Справа №351/1410/24
Номер провадження №2/351/654/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2024 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Собка В.М. ,

за участі секретаря - Григоращук В.І.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Снятині цивільну справу в порядку спрощеного провадження за позовом адвоката Кошман Ірини Вадимівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та встановлення факту самостійного виховання та утримання малолітніх дітей -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Кошман І.В., яка діє в інтересах позивача звернулася в суд із позовом до відповідачки про розірвання шлюбу та встановлення факту самостійного виховання та утримання малолітніх дітей.

Позовні вимоги мотивувала тим, що 03.07.2010 року, сторони по справі зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серіяНОМЕР_1 , а/з № НОМЕР_2 , дата видачі 03.07.2010 року. Від даного шлюбу у них народились діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , а/з № НОМЕР_4 , дата видачі 14.02.2014 року та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , а/з № НОМЕР_6 , дата видачі 01.06.2011 року.

Адвокат Кошман І.В. зазначає, що одруження сторін виявилося невдалим. Їхнє спільне життя не склалося через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, ігнорування налагодження сімейних відносин, що призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного. У зв`язку з тим, що сімейне життя позивача та відповідачки не склалося, вони фактично припинили спільне ведення спільного господарства та спільного бюджету. З грудня 2023 року проживають окремо. Представниця позивача вказує, що подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам ОСОБА_1 та є недоцільним.

Як очевидно з викладених обставин, поновлення шлюбно-сімейних відносин та збереження сім`ї є неможливим, і позивач твердо бажає шлюб із відповідачко розірвати та встановити факт виховання та утримання малолітніх синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 17.07.2024 було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, з наданням сторонам строку для подання письмових заяв по суті спору та вчинення процесуальних дій.

Представниця позивача, адвокат Кошман І.В., при подачі даного позову до суду у прохальній частині просила розгляд справи проводити без її участі та участі позивача, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Адвокат Кошман І.В., через канцелярію суду Вх.№7023 від 17.09.2024 року подала заяву у якій просила пришвидшити розгляд даної справи, оскільки захист інтересів у даному випадку є пріорітетним, діти не виховуються своєю матір`ю відповідачко по справі. Остання зв`язку із синами не підтримує, фактично самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків, що проявляється у небажанні займатись їхнім вихованням та утриманням. ОСОБА_2 зовсім не цікавиться психологічним, фізичним здоров`ям своїх дітей, не навідує їх, не забезпечує продуктами харчування, ліками та необхідними речами для них.

Також зазначає, що встановлення факту утримання та виховання дітей позивачем є необхідним, оскільки від даного рішення у ОСОБА_1 виникають додаткові права та обов`язки, що стосуються подальшого виховання дітей.

Відповідачка через канцелярію суду 04.09.2024 року подала заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та зазначила, що починаючи з грудня 2023 року з позивачем по справі проживають окремо. Діти перебувають на повному вихованні та утриманні свого батька ОСОБА_1 та проживають разом із ним, розгляд справи проводити без її участі.

Згідно з ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 УПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Виходячи з вимог ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Суд, дослідивши і перевіривши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про шлюб НОМЕР_1 , а/з № НОМЕР_2 , дата видачі 03.07.2010 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - 03.07.2010 року уклали шлюб.

Від даного шлюбу у сторін народилося двоє синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , а/з № НОМЕР_4 , дата видачі 14.02.2014 року та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , а/з № НОМЕР_6 , дата видачі 01.06.2011 року.

Позивач та його малолітні діти - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом проживають в АДРЕСА_1 .

Відповідно до договору оренди житлового приміщення від 20.01.2024 року ОСОБА_2 (відповідачка по справі) орендує квартиру в АДРЕСА_2 , де на даний час проживає.

Із поданої в суд заяви від 04.09.2024 року свідка ОСОБА_4 , яка являється сусідкою ОСОБА_1 (позивача) встановлено, що останній та його дружина ОСОБА_2 припинили свої шлюбні відносини та спільно не проживають. Вона завжди мала стосунки з іншими чоловіками, не доглядала своїх синів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , часто перебувала в стані алкогольного сп`яніння, вихованням дітей належним чином не займалася. Також підтвердила той факт, що діти мають усі умови для проживання із своїм батьком ОСОБА_1 , здебільшого діти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проживають із батьками ОСОБА_2 .

З поданої заяви свідка ОСОБА_7 , яка являється подругою позивача відомо, що сторони по справі разом не проживають з грудня 2023 року, діти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проживають разом із батьком ОСОБА_1 , який ним опікується та здійснює за ними догляд. Їхня мати ОСОБА_2 абсолютно не цікавиться свої ми синами, до них не приїжджає та не має бажання піклуватись ними. Також зазначила, що їй відомо, ОСОБА_1 неодноразово відпрошувався з роботи щоб забрати дітей зі школи та провести з ними більше часу, також свідку ОСОБА_7 відомо, що ОСОБА_2 зловживає алкогольними напоями, що спричинило припинення спільного проживання. Зі слів ОСОБА_1 він припинив шлюбні відносини із ОСОБА_2 , щоб не травмувати дітей. Часом діти проживають із батьками ОСОБА_2 , часто залишаються дома самі.

Статтею 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.12.1991 року, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, в судовому засіданні було встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 з грудня 2023 року разом із позивачем спільно не проживають, остання проживає окремо від своїх дітей в АДРЕСА_2 , що підтверджується договором оренди від 20.01.2024 року, вихованням синів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не займається та не цікавиться їхнім життям, часто зловживає алкогольними напоями, що стало причиною припинення шлюбних відносин із позивачем, що підтверджується заявами свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_4 . Також у своїй письмовій заяві від відповідачка проти заявлених позовних вимог не заперечувала та визнала факт повного виховання та утримання малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6 своїм батьком - ОСОБА_1 , які разом із ним проживають.

Частиною 3 ст.105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу.

Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно дост.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст.51 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3ст.115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Згідно ч.1ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, відповідачка проти розірвання шлюбу та встановлення факту самостійного виховання та утримання позивачем їхніх спільних малолітніх синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , не заперечує, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню.

Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу та встановлення факту самостійного виховання і утримання позивачем малолітніх дітей відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу та встановлення вищезазначеного факту не заперечується сторонами, особисті та майнові права сторін не будуть порушені, тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання та встановити факт самостійного виховання та утримання позивачем синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст.ст.19,78,81,82,89,206,263-265,274,279 ЦПК України, ст.ст.105,112,114-115 СК України суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований 03 липня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис №834 розірвати.

Встановити факт самостійного виховання та утримання батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Шлюб припиняється у день вступу рішення суду у законну силу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Василь СОБКО