Справа № 405/1242/24
Провадження №2/405/208/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2024 року Ленінський районний суд м.Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Тарасенко Р.П.,

за участю учасників справи:

представника позивача ОСОБА_1 адвоката Усатенко В.Ю.,

відповідача ОСОБА_2 та в його інтересах представника адвоката Могильної О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кропивницький в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 405/1242/24 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду м. Кіровограда з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, який (позов) в її (позивача) інтересах подано та підписано представником - адвокатом Усатенком В.Ю. (діє на підставі ордера на надання правничої (правової) допомоги серії ВА №1075644 від 18.03.2024 року), в якому (позові) просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з продовженням нею навчання, в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення 23-х років, - 18 січня 2029 року.

На обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 24.01.2003 року позивач ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , від якого ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька ОСОБА_3 , та ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_4 та який (шлюб) був розірваний рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 вересня 2014 року. Після розірвання шлюбу, відповідач сплачував аліменти на утримання дітей до досягнення ними повноліття. ІНФОРМАЦІЯ_4 донька ОСОБА_3 досягла повноліття та на теперішній час навчається в Центральноукраїнському державному університеті імені Володимира Винниченка, та у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, яку відповідач не надає. Враховуючи вищезазначені обставини позивач вважає, що відповідач не позбавляється обов`язку забезпечити матеріальну допомогу повнолітній доньці на період її навчання, що стало підставою для звернення позивача до суду з зазначеним позовом.

Ухвалою суду від 04.04.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду з викликом в судове засідання учасників справи. Надано учасникам справи процесуальний строк на подання заяв по суті справи.

Відповідачем ОСОБА_2 подано відзив на позовну заяву, зареєстрований судом 31 травня 2024 року, за вх. № 14682, в обґрунтування якого зазначено, що позивачем неправдиво зазначено, що ним після досягнення донькою повноліття не надається матеріальна допомога на її утримання, оскільки аліменти в сумі 2 660,45 грн. були сплачені не тільки в січні, 2024 року, а і в наступні місяці, лютому, березні, квітні, а також 50 % пенсії, що становить 2 185,53 грн. перераховано було з січня по квітень 2024 року. При цьому, позивачем не вказано, що донька навчається на заочній формі навчання та має змогу працювати, а він, в свою чергу, є людиною похилого віку, пенсіонером та інвалідом ІІ-ої групи. Крім того, просив врахувати, що за рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26.01.2022 року з нього також стягнуто аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5 на період навчання в розмірі 1/6 частини доходу щомісячно, на підставі чого, він не має об`єктивної можливості з зазначених підстав надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці ОСОБА_6 на період навчання, в зв`язку з чим просив відмовити в задоволенні позову.

Крім того, представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Могильною О.С. (діє на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги особам, які визначені пунктами 1-2, 9-23, 26-29 частини першої статті 14 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» від 06 вересня 2024 року № 1265) подано заперечення, в порядку ст. 180 ЦПК України, зареєстровані судом 16.09.2024 року за вх. № 24635, якими доповнено поданий раніше відзив на позовну заяву та зазначено, що правовідносини з обов`язку батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання, не є продовженням безумовного обов`язку батьків з утримання повнолітніх дітей, оскільки такий обов`язок залежить від умови можливості надавати матеріальну допомогу. В свою чергу, жодних доказів щодо стану здоров`я та матеріального становища повнолітньої дочки позивачем не надано, а більшість письмових доказів, які були подані разом з позовною заявою є не допустимими, оскільки їх копії не засвідчені належним чином, тобто позивачем не дотримано форми подання копій письмового документу, а тому вони не набувають статусу письмового доказу. Крім того, відсутні відомості про отримання повнолітньою донькою стипендії та докази витрат, понесених нею у зв`язку з навчанням та потребу в матеріальній допомозі. При цьому, відповідач повністю підтримує бажання доньки вчитися, але разом з тим вважає, що оскільки вона дійсно навчається на бюджеті із заочною формовою навчання, тому має можливість і більш того необхідність працювати, так само як і відповідач, який будучи особою пенсійного віку, маючи інвалідність ІІ-ої групи, продовжує працювати та сплачувати аліменти. Також, відповідач вже сплачує аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , який продовжує навчання, в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 29.10.2021 року до закінчення ним навчання, тобто до 30.06.2025 року. Що стосується його повнолітньої доньки, то до липня 2024 року відповідач сплачував аліменти на її користь в добровільному порядку. Однак, утримувати на надавати матеріальну допомогу ще й доньці, відповідач не має можливості, оскільки такі витрати для нього є значними та такими, що ставлять його в скрутне матеріальне становище. Таким чином, позовні вимоги є необґрунтованими та не доведеними, в зв`язку з відсутністю доказів, які б стали підставою для стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, на підставі чого просила відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Усатенко В.Ю. в судовому засіданні позовні вимоги заявлені позивачем ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання підтримав з підстав, зазначених в позові, просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 , та в його інтересах представник адвокат Могильна О.С. в судовому засіданні, пред`явлені до нього позивачем позовні вимоги не визнали, просили відмовити позивачу, в їх задоволенні, з підстав, зазначених у поданій відповідачем заяві по суті справи (відзиві на позов) та запереченні.

Заслухавши представника позивача, відповідача та в його інтересах представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини, та, разом з тим, є такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Дослідженими у справі письмовими доказами наданими сторонами, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони по справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції, про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за № 132, батьками дитини в свідоцтві про народження зазначені в графі «батько» - ОСОБА_2 , та в графі «мати» - ОСОБА_1 .

Факт батьківства відповідачем не заперечується.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_3 , є студенткою ІІ-го курсу факультету педагогіки, психології та мистецтв, галузь знань 01 Освіта/Педагогіка, спеціальність: 013 Початкова освіта, Освітня програма Початкова освіта та Організація виховної роботи (за терміном навчання 3 роки 10 місяців), перший (бакалаврський) рівень вищої освіти заочної форми навчання, державна основа Центральноукраїнського державного університету імені Володимира Винниченка, що підтверджується довідкою № 957 від 11.09.2024 року.

З огляду на викладене, судом встановлено наявність юридичних фактів, за яких виникає обов`язок батьків утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання після досягнення повноліття, і, зокрема: досягнення ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття ІНФОРМАЦІЯ_4 , 23 роки виповнюється ОСОБА_3 18 січня 2029 року, продовження останньою навчання в Центральноукраїнському державному університеті імені Володимира Винниченка, потреба у зв`язку з продовженням навчання у матеріальній допомозі.

В свою чергу, відповідно до ст. ст.12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Статтею 199 Сімейного кодексу України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та своїх повнолітніх дітей).

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, - є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частинах першій та другій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчання є правом повнолітньої дочки (сина) або одного з батьків, з якими вона (він) проживають, яке нерозривно пов`язано з обов`язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору.

Отже, конструкцією статей 199 та 200 СК України передбачено, що позивач має довести факт потреби повнолітньої доньки у матеріальній допомозі, у зв`язку з продовженням донькою навчання, а відповідач, в свою чергу, у разі заперечень проти позову, має довести неможливість надання такої допомоги.

Враховуючи, що повнолітня донька сторін ОСОБА_3 навчається в Центральноукраїнському державному університеті імені Володимира Винниченка, факт потреби останньої у матеріальній допомозі є безумовним.

В свою чергу, відповідач ОСОБА_2 , заперечуючи проти вимог позову, просив врахувати, що він є особою пенсійного віку, має інвалідність ІІ-ої групи, при цьому сплачує аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , який продовжує навчання, в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 29.10.2021 року до закінчення сином навчання, тобто до 30.06.2025 року, а тому він не має об`єктивної можливості надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці ОСОБА_3 у зв`язку з продовженням нею навчання, яка до того ж навчається на заочній формі навчання, а тому має змогу працевлаштуватися та працювати.

З огляду на зазначене, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , 1957 року народження, є інвалідом ІІ-ої групи по загальному захворюванню, про що свідчить довідка до акта огляду медико-соціальною комісією серії 10ААВ № 767452 та пенсійне посвідчення № НОМЕР_2 від 19.12.2012 року.

Згідно з довідкою про доходи № 3771 4779 1487 2727 ОСОБА_2 перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Кіровоградській області (м.Кропивницький) та отримує пенсію по інвалідності, та за період з 01.04.2024 року по 30.09.2024 року сума пенсії становить 13 755,21 грн., щомісячно в середньому розмір пенсії становить 2 292,54 грн.

Крім того, відповідач ОСОБА_2 офіційно працевлаштований, працює охоронником у ТОВ «АРТ СІТІ КОНСТРАКШН». Загальна сума доходу за період з січня, 2024 року по липень, 2024 року, без урахування аліментів становить 26 870,45 грн. Сплачені аліменти на користь ОСОБА_4 за вказаний період 9 100,90 грн., в місяць 1300,00 грн. Сплачені аліменти на користь ОСОБА_1 за вказаний період 9 523,15 грн., в місяць 1360,45 грн.

Судом також встановлено, що сторони по справі є батьками окрім доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на утримання якого рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26.01.2022 року (справа № 405/7700/21) з відповідача ОСОБА_2 стягнуто аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 29.10.2021 року до закінчення сином навчання, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

При цьому, суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що донька ОСОБА_3 , яка 18 січня 2024 року досягла повноліття та навчаючись на заочній формі навчання має змогу працювати, оскільки обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття виникає за обов`язкової сукупності юридичних фактів, та, незалежно від форми навчання.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

В свою чергу, позивачем не надано доказів на підтвердження витрат, пов`язаних з навчанням доньки (на проїзд до навчального закладу, проживання, придбання підручників, тощо). Крім того, донька ОСОБА_3 навчається за рахунок коштів державного бюджету, відтак позивач не несе витрат, пов`язаних із вартістю навчання. Позивач також не надала доказів, щодо свого матеріального стану та працевлаштування, а так само не надала доказів, які б об`єктивно доводили, що відповідач, враховуючи його матеріальний стан та обставини справи, спроможний сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки у зв`язку з продовженням нею навчання саме у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу).

На підставі вищевикладеного, розглядаючи справу в межах завлених позовних вимог, та на підставі наданих сторонами доказів, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, на предмет їх належності і допустимості, враховуючи, що повнолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є студенткою ІІ-го курсу Центральноукраїнському державному університеті імені Володимира Винниченка, заочної, державної, форми навчання, є такою, що продовжує навчання, у зв`язку з чим не має власних доходів, на підставі чого потребує матеріальної допомоги батьків, при цьому, виходячи із законодавчо закріпленого обов`язку обох батьків утримувати повнолітню доньку, яка навчається і потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, та, враховуючи матеріальний стан відповідача ОСОБА_2 , джерелом доходів якого є заробітна плата за місцем роботи в ТОВ «АРТ СІТІ КОНСТРАКШН», а також пенсія по інвалідності, сплата відповідачем аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, на підставі чого та з урахуванням принципів справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки, у зв`язку з продовженням нею навчання підлягають частковому задоволенню та стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 , аліментів на утримання повнолітньої дитини доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/16 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 26 лютого 2024 року і до закінчення ОСОБА_3 навчання в Центральноукраїнському державному університеті імені Володимира Винниченка, але не більше ніж до 23-ох років.

Окремо судом відзначається, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Згідно з п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд враховує наступне.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Згідно з п. 9 ч.1ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що позивач ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору при поданні до суду позову про стягнення аліментів, а відповідач ОСОБА_2 є інвалідом ІІ-ої групи, та, відповідно, також звільнений від сплати судового збору, на підставі чого судові витрати по справі слід віднести на рахунок держави.

Відповідно до ст.ст.182, 199, 200 СК України, керуючись ст.ст. 4, 5, 7, 10, 12, 13, ст.ст.77-80, 81, 95, 133, 141, 235, 258, 259, 263, 264, 265, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на утримання повнолітньої дитини доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/16 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 26 лютого 2024 року і до закінчення ОСОБА_3 навчання в Центральноукраїнському державному університеті імені Володимира Винниченка, але не більше ніж до 23-ох років.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах місячного платежу підлягає негайному виконанню.

Судові витрати по справі віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.354 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції, яким є Кропивницький апеляційний суд.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова