розірваний.

Між сторонами існує спір про належну реалізацію ОСОБА_2 батьківських обов`язків по вихованню дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підтвердження обставин, на які позивач посилався як на підставу своєї вимоги, останнім надані наведені нижче письмові докази.

Рішення виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області № 326 від 19.10.2022, яким визначено місце проживання неповнолітнього ОСОБА_3 та малолітнього ОСОБА_4 разом з батьком ОСОБА_1 .

Характеристики на дітей, зокрема, учня ОСОБА_4 з Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №70 Харківської міської ради Харківської області, з яких вбачається, що з моменту проживання ОСОБА_4 з батьком з дитиною відбулися позитивні зміни, хлопчик став старанно виконувати домашні завдання, поліпшились результати діагностичних робіт, заявилася зацікавленість у результатах своєї праці, батько завжди цікавиться його життям, успіхами у навчанні.

Як вбачається з копії довідки, виданої КЗ «Харківський ліцей №70 ХМР» директором навчального закладу та класними керівниками підтверджується, що виключно батько неповнолітніх дітей бере участь у батьківських зборах, піклується про фізичний на духовний розвиток синів; спілкується з вчителями та класними керівниками дітей щодо розвитку та процесу навчання; створює комфортне соціально-побутове та розвиваюче середовище для своїх дітей; своєчасно забезпечує доступ до відео уроків та слідкує за процесом навчання в режимі «онлайн»; охайно, відповідно до сезону, забезпечує одягом дітей; щомісячно сплачує необхідні кошти на розвиток та навчання дітей; створює всі необхідні умови для всебічного їх розвитку. Натомість вчителя та класні керівники учнів з матір`ю дітей не мають зв`язку (не знайомі) та мати особисто не цікавиться процесом навчання та розвитком дітей у вчителів та класних керівників.

З наданих суду копій психологічних характеристик на дітей КЗ «Харківський ліцей №70 ХМР» вбачається, що діти ближчі до батька та бажають проживати виключно з батьком.

З копії довідки з тренажерного залу «VOVCHANCHYN TEAM» від 03.05.2024 встановлено, що оплату за навчання в дитячій групі «KICKBOXING FUNCTIONAL» здійснює його батько, а мати дитини жодного разу не супроводжувала ОСОБА_4 до тренажерного залу та не була присутньою на спортивних змаганнях.

З копії довідки зі спортивного клубу «PULSE GYM» від 03.05.2024 встановлено, що оплату за послуги із заняття спортом в спортивному залі дитини безпосередньо здійснює його батько, матір дитини жодного разу не супроводжувала ОСОБА_3 до спортивного клубу «PULSE GYM» та не цікавилася у тренерів про фізичні успіхи та навантаження дитини, в залі її тренери та керівництво клубу не бачило разом з дитиною.

З копії довідки ТОВ «Художній центр «КАДМІЙ» від 01.05.2024 №1-05/2024 встановлено, що починаючи з березня 2024 року ОСОБА_5 систематично відвідує художній центр та навчається основам малюнку та живопису, виключно батько цікавиться здібностями та навиками дитини та здійснює оплату за організацію занять, жодного разу матір дитини в художньому центрі не з`являлася, на зв`язок з викладачами та керівництвом центру не виходила, навичками та здібностями дитини не цікавилася.

Батько займається та піклується про здоров`я дітей, що підтверджується довідками стоматолога про профілактичний огляд від 17.04.2024.

З декларації щодо надання первинної медичної допомоги з лікарем-педіатром встановлено, що законним представником неповнолітніх пацієнтів є їх батько - ОСОБА_1 .

З наданого суду Департаментом служб у справах дітей висновку № 835/0/202-24 від 30.09.2024 про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітніх дітей, окрім наведеного вище, також встановлено, що діти також підтвердили той факт, що мати не цікавиться їх життям, не бере ніякої участі у їх житті, не спілкується з ними.

При вирішенні справи суд керується викладеним нижче джерелами права.

В силу статті 9 Конституції України Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (надалі по тексту - Конвенція) є частиною національного законодавства і закріплює мінімальні гарантії в галузі прав людини, які можуть бути розширені в національному законодавстві, яке в свою чергу в силу взятих на себе Україною зобов`язань не може суперечити положенням Конвенції (стаття 19 Закону України «Про міжнародні договори» від 29 червня 2004 року № 1906-ІV, стаття 27 Віденської конвенції про право міжнародних договорів).

У статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до частин 1, 2 статті 151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення цього пункту свідчить, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», заява № 31111/04, наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини.

Вирішення питання про позбавлення відповідача батьківських прав охоплюється статтею 8 Конвенції і є втручанням у його право на повагу до свого сімейного життя, яке в свою чергу не є абсолютним.

Враховуючи особливості правовідносин, що склались між сторонами, суд з однієї сторони має розглянути правомірність втручання в право відповідача на повагу до сімейного життя, що гарантовано статтею 8 Конвенції.

З іншої сторони обов`язковому дослідженню підлягає питання щодо забезпечення прав дитини не розлучатися з батьками і врахування при цьому якнайкращих інтересів дитини (статті 1, 9 Конвенції).

У постановах Верховного Суду від 20.10.2020 року у справі №333/1013/17 та від 14.02.2019 у справі №377/128/18 міститься висновок відносно того, що суд зобов`язаний надати можливість дитині висловити свою думку при вирішенні питань, які її стосуються, і приділяти цій думці належну увагу.

Про необхідність заслуховування думки дітей, які досягли певного віку, та її врахування при вирішенні спорів які стосуються її життя, зазначено, зокрема, у рішенні Європейського Суду з прав людини від 18.12.2020 року у справі «Савіни проти України».

Таким чином, практична реалізація принципу «забезпечення якнайкращих інтересів дитини» вимагає в тому числі, і з`ясування судами думки дитини під час вирішення спорів, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Даний принцип був реалізований шляхом опитування дітей представниками служби у справах дітей.

На підставі встановлених судом і зазначених вище обставин справи, а також приймаючи до уваги норми матеріального права національного законодавства та практики ЄСПЛ, суд доходить висновку про доведеність ухилення відповідачки від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей, яка свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, а саме: не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі. При цьому судом не встановлено об`єктивних перешкод для реалізації відповідачкою своїх батьківських обов`язків.

Встановлені та наведені вище обставини свідчать про наявність підстав для позбавлення відповідачки батьківських прав, що не є порушенням статті 8 Конвенції, яка передбачає право особи на повагу до свого сімейного життя, та відповідатиме якнайкращим інтересам дитини.

Керуючись 10, 12, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити у повному обсязі.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073 грн 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складання повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Повний текст судового рішення складений 18.10.2024.

Суддя С.В. Шевченко