справа № 492/856/24
провадження № 2/492/602/24
РІШЕННЯ

Іменем України

22 жовтня 2024 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області в складі:

Головуючого судді Череватої В.І.

за участю секретаря Деде К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Арцизі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої ДТП, стягнення моральної шкоди, -

Представник позивача адвокат Афанасьєв А.О.,

Представник відповідачів адвокат Бучацький В.В.,

ВСТАНОВИВ:

21.06.2024 року представник позивача адвокат Афанасьєв А.О. звернувся до суду з позовом та просив ухвалити рішення, яким стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача матеріальну шкоду, завдану неповнолітнім ОСОБА_2 , у сумі 25 639,80 гривень, моральну шкоду, завдану неповнолітнім ОСОБА_2 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в сумі 5000,00 гривень, а також судові витрати у справі.

В позовній заяві зазначено, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN POLO», номерний знак НОМЕР_1 . Зазначений транспортний засіб під керуванням ОСОБА_5 став учасником дорожньо-транспортної пригоди, що сталась ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок якої автомобіль отримав механічні пошкодження. Іншим учасником цього ДТП був ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який керував електромопедом марки «YADEA EM 215», та не встиг вчасно зупинити електромопед, в результаті чого зіткнувся з попереду стоячим автомобілем, що зупинився на пішохідному переході. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вказаними діями ОСОБА_2 порушив п. п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. Постановою Саратського районного суду Одеської області від 28.05.2024 року, ОСОБА_4 визнано винною у порушенні ч. 3 ст. 184 КУпАП, тобто у невиконанні батьками обов`язків щодо виховання дітей, що виявилось у вчиненні неповнолітнім від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачена Кодексом України про адміністративні правопорушення. Таким чином, відповідальність батьків в подібних випадках є додатковою (субсидіарною). Відповідач ОСОБА_3 , батько неповнолітнього ОСОБА_2 , також має солідарно відповідати за шкоду, завдану неповнолітнім сином, зокрема, і тому, що шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки. Отже, шкода, заподіяна неповнолітнім ОСОБА_2 , має бути відшкодована у повному обсязі солідарно його батьками відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Після ДТП позивачем було замовлено експертизу для визначення матеріального збитку внаслідок ДТП, як це передбачено ст. ст. 102, 106 ЦПК України. Фактична вартість ремонту склала 19 440,00 гривень, плата за проведення експертизи 5 000,00 гривень, вартість пального для проїзду до місця проведення експертизи та ремонту, а також у зворотному напрямку, склала 1199,80 гривень. Разом витрати, пов`язані з поновленням нормального стану авто, склали 25639,80 гривень. Також протиправними діями відповідачів позивачу була завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, пов`язаних з пошкодженням належного їй майна автомобіля, довелось докладати додаткових зусиль для поновлення становища, що існувало до ДТП, відсутність будь-якої реакції відповідачів на пропозиції позивача щодо відшкодування завданої шкоди. Завдану моральну шкоду позивач оцінює у 5000,00 гривень.

Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Череватій В.І.

Ухвалою судді Арцизького районного суду Одеської області Череватої В.І. від 26 червня 2024 року, прийнято до провадження та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої ДТП, стягнення моральної шкоди.

Ухвалою суду від 11 вересня 2024 року, закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої ДТП, стягнення моральної шкоди та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні.

Ухвалою суду від 11 вересня 2024 року, у задоволенні клопотання представника відповідачів адвоката Бучацького В.В. про призначення експертизи у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої ДТП, стягнення моральної шкоди - відмовлено.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Афанасьєв А.О. позов підтримав повністю та просив суд позов задовольнити у повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідачів адвокат Бучацький В.В. позов не визнав та просив суд у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 01.03.2024 року о 18:40 год. за адресою: м. Арциз, на перехресті вулиць Соборна та Бондарева перед пішохідним переходом неповнолітній ОСОБА_2 , 2008 року народження, рухаючись на електроскутері марки «YADEA EM 215» не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не вибрав безпечну дистанцію та скоїв зіткнення з автомобілем марки «VOLKSWAGEN POLO», номерний знак НОМЕР_1 , чим порушив п.п. 12.1, 13.1 ПДР. В результаті ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. З неповнолітнім ОСОБА_2 , у присутності матері ОСОБА_4 була проведена профілактична бесіда. Відносно ОСОБА_4 було складено адміністративний протокол за ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Постановою Саратського районного суду Одеської області від 28 травня 2024 року, ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, у відповідності до ст. 22 КУпАП, враховуючи малозначність вчиненого адміністративного правопорушення, ОСОБА_4 звільнено від адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 184 КУпАП, обмежившись усним зауваженням по відношенню до неї, провадження по справі закрито.

Згідно ч. ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Власником транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN POLO», номерний знак НОМЕР_1 є позивач ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Як вбачається з копії висновку експерта № 52-24 від 13.03.2024 року, експертного транспортно-товарознавчого дослідження колісного транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN POLO», номерний знак НОМЕР_1 , та фототаблицею до нього, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «VOLKSWAGEN POLO», номерний знак НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок ДТП, яка відбулася 01.03.2024 року, визначається рівною 18926,26 гривень.

Після ДТП позивачем було замовлено експертизу для визначення матеріального збитку відновлюваного ремонту автомобіля марки «VOLKSWAGEN POLO», номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок ДТП, як це передбачено ст. ст. 102, 106 ЦПК України. Фактична вартість ремонту склала 19 440,00 гривень, що підтверджується копією акту виконаних робіт № СА-00000016 від 14.03.2024 року, копією рахунку фактури, плата за проведення експертизи 5 000,00 гривень, вартість пального для проїзду до місця проведення експертизи та ремонту, а також у зворотному напрямку, склала 1199,80 гривень, що підтверджується копіями платіжних документів. Разом витрати, пов`язані з поновленням нормального стану авто, склали 25639,80 гривень.

Представником позивача адвокатом Афанасьєвим А.О. на адресу відповідачів надсилалися листи з пропозицією компенсувати ОСОБА_1 витрати у розмірі 25639,80 гривень, заподіяні внаслідок ДТП.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. ст. 77 79 ЦПК України, докази повинні бути належними, допустими та достовірними. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не може брати до розгляду та ухвалювати рішення на підставі доказів, що не стосуються предмета доказування.

Згідно зі ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Положеннями ч. 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України на особу, яка завдала моральної шкоди фізичній особі своїми неправомірними діями, покладається обов`язок її відшкодувати.

Відповідно до частин другої, п`ятої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно роз`яснень, викладених в п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», відповідно до якого особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).

У пункті 1 частини першої статті 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Частиною другою статті 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерплому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Отже, суд приходить до висновку, що порушене право позивача підлягає захисту, тому слід стягнути солідарно з відповідачів вартість матеріального збитку - фактична вартість ремонту склала 19 440,00 гривень, плата за проведення експертизи 5 000,00 гривень, вартість пального для проїзду до місця проведення експертизи та ремонту, а також у зворотному напрямку - 1199,80 гривень. Разом витрати, пов`язані з поновленням нормального стану авто, склали 25 639,80 гривень.

Крім цього, позивач просить стягнути на її користь з відповідачів моральну шкоду у сумі 5 000,00 гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.01.1995 р. під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушення нормальних життєвих зв`язків, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відмовляючи у задоволенні позову у цій частині, суд бере до уваги, що позивачем не надано доказів на підтвердження вимог про те, що діями відповідачів їй було завдано моральну шкоду, яка спричинила моральні страждання, що виникли в зв`язку з ушкодженням автомобіля внаслідок ДТП.

Разом з тим, надані позивачкою листи, що були надіслані її представником відповідачам з пропозицією відшкодувати завдану шкоду, хоча законодавством це і не визнано обов`язковим, не можуть бути належними та допустимими доказами спричинення позивачці моральної шкоди у визначеному розмірі.

З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, та у рахунок відшкодування матеріальної шкоди необхідно стягнути 25 639,80 грн., у рахунок відшкодування моральної шкоди необхідно відмовити, оскільки позивачем не представлено до суду переконливих доказів щодо заподіяння моральної шкоди, наслідком чого має бути стягнення вказаної суми моральної шкоди на його відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з наведеним з відповідачів слід стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 1211,20 грн. в рівних частинах з кожного.

Керуючись ст. ст. 22, 23, 1166, 1167, 1188, 1192 ЦК України, ст. ст. 2, 5, 10, 13, 76-81, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої ДТП, стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ), матеріальну шкоду, завдану неповнолітнім ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), в розмірі 25 639 (двадцять п`ять тисяч шістсот тридцять дев`ять) гривень 80 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ), судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок, в рівних частинах з кожного.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому наявного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано протягом строку оскарження; у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Арцизького районного суду

Одеської області Черевата В.І.