Справа№751/8615/24
Провадження №2-о/751/187/24
У Х В А Л А

17 жовтня 2024 року місто Чернігів

Суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова Деркач О. Г.,

розглянувши в порядку прийняття, заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання особи безвісно відсутньою,

Встановив :

24.09.2024 року, представник заявника ОСОБА_1 адвокат Допа В.І. звернулася до Новозаводського районного суду міста Чернігова із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме визнати громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 безвісно відсутнім. Початок визнання безвісно відсутнім ОСОБА_2 , вважати 25.05.2022 року.

Метою звернення є отримання підтвердження підстав того, що заявник у відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягає призову на військову службу.

Ознайомившись із вказаною заявою, вважаю, що у відкриті провадження слід відмовити з наступних підстав.

Статтею 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, серед інших, справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Згідно зі статтею 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місті її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, визначає Закон України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» від 12 липня 2018 року№2505-VІІІ (далі за текстом Закон), який забезпечує правове регулювання суспільних відносин, пов`язаних із набуттям правового статусу осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, з обліком, розшуком та соціальним захистом таких осіб і членів їхніх сімей.

Стаття 1 Закону визначає, що особою, яка зникла безвісти є фізична особа, стосовно якої немає відомостей про її місцеперебування на момент подання заявником заяви про її розшук; особою, яка зникла безвісти за особливих обставин є особа, яка зникла безвісти у зв`язку зі збройним конфліктом, воєнними діями, тимчасовою окупацією частини території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру.

Порядок набуття правового статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин, визначено статтею 4 Закону, відповідно до якого особа набуває вказаного статусу з моменту внесення про неї відомостей, що містяться у заяві про факт зникнення, до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, у порядку, передбаченому цим Законом, та вважається такою, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту подання заявником заяви про факт зникнення особи; особа вважається зниклою безвісти за особливих обставин до моменту припинення її розшуку у порядку, передбаченому цим Законом; надання особі статусу зниклої безвісти за особливих обставин відповідно до цього Закону не позбавляє її родичів або інших осіб права звернення до суду із заявою про визнання такої особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою у порядку, передбаченому законодавством.

Таким чином, правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин не є тотожним правовому статусу фізичної особи визнаної в судовому порядку безвісно відсутньою, існують істотні відмінності у вказаних правових статусах. Зокрема, законодавством визначені різні способи їх набуття. Так, фізичну особу може бути визнано безвісно відсутньою лише в судовому порядку. У свою чергу, особа набуває статусу такої, що зникла безвісти, з моменту внесення про неї відомостей, що містяться у заяві про факт зникнення, до відповідного Реєстру.

Тобто, законом визначено інший, позасудовий, порядок визнання особи зниклою безвісти за особливих обставин.

Суд звертає увагу, що заявник звернувся до суду в порядку окремого провадження із вимогою про визнання ОСОБА_2 зниклим безвісти за особливих обставин, що на відміну від визнання фізичної особи безвісно відсутньою, є неможливим у порядку окремого провадження, оскільки правовий механізм надання особі статусу зниклої безвісти за особливих обставин регулюється Законом України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» та не передбачений нормами Розділу IV ЦПК України.

Крім того, із доданого до заяви витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин №7 від 09.07.2024 року вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внесений до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин на підставі реєстрації заяви про зникнення № 24898 від 01.06.2022 року. Таким чином, ОСОБА_2 вже набув статусу особи, що зникла безвісти за особливих обставин.

Відповідно до п.п. 4 ст. 3 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» жінки та чоловіки, чиї близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати або рідний (повнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.

У зв`язку з чим, для оформлення права на відстрочку в порядуст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» рішення суду про визнання особи безвісти зниклою не є необхідним.

В той же час у разі відмови заявнику у наданні права на відстрочку, заявник не позбавлений права оскаржити вказані дії (бездіяльність) в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкриті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що слід відмовити у відкритті провадження.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у даній справі, оскільки заява не підлягає розгляду в порядку окремого провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.186, 258 ЦПК України, суддя, -

Ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання особи безвісно відсутньою.

Роз`яснити заявнику, що останній не позбавлений права звернутися до суду із заявою про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О. Г. Деркач