Справа № 349/1720/24
Провадження № 2/349/583/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21 жовтня 2024 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

у складі головуючого судді Гаврилюк О.О.

з участю секретаря судового засідання Гошко І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу № 349/1720/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обгрунтування позову зазначено, що сторони з 18 листопада 1989 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. За час перебування у шлюбі в них народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які досягли повноліття. Зазначає, що протягом дев`яти років сторони по справі спільно не проживають, не ведуть спільного господарства, шлюб існує формально. Просить шлюб розірвати.

Відповідач ОСОБА_2 подав заяву про визнання позову.

Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 30 вересня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового засідання з викликом сторін.

Сторони подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини справи.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

18 листопада 1989 року у Великоговилівській сільській раді Теребовлянського району Тернопільської області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що складено актовий запис за № 14, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 , виданим 18 листопада 1989 року.

У статті 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен з подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

За частиною 1 статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до частини 1 статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Згідно з частиною 3 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до частини 2статті 104 СК України та частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно достатті 110 цього Кодексу.

У частині 1 статті 110 СК України зазначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до вимог ч.4 ст.56 СК України суд не може примушувати дружину та чоловіка до збереження шлюбних відносин.

Таким чином застосування строку для примирення є правом суду, а не його обов`язком.

Згідно статті 112 СК України підставами для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя є з`ясування фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Оскільки сторони протягом тривалого часу спільно не проживають, відповідач визнав позов і це визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, відсутність на утриманні у подружжя неповнолітніх дітей, а також враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Заяви про зміну прізвища позивачка до суду не подавала.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За змістом частини 1 статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки відповідач визнав позов, а тому з нього необхідно стягнути на користь позивачки половину сплаченого судового збору в розмірі 484,48 грн та зобов`язати Головне управління державної казначейської служби України в Івано-Франківській області повернути позивачці судовий збір в розмірі 484,48 грн, що становить 50 % сплаченого судового збору за подання до суду позовної заяви, згідно платіжної інструкції від 13 вересня 2024 року, виданої АТ "Універсал Банк".

Керуючись ст. 141,142, 206, 259, 263-265 ЦПК України,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_2 і ОСОБА_5 (після реєстрації шлюбу ОСОБА_6 ), зареєстрований 18 листопада 1989 року у Великоговилівській сільській раді Теребовлянського району Тернопільської області, актовий запис № 14.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 484,48 грн судового збору.

Зобов`язати Головне управління державної казначейської служби України в Івано-Франківській області повернути ОСОБА_1 і судовий збір в розмірі 484,48 грн., що становить 50 % сплаченого судового збору за подання до суду позовної заяви, згідно згідно платіжної інструкції від 13 вересня 2024 року, виданої АТ "Універсал Банк".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач:ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Суддя О.О.Гаврилюк

Повне судове рішення складено 21 жовтня 2024 року.