Справа № 163/2328/24
Провадження № 2-о/163/75/24
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2024 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Павлуся О.С.

з участю секретаря Семенюк К.М.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

заінтересованої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Любомль в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису (заінтересована особа ОСОБА_3 ),

в с т а н о в и в :

У заяві ОСОБА_1 просить видати обмежувальний припис щодо її батька ОСОБА_3 з передбачених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" підстав.

Заявлені вимоги заявниця обґрунтувала тим, що проживає разом зі своїм батьком ОСОБА_3 та матір`ю ОСОБА_4 у службовому будинку по АДРЕСА_1 . Батько вчиняє домашнє насильство, а саме обзиває її та матір нецензурними словами, погрожує фізичною розправою, чим завдає шкоди їх психологічному здоров`ю. З цього приводу зверталася в поліцію та у зв`язку із цим щодо ОСОБА_3 складався протокол про адміністративне правопорушення. За таких обставин просила заборонити ОСОБА_3 спілкуватися із нею у будь-який спосіб упродовж шести місяців

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 пояснила, що на даний час батько перебуває в реабілітаційному центрі, який знаходиться у населеному пункті їх місця проживання, однак приходить до них додому, не заходячи в будинок, всіляко її обзиває та висловлює різного роду недружелюбні побажання.

Представник заявника адвокат Ничая В.М. за результатами досліджених доказів та висловлених учасниками справи пояснень при вирішенні заявлених вимог поклався на розсуд суду.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив вимоги заяви та пояснив, що у зв`язку із застосуванням до нього обмежувального припису на даний час проживає в реабілітаційному центрі. Дійсно одного разу прийшов до будинку, де проживає колишня дружина та дочка, однак, коли почав кликати дочку, щоб пригостити її цукерками, вона вийшла і всіляко почала на нього кричати і погрожувати. Жодних дій про які зазначає заявник після застосування до нього обмежувального припису не вчиняв.

Аналізом доказів суд встановив наступні фактичні обставини.

Заявниця ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва серії НОМЕР_1 і визнається учасниками справи.

01 серпня 2024 року щодо ОСОБА_3 виданий терміновий заборонний припис серії АА № 399793 у зв`язку із вчиненням домашнього насильства щодо співмешканки ОСОБА_5 та ОСОБА_1 .

Рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 21 серпня 2024 року в справі № 163/1917/24 щодо ОСОБА_3 застосований обмежувальний припис строком на 6 (шість) місяців, яким йому заборонено перебувати в місці спільного проживання із ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 .

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України від 07 грудня 2017 року № 2229-VIII "Про запобігання та протидію домашньому насильству" (далі Закон № 2229-VIII).

Відповідно до п.3 ст.1 Закону № 2229-VIII домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

В розумінні цього Закону психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Частиною 3 статті 26 цього Закону № 2229-VIII передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п.9 ст.1 Закону № 2229-VIII).

За змістом ч.ч.1, 2 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Отже, зважаючи на наведені норми Закону N 2229-VIII, видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків, які доводяться належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами.

До заяви, на підтвердження заявлених вимог, додана лише копія термінового заборонного припису серії АА № 399793 від 01 серпня 2024 року.

Проте цей документ в якості доказу доводів заявниці суд відхиляє, оскільки по-перше, у ньому взагалі не відображені форми сімейного насильства ОСОБА_3 щодо дочки, а по-друге наведені у ньому факти мали місце до застосування щодо нього рішенням суду від 21 серпня 2024 року обмежувального припису, тобто у період, які передували подіям, на які вказувала заявниця у судовому засіданні.

Доказів порушення ОСОБА_3 обмежувального припису або ж притягнення його після 21 серпня 2024 року до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства саме щодо заявниці, за обставин про які вона вказувала в судовому засіданні, суду не надано.

Доводи заявниці ґрунтуються виключно на її поясненнях, проте в розумінні ст.76 ЦПК України такі пояснення не є доказами в цивільному процесі.

Крім цього, такі пояснення категорично заперечуються протилежною заінтересованою стороною, тому не можуть вважатися достовірними.

Будь-яких інших доказів протиправної поведінки ОСОБА_3 в розумінні Закону № 2229-VIII, до заяви не приєднано і в судовому засіданні не надано.

Суд на підставі з`ясованих по справі обставин може констатувати лише неприязність відноси між заявницею та заінтересованою особою, проте такі їх стосунки не свідчать про існування ризиків, про які йдеться у Законі України "Про запобігання та протидію домашньому насильству".

Таким чином, з урахуванням наведеного, суд не знаходить жодних законних і обґрунтованих підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 , оскільки обставини, на які вона посилається в обґрунтування заявлених вимог, не доведені перед судом належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами.

Керуючись ст.ст.259, 264, 265, 294, 3505, 3506 ЦПК України,

у х в а л и в :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису відмовити.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

На рішення протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників справи:

заявник ОСОБА_1 ; місце проживання - АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ;

заінтересована особа ОСОБА_3 ; місце проживання АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст рішення буде складений 18 жовтня 2024 року.

Головуючий : суддя О.С.Павлусь