Справа № 229/1230/24
Провадження № 2/229/980/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2024 р. м. Дружківка, Донецької області

Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Феняка О.Р.,

за участю секретаря судового засідання Солодовник Д.Л.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Дружківка в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Служба у справах дітей Черкаської міської ради про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

позивач ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа Служба у справах дітей Черкаської міської ради, в якому просить позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно її малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовна заява обґрунтована тим, що 15 вересня 2015 року було зареєстровано шлюб виконавчим комітетом Часовоярської міської ради м. Артемівська Донецької області, про що зроблено актовий запис № 35 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Від шлюбу народилася дитина: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проте, шлюб позивача та відповідача не склався, внаслідок чого 21 липня 2023 року рішенням Дружківського міського суду Донецької області шлюб було розірвано. Спорів стосовно міста проживання дитини не було. Відповідач не заперечувала, щоб дитина проживала разом з позивачем. Відповідно наданої заяви від 04.02.2023 року відповідач надала право піклуватися про сина матері позивача. Весь цей час відповідач життям дитини не цікавиться, не телефонувала, не виявляла бажання спілкуватись з дитиною та брати участь у її вихованні. На сьогоднішній день у дитини до матері немає ніяких почуттів. Також у спілкуванні з позивачем дитина останнім часом не питає та не цікавиться відповідачем. Позивач з сином виїхав з місця проживання, бо там ідуть бойові дії і на сьогодні, відповідно довідці від 09.02.2023 №7101- року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи син проживає разом з батьком та матір?ю позивача за адресою: АДРЕСА_1 . Дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Між позивачем і сином склалися усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини, його повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. Дитина знаходиться на обліку в Комунальному некомерційному підприємстві «Міський центр первинної медично-санітарної допомоги» м. Черкаси. Нагляд за станом здоров?я дитини на сьогоднішній день здійснює батько. Мати участі в цій сфері життя дитини не приймає. Відповідно довідки про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі на предмет психоактивних речовин №1508 у позивача протипоказання відсутні, позивач не звертався за медичною наркологічною допомогою в КНП «Черкаський обласний наркологічний диспансер Черкаської обласної ради». Дитина відвідує дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 76 «Золотий півник», відповідно довідки від 12.01.2024 року №4 вихованням дитини займаються позивач та його мати. Відповідач в садочок дитину не приводила та не з?являлася.

Враховуючи те, що відповідач по справді жодним чином не був позбавлений інформації стосовно місця перебування позивача та їх дитини, а з боку позивача ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні дитини з відповідачем та прийманні її участі в вихованні, вищевикладені обставини свідчать про фактичну можливість, але вольове небажання виконувати відносно дитини батьківські обов?язки, покладені на відповідача законом.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 14 березня 2024 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків.

У встановлений судом строк позивач виконав вимоги ухвали суду від 14 березня 2024 року.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 03 квітня 2024 року у справі відкрите загальне позовне провадження та розпочате підготовче провадження, підготовче засідання призначено на 15 травня 2024 року.

15 травня 2024 року підготовче засідання судом відкладено з повторним викликом учасників справи на 19 червня 2024 року у зв`язку з неявкою відповідача.

Ухвалою суду від 19 червня 2024 року підготовче засідання відкладено на 31 липня 2024 року, зобов`язано Орган опіки та піклування Черкаської міської ради подати до суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

15 травня 2024 року підготовче засідання судом відкладено у зв`язку з неявкою сторін з повторним викликом учасників справи на 18 вересня 2024 року.

Ухвалою суду від 18 вересня 2024 року постановлено закрити підготовче провадження у цивільній справі та призначено її до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. Судове засідання призначене на 26 вересня 2024 року.

26 вересня 2024 року судове засідання відкладено у зв`язку з необхідністю вислухати думку дитини.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі з викладених у позовній заяві підстав, просили суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 будучи повідомленою належним чином про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просить розгляд справи провести без її участі. Також відповідач зазначила, що не заперечує проти позову.

Третя особа - Служба у справах дітей Черкаської міської ради про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Надали висновок органу опіки та піклування Черкаської міської радипро доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника.

Суд, заслухавши позивача, представника позивача, з`ясувавши думку дитини, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, допитавши свідків, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 15 вересня 2015 року укладено шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (дошлюбне прізвище ОСОБА_5 ), зареєстрований у виконавчому комітеті Часовоярської міської ради м. Артемівськ Донецької області, актовий запис №35.

Від вказаного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_6 народилася дитина ОСОБА_4 , про що Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області складено відповідний актовий запис №1042 від 26 грудня 2016 року (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 26 грудня 2016 року).

Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 21 липня 2023 року у справі №229/3775/23, провадження №2/229/1673/2023 шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , розірвано.

04 лютого 2023 року приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Асаулюк А.В., засвідчено заяву ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про те, що вона у зв`язку із виїздом на працевлаштування за кордон, дає свою згоду на те, щоб її малолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишився на проживання в Україні разом з його бабою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Одночасно відповідачка надала згоду ОСОБА_6 на вирішення всіх питань, пов?язаних з проживанням її малолітнього сина ОСОБА_4 в Україні, зокрема тих, які пов?язані з місцем проживання дитини, вибором навчальних закладів для дитини, гуртків, спортивних секцій тощо, підписанням всіх необхідних документів щодо проживання та навчання дитини в Україні, оформленням документів, які посвідчують особу дитини, її місце проживання, страхування дитини, а також дала свою згоду, щоб ОСОБА_6 приймала всі необхідні рішення по захисту прав і законних інтересів дитини. У випадку крайньої потреби ОСОБА_3 надала згоду на організацію вжиття ОСОБА_6 необхідних заходів для збереження життя та здоров?я дитини: вакцинацію, госпіталізацію, операцію, інше медичне втручання тощо. Вказану заяву зареєстровано в реєстрі за №107.

Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради №864 від 25 липня 2023 року за зверненням ОСОБА_6 її онуку - ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , перебуває на обліку внутрішньо переміщених осіб (довідка від 09.02.2022 р. №7101- видана департаментом соціальної політики Черкаської міської ради) надано статус дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів.

ОСОБА_4 , 25 грудня 2016 року перебуває на обліку в Комунальному некомерційному підприємстві «Міський центр первинної медично-санітарної допомоги» м.Черкаси. Відповідно до медичної довідки від 11 січня 2024 року дитина здорова.

Згідно з довідкою №4 від 12 січня 2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відвідує дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №76 «Золотий півник» Черкаської міської ради з 12 вересня 2023 року. Вихованням хлопчика займаються ОСОБА_1 та його мати ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 ). Мати хлопчика ОСОБА_3 в садочок дитину не приводила та не з`являлась.

Позивач не звертався за медичною наркологічною допомогою, що підтверджено довідкою КНП «Черкаський обласний наркологічний диспансер Черкаської обласної ради» від 11.01.2024 р.

Згідно з довідкою КНП «Черкаський обласний психоневрологічний диспансер Черкаської обласної ради» від 11.01.2024 р. позивач до лікаря-психолога за допомогою не звертався.

Згідно з довідкою про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі на предмет психоактивних речовин №1508 від 11.01.2024 року протипоказання для доступу до державної таємниці у позивача відсутні.

З висновку виконавчого комітету Черкаської міської ради як органу опіки та піклування №11640-01-21 від 20.08.2024 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається наступне. На засіданні Комісії баба дитини ОСОБА_6 пояснила, що мати ОСОБА_3 виїхала за межі України задовго до початку військової агресії росії. Двічі, протягом 2022-2024 років приїжджала до України, але не виявила бажання забрати дитину до себе, посилаючись на специфіку своєї роботи. Знаючи про те, що батько дитини перебуває в ЗСУ, а баба, за станом здоров?я, потребує постійного медичного догляду та лікування, громадянка ОСОБА_3 не виявила бажання забрати сина на виховання до себе. Зі слів баби вбачається, що мати ОСОБА_3 знаючи про те, що в провадженні Дружківського міського суду перебуває цивільна справа про позбавлення її батьківських прав не змінила своє відношення до дитини та до виконання своїх батьківських обов?язків. Засідання Комісії 10.07.2024 р. ОСОБА_3 проігнорувала, хоча про час та місце засідання була повідомлена в Rakuten Viber Messenger. Протягом червня 2024 року громадянка ОСОБА_3 ігнорувала спілкування з представниками служби у справах дітей, не надала жодних пояснень щодо ситуації, яка склалася наразі. Така поведінка з боку матері вказує на її байдуже ставлення щодо подальшої долі її малолітнього сина. На засіданні Комісії 14.08.2024 батько ОСОБА_1 в телефонному режимі повідомив, що громадянка ОСОБА_3 . безвідповідальна мати, яка з сином не проживає та тривалий час не спілкується, не цікавиться його життям, здоров?ям, духовним та моральним розвитком. Члени Комісії намагалися поспілкуватися з громадянкою ОСОБА_3 та з?ясувати її думку для об?єктивного вирішення даного спору. Телефонний дзвінок мати проігнорувала. Наданими батьком ОСОБА_1 документами підтверджено, що протягом тривалого часу мати усунулася від виконання покладених на неї обов?язків по вихованню, утриманню та лікуванню дитини, що виражається в її бездіяльності та свідомому нехтуванні своїми батьківськими обов?язками, чим позбавила сина права на належне батьківське виховання та утримання. Комісією не встановлено жодних обставин які б унеможливлювали виконання матір?ю обов?язків по вихованню дитини.

Орган опіки та піклування вважає, що позбавлення батьківських прав громадянки ОСОБА_3 відповідає інтересам дитини, яка не повинна страждати через те, що мати не піклується про неї, не дбає про її фізичний та духовний розвиток, свідомо поклавши виконання цих обов?язків на третю особу. З огляду на викладене, захищаючи права та інтереси малолітнього, враховуючи норми чинного законодавства, з метою соціального захисту малолітньої, забезпечення державних гарантій на виховання, лікування та розвиток, відповідно до європейських стандартів, ратифікованих Україною, виконавчий комітет Черкаської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав громадянку ОСОБА_3 відносно малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 - мати позивача, надала показання про те, що з лютого 2023 року її невістка ОСОБА_3 передала їй дитину ОСОБА_4 та поїхала за кордон. Коли мати залишала дитину говорила, що на три місяці, а потім приїде, проте пройшло вже півтора року. ОСОБА_7 не цікавиться життям дитини. У дитини виявили хвороби: дисплазія суглобів, викривлення хребта, пролапс, поганий зір, 60% зору. Жодного діагнозу мати не знає, не дзвонить, не пише, не допомагає матеріально. ОСОБА_7 відкрила картку та дозволила з неї знімати кошти на потреби дитини, але потім сказала не знімати гроші, бо їй самій вони необхідні. Останній раз ОСОБА_7 приїздила на 01 вересня провести сина до школи, але одягала, взувала, ранець збирала бабуся. Приїхала 28-го, а уїхала 06 вересня. На питання коли збирається повертатися назад, ОСОБА_7 відповіла коли заробить гроші на квартиру. А до того вона приїздила на п`ять днів, на день народження ОСОБА_8 та на новий рік. ОСОБА_7 не допомагала збирати дитину до школи, єдине, що оплатила обстеження дитини у окуліста 700,00 грн. Батько постійно хвилюється за дитину, цікавиться та забезпечує сина. Дитина потребувала консультації та професійної допомоги уролога, треба було оперувати. ОСОБА_7 сказала, що з дитиною було все нормально, а якщо треба, щоб шукали лікаря, оплатить. Обійшлися, пішли до обласної лікарні, дитині оказали допомогу безкоштовно. ОСОБА_7 взагалі не цікавиться дитиною, якщо подзвонить раз на місяць, то це добре. Ініціатором спілкування ОСОБА_7 з дитиною завжди є бабуся, а не сама ОСОБА_7 . ОСОБА_9 реагує на мати добре, чекає її дзвінка, але більше він тягнеться до батька.

Свідок ОСОБА_10 сестра позивача надала показання про те, що коли вони приїхали до Черкас, жили всі разом: мати - ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , вона та її син. Потім мати з ОСОБА_11 переїхали жити окремо. Поки жили разом спочатку ОСОБА_7 дзвонила раз у 3-4 дні, цікавилась дитиною, потім взагалі перестала дзвонити. До Роми ОСОБА_7 відноситься не так як хотілося б. Коли приїздила відмовлялася йти з дитиною до басейну. На велосипеді кататися Рому вчила свідок. По лікарнях з ОСОБА_11 вона разом з мамою бабусею Роми їздять. За діагноз ОСОБА_12 вона більше знає ніж ОСОБА_7 . З Угорщини ОСОБА_9 повернувся агресивний, бо його там ображав хлопчик, який жив із Ромою в одній кімнаті. Чи знала про це ОСОБА_7 їй невідомо.

В судовому засіданні в присутності батька дитини проведено спілкування із ОСОБА_13 . Рома розповів суду, що в нього все добре. Він ходить до школи, сніданки йому готує батько або бабуся. До школи його водить батько поки не закінчиться відпустка, потім буде водити бабуся. Одяг допомагає вибирати бабуся, а купляє тато. Уроки вчить з бабусею або з татом. Влітку він їздив відпочивати до хрещеної, де катався на велосипеді, який купила йому бабуся. Маму бачив 01 вересня, а до цього - на день народження. Коли мати приїздить покупає йому подарунки. Мама не допомагає йому вчити уроки, бо вона в іншій країні працює. До лікаря його водила бабуся, а потім ходив з мамою. Мама останній раз телефонувала давно.

Статтею 51 Конституції України встановлено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 (далі Конвенція), держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків.

За положеннями ч. 1, 2 ст. 27 даної Конвенції, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ст. 9 Конвенції про права дитини, яка зобов`язує держави - учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (ч. 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402 зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст.150, п.1,2 ч.ч.1,2,3 ст.164, 166 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов`язки, та є способом захисту прав та інтересів дитини, а тому питання про застосування такого заходу впливу до батьків нерозривно пов`язане з питанням захисту прав та інтересів дитини.

У своїй постанові від 29 вересня 2021 року у справі № 459/3411/18 Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив, що суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. Позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав).

У справі «Хант проти України» від 07.12.2006 Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (п. 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 не виконує свої батьківські обов`язки щодо своєї малолітньої дитини, не цікавиться її життям, розвитком. Відповідач не приймає участі в утриманні та вихованні дитини, ігнорує питання подальшої долі своєї дитини, не докладає зусиль для повернення сина їй на виховання.

За таких обставин, суд приходить до переконливого висновку, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини та вважає, що в інтересах малолітньої дитини слід позбавити відповідача батьківських прав.

В той же час після реальної зміни поведінки та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав, ОСОБА_3 може з дотриманням вимог ст. 169 СК України звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Керуючись ст.ст. 229, 263-265, 280 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Служба у справах дітей Черкаської міської ради про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав відносно її малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 17 жовтня 2024 року.

Суддя Олександр ФЕНЯК