Справа № 444/3118/24
Провадження № 2/444/1140/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2024 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Оприск З. Л.

секретар судового засідання Гнідець В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (с. Лавриків, Львівський р-н, Львівська обл.) до Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області (пл. 40-річчя Перемоги, 3, с. Добросин, Львівський р-н, Львівська обл.), треті особи: Жовківський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Слиш Любомир Теодорович, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування та встановлення факту родинних відносин,

В С Т А Н О В И В:

24 липня 2024 року справу за даною позовною заявою прийнято до розгляду та відкрито у ній провадження.

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування та встановлення факту родинних відносин, мотивуючи свої позовні вимоги наступним. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . Внаслідок смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на все належне їй майно. За життя ОСОБА_2 склала заповіт від 22.01.2003 року, посвідчений секретарем виконкому Лавриківської сільської ради Жовківського району Львівської області ОСОБА_3 , згідно тексту якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй належатиме на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповідала ОСОБА_1 . До складу спадкового майна після смерті ОСОБА_4 увійшла, зокрема, земельна частка (пай) площею 0,64 га, розташована на території Добросинсько-Магерівської (колишньої Лавриківської) сільської ради Львівського району Львівської області. приватний нотаріус Слиш Л.Т. відмовив ОСОБА_4 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) площею 0,64 га, оскільки зазначив, що сертифікат на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 160685 втратив чинність згідно Постанови КМУ від 12.10.1995 року № 801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)», у зв`язку з чим позивачці було рекомендовано звернутись до суду. Крім цього, у зв`язку з тим, що у ОСОБА_1 втрачено свідоцтво про її народження, приватний нотаріус рекомендував їй встановити факт родинних зв`язків між нею та померлою ОСОБА_2 з метою отримання податкової пільги за дохід від вартості успадкованого майна. Просив встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: Львівська обл., Львівський р-н, с. Лавриків, РНОКПП НОМЕР_1 , є донькою ОСОБА_2 , 1912 року народження, яка до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: Львівська обл., Львівський р-н, с. Лавриків, РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на земельну частку (пай) площею 0,64 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Добросинсько-Магерівської (колишньої Лавриківської) сільської ради Львівського району Львівської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач в судове засідання не з`явився, однак, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представники відповідача та третіх осіб в судове засідання не з`явилися, хоч про час та місце розгляду справи були належно повідомлені, однак ними надіслано заяви про відсутність заперечень проти позовних вимог і розгляд справи у відсутності їхніх представників.

Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У судовому засіданні було досліджено наявні в матеріалах справи письмові докази.

Як вбачається з відповіді ЦДІАЛ № Д-29 від 06.02.2024 року, метричні книги греко- католицької парафії с. Руда Лісна (Лавриків), повіт Рава-Руська Львівського воєводства із записами про народження за 1939 рік на зберігання до архіву не надходили, тому виявити інформацію про народження ОСОБА_5 неможливо, внаслідок чого їй було рекомендовано звернутись у Жовківський відділ РАЦС.

З свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 вбачається, що дошлюбне прізвище ОСОБА_1 - Клуб.

З копії заповіту від 22.01.2003 року вбачається, що ОСОБА_2 склала заповіт від 22.01.2003 року, посвідчений секретарем виконкому Лавриківської сільської ради Жовківського району Львівської області ОСОБА_3 , згідно тексту якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй належатиме на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповідала ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого виконавчим комітетом Лавриківської сільської ради Жовківського району Львівської області на підставі актового запису № 9.

З копії довідки № 616 від 30.04.2024 року, виданої старостою Лавриківського старостинського округу № 3, вбачається, що ОСОБА_1 , 1939 року народження, дочка померлої ОСОБА_2 , 1912 року народження, проживала та була зареєстрована в будинку АДРЕСА_1 до дня смерті ОСОБА_2 08.03.2005 року та вели спільне господарство.

З копії сертифікату на право приватної власності на землю серії ЛВ № 160685, виданого Лавриківською сільською радою, вбачається, що такий видано на ім`я ОСОБА_2 в тому, що йому передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,64 га. Сертифікат на ім`я ОСОБА_2 видано зразка, який затверджено ухвалою Львівської обласної Ради народних депутатів № 277 від 01.02.1993 року.

З копії свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 10.09.1991 року вбачається, що будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 .

Згідно листа № 77/02-14 від 23.04.2024 року приватний нотаріус Слиш Л.Т. відмовив ОСОБА_4 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) площею 0,64 га, оскільки зазначив, що сертифікат на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 160685 втратив чинність згідно Постанови КМУ від 12.10.1995 року № 801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)», у зв`язку з чим позивачці було рекомендовано звернутись до суду.

У судовому засіданні також було досліджено копію спадкової справи № 29/2024 до майна померлої ОСОБА_2 .

Дослідивши та проаналізувавши в сукупності всі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. ст. 81, 82 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

За таких обставин суд дійшов до висновку, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: Львівська обл., Львівський р-н, с. Лавриків, РНОКПП НОМЕР_1 , є донькою ОСОБА_2 , 1912 року народження, яка до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 ,встановлення даного факту заявнику необхідно для оформлення спадщини, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення даного факту.

Спадщина після померлої ОСОБА_2 відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому до даних правовідносин слід застосовувати відповідні правила Цивільного кодексу України 2003 року.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ст. 1216-1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 8 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 р. № 801 затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразок Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Сертифікати саме такої форми слід подавати до нотаріальної контори.

Сертифікат на ім`я ОСОБА_2 видано зразка, який затверджено ухвалою Львівської обласної Ради народних депутатів № 277 від 01.02.1993 року, що вбачається з даного сертифікату.

При встановленні кола спадкоємців, які прийняли спадщину, суд бере до уваги копію довідки № 616 від 30.04.2024 року, виданої старостою Лавриківського старостинського округу № 3, з якої вбачається, що ОСОБА_1 , 1939 року народження, дочка померлої ОСОБА_2 , 1912 року народження, проживала та була зареєстрована в будинку АДРЕСА_1 до дня смерті ОСОБА_2 08.03.2005 року та вели спільне господарство.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Позивач відповідно до ст. 1268, 1269 ЦК України є таким, що прийняв спадщину, оскільки проживав із спадкодавцем на день смерті та не заявив відмову від спадщини.

З листа нотаріуса № 77/02-14 від 23.04.2024 року вбачається, що нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , оскільки спадкоємцем не подано сертифіката відповідної форми.

Таким чином встановлено, що позивач прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 .

Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак позивачами не може бути пред`явлено для оформлення спадщини сертифікат на ім`я спадкодавця нового зразка, оскільки він помер, а тому втратив цивільну правоздатність та дієздатність.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог.

Інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи немає.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 81, 82, 141, 200, 247, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1268, 1271 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: Львівська обл., Львівський р-н, с. Лавриків, РНОКПП НОМЕР_1 , є донькою ОСОБА_2 , 1912 року народження, яка до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: Львівська обл., Львівський р-н, с. Лавриків, РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на земельну частку (пай) площею 0,64 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Добросинсько-Магерівської (колишньої Лавриківської) сільської ради Львівського району Львівської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий Оприск З. Л.