Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.09.2024 Справа №607/8982/24 Провадження №2/607/2257/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Дзюбича В.Л., секретаря судового засідання Кочмар С.М., позивача ОСОБА_1 , представника позивача - адвоката Печінки П.В., представника третьої особи - Гондз Т.О.,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Печінка Павло Володимирович до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Копичинецької міської ради Чортківського району Тернопільської області про позбавлення батьківських прав, -

УСТАНОВИВ:

22.04.2024 через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Печінка Павло Володимирович до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Копичинецької міської ради про позбавлення батьківських прав, в якому позивач просить позбавити батьківських прав відповідача стосовно неї, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_2 (надалі Відповідач) та ОСОБА_1 уклали шлюб від якого у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син - ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_3 - дочка ОСОБА_1 .

Після народження дітей відповідач залишивши дітей на піклування своїй дружині ОСОБА_1 та її матері ОСОБА_4 переїхав жити в місто Тернопіль, чим ухилився від виконання своїх батьківських обов`язків, без поважних причин припинив піклуватись про дітей та приймати участь у їх вихованні.

Оскільки дружина відповідача також припинила піклуватись про своїх дітей, на початку 2012 року ОСОБА_4 , в інтересах малолітнього внука звернулась до суду і рішенням Гусятинського районного суду від 05.03.2012 року її дочка - ОСОБА_1 позбавлена батьківських прав щодо свого сина ОСОБА_3 .

У вересні 2015 року ОСОБА_1 залишила свою малолітню дочку ОСОБА_5 в продуктовому магазині міста Копичинці та зникла у невідомому напрямку, родичі ОСОБА_1 відмовились опікуватись дитиною унаслідок чого, службою у справах дітей Гусятинської райдержадміністрації, малолітня ОСОБА_6 була влаштована у Гримайлівську санаторну школу-інтернат І-ІІІ ступенів Тернопільської обласної ради.

Оскільки відповідач та його дружина ухилились від виконання своїх батьківських обов`язків припинили піклуватись про свою дочку та приймати участь у її вихованні, орган опіки та піклування Гусятинської РДА звертався до суду про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав щодо їх малолітньої дочки ОСОБА_5 , проте, ухвалою Гусятинського районного суду від 10.11.2016 року позовна заява була залишена без розгляду.

Позивачка із 2015 року до 2022 року навчалась в Гримайлівській санаторній загально-освітній школі - інтернаті І-ІІІ ступенів, поки вказаний заклад не припинив своє існування.

Позивачка самостійно виявила бажання продовжити навчання в Струсівському обласному мистецькому ліцеї для зарахування до якого необхідно було звернення батьків у зв`язку із чим, позивачка розшукала свою матір ОСОБА_1 та попросила її поїхати у вказаний навчальний заклад.

01 вересня 2022 року ОСОБА_1 прибула до адміністрації вищевказаного ліцею де написала заяву про зарахування дочки ОСОБА_5 у 8 клас, після чого лише один раз, приблизно у вересні-жовтні 2022 року спілкувалась по телефону із класним керівником дочки.

Як до цього, так і з часу зарахування дочки до Струсівського ліцею відповідач у повній мірі припинив цікавитись життям дитини, жодного разу до навчального закладу не приїздив, батьківських зборів не відвідував, із вчителями та керівниками ліцею не спілкувався, успішністю дитини не цікавився, вихованням дитини не займався.

Позивачка поза навчанням спілкувалась і проживала у жительки села Гадинківці Чортківського району ОСОБА_7 .

За період із січня 2023 року по даний час відповідач жодного разу не відвідував дитину по місцю її проживання, не цікавився життям дитини, не займався її вихованням, ніякої матеріальної допомоги дитині не надавав.

Зазначені обставини добровільного ухилення відповідача від виховання дочки та участі у її всебічному розвитку спонукали позивачку звернутися до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав.

Ухвалою судді від 07.05.2024 відкрито провадження у цивільній справі №607/8982/24. Постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.06.2024 постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач та її представник позовну заяву підтримали з підстав викладених у ній, просили позовні вимоги задовольнити. Щодо постановлення заочного рішення не заперечили.

Відповідач будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позов від відповідача не надходило. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач та її представник не заперечили проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

В судовому засіданні представник третьої особи Органу опіки та піклування Копичинецької міської ради Чортківського району Тернопільської області не заперечив, щодо задоволення позову.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що ОСОБА_1 росла в інтернаті, батьки нею не займалися. На даний час інтернат закрили і дитина залишилась без опіки батьків. Батьки дитині взагалі не допомагають. Мати дитини позбавлена батьківських прав. Батько не займається вихованням дитини і жодної участі у вихованні дитини не бере, зловживає спиртними напоями та наркотичними засобами. Дитиною батьки не цікавляться.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 виданим повторно 27.01.2023 Гусятинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Також, з матеріалів справи встановлено, що у 2015 році службою у справах дітей Гусятинської райдержадміністрації, малолітня ОСОБА_6 була влаштована у Гримайлівську санаторну школу-інтернат І-ІІІ ступенів Тернопільської обласної ради, де навчалася до 2022 року, поки вказаний заклад не припинив своє існування.

Зі слів ОСОБА_5 , вона самостійно виявила бажання продовжити навчання в Струсівському обласному мистецькому ліцеї для зарахування, до якого необхідно було звернення батьків, у зв`язку із чим вона розшукала матір та попросила її поїхати разом у вказаний навчальний заклад.

01 вересня 2022 року мати ОСОБА_1 написала заяву про зарахування дочки ОСОБА_5 у 8 клас Струсівського обласного мистецького ліцею, після чого лише один раз, приблизно у вересні-жовтні 2022 року спілкувалась по телефону із класним керівником дочки - ОСОБА_8 . Батька дитини ОСОБА_2 в навчальному закладі взагалі не бачили, жодного разу до школи він не приїжджав, батьківських зборів не відвідував, із вчителями та керівниками згаданого навчального закладу не спілкувався, успішністю дитини не цікавився, вихованням дитини не займався. З 13.12.2022 по 22.12.2022 року ОСОБА_6 перебувала на амбулаторному лікуванні. На той час дитиною опікувалась бабуся ОСОБА_9 .У неї ОСОБА_5 залишилась на зимові канікули.

У січні 2023 року служба в справах дітей Копичинецької міської ради одержала повідомлення від старости села Гадинківці, що на території села перебуває неповнолітня ОСОБА_1 без супроводу батьків. В ОСОБА_6 були відсутні будь-які документи, що встановлюють особу. За довіреністю Копичинецької міської ради начальник служби у справах дітей ОСОБА_10 сприяла виготовленню повторного свідоцтва про народження дитини.

Наказом керівника служби у справах дітей Копичинецької міської ради №3-од від 13 січня 2023 року, неповнолітню ОСОБА_5 було тимчасово влаштовано у центр соціально-психологічної реабілітації Служби у справах дітей Тернопільської обласної державної адміністрації (далі Центр), де вона знаходилась з 14.01. по 17.03.2023 року. Загалом за останні 3 роки ОСОБА_5 тричі перебувала в згаданому закладі, крім вже вказаного періоду, ще з 28.12.2020 року по 22.01.2021 рік, з 26.01.2021 по 05.04.2021 рік, причина влаштування-складні життєві обставини. За час перебування ОСОБА_6 в закладі, батько ОСОБА_2 не відвідував доньку жодного разу, до адміністрації та працівників Центру особисто чи в телефонному режимі не звертався.

З метою захисту прав та інтересів дитини ОСОБА_1 , на підставі заяви громадянки ОСОБА_7 , жительки с.Гадинківці Чортківського району, та згоди неповнолітньої ОСОБА_6 , за наказом начальника служби в справах дітей Копичинецької міської ради за №6-од від 15 березня 2023 року, неповнолітню було влаштовано у сім`ю ОСОБА_7 , яка до даного часу забезпечує дівчинці належні умови для проживання, виховання та навчання, піклується про її життя та здоров`я.

За період із січня 2023 року по даний час ОСОБА_2 жодного разу не відвідував дитину, не цікавився її життям дитини, не займався її вихованням, ніякої матеріальної допомоги дитині не надавав.

Відповідно до довідки лікаря загальної практики сімейної медицини, за період із 13.12.2022 по 01.02.2024 року неповнолітня 5 разів зверталась за медичною допомогою, при цьому жодного разу батьки її не супроводжували і станом здоров`ям дитини у лікаря ніколи не цікавились.

Батько у повній мірі не проявляє будь-якого інтересу до своєї дитини, не займається її вихованням, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не цікавиться її життям та здоров`ям, ухиляється від її матеріального забезпечення. Громадянин ОСОБА_2 до органу опіки та піклування Копичинецької міської ради щодо повернення йому дочки ОСОБА_5 чи з інших питань, що стосується неповнолітньої не звертався.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_6 в с. Гадинківці Чортківського району в родині ОСОБА_7 та пояснень її сусідів, ОСОБА_2 упродовж року до дочки не навідувався і життям дитини не цікавився.

Зі слів ОСОБА_5 батько здійснював над нею фізичне та психологічне насильство.

Відтак, виконавчим комітетом Копичинецької міської ради, як органом опіки та піклування було винесено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , затвердженого Рішенням виконавчого комітету Копичинецької міської ради №133 від 24 травня 2024 року, згідно якого беручи до уваги рекомендації комісії з питань захисту прав дитини Копичинецької міської ради від 23.05.2024 року, виконавчий комітет Копичинецької міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Такий обов`язок батьків передбачений і ч. 2 ст. 150 СК України.

Статтею 9 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Частиною 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09, рішення від 17.07.2015) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Таким чином, суд констатує безумовне право батьків на виховання дітей, однак вважає, що у даному випадку неможливо надати перевагу саме цьому праву, оскільки воно суперечить інтересам дитини, які мають першочергове значення при вирішенні справи.

Суд вважає, що наявними в матеріалах справи належними, допустимими та достатніми доказами підтверджено, що відповідач по відношенню до своєї дитини, не проявляє батьківської турботи та любові, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не забезпечує свою дитину необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, а також не спілкується з нею взагалі і, зокрема, в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення.

За таких підстав суд доходить висновку, що ОСОБА_2 тривалий період часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню неповнолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому позов про позбавлення батьківських прав є обґрунтованим, доведеним, а відтак таким, що підлягає задоволенню.

Суд доходить висновку, що саме рішення про позбавлення батьківських прав відповідає якнайкращим інтересам дитини, не позбавляючи при цьому відповідача можливості за його бажанням піклуватися про дитину. Більше того, за правилами ст. 169 СК України позбавлені батьківських прав батьки вправі звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав за умови зміни своєї поведінки, якщо це буде відповідати інтересам дитини.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судових витрат при звернені з даним позовом до суду, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211, 20 грн.

Керуючись ст. 150 ч. 2, 3, 164, 166, 167, 180, 181, 182, 184, 191, 193 ч. 2 СК України, ст. 4, 76-82, 89, 133 ч. 1, 141 ч. 1, 6, 247 ч. 2, 259, 263-265, 280, 282-284, 288, 289, 354, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Печінка Павло Володимирович до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Копичинецької міської ради Чортківського району Тернопільської області про позбавлення батьківських прав- задоволити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави судовий збір у розмірі 1 211, 20 гривень.

Копію рішення направити учасникам справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем у загальному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Орган опіки та піклування Копичинецької міської ради Чортківського району Тернопільської області, адреса місця знаходження: вул.22 січня, м.Копиченці, Чортківський район Тернопільська область, .

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич