Справа № 206/2882/24
Провадження № 2/206/1251/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2024 м. Дніпро

Самарський районний суд міста Дніпропетовська у складі:

головуючого судді Нестеренко Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Бублейник В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Маркело Валентина Олексіївна до Дніпровської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Отроцюк Олена Володимирівна про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Дніпровської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Отроцюк Олена Володимирівна про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 . Станом на дату смерті батька позивач проживав разом з ним та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тому прийняв спадщину після його смерті. Інших спадкоємців після смерті батька немає. В травні 2023 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Отроцюк О.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом та надав нотаріусу всі наявні документи щодо належного батькові житлового будинку АДРЕСА_1 . Ознайомившись з наданими документами, нотаріус постановою від 24.05.2023 року відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як позивачем не було надано жодного правовстановлюючого документу на спадкове майно, та було рекомендовано звернутися до суду. На підставі викладеного, просить суд визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на домоволодіння АДРЕСА_2 , яка складається з: А-1 житлового будинку з а-1 прибудовою житловою площею 48,7 кв. м, загальною площею 75,1 кв. м, а-ганку, Б,В,Д сараїв, Г,З навісів, Е-літньої кухні, Ж-входу в погріб, пг-погребу під «З», И-теплиці, К-літнього душу, Л-вбиральні, № 1-11,І, по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник позивача адвокат Маркело В.О. надала заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. 04.07.2024 року представником відповідача наданий відзив, в якому зазначив, що позивач звертаючись до суду з даним позовом, не обґрунтував, чим само було порушено, не визнано або оспорено його право на володіння спірним майном саме Дніпровською міською радою, оскільки як вбачається з позовної заяви та доданої до неї додатків, крім ОСОБА_1 спадкоємцями першої черги також є: мати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сестра ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які також мають право на спадкування за законом, як спадкоємці першої черги. З огляду не наведене, Дніпровська міська рада є неналежним відповідачем у даній справі, оскільки наявні інші спадкоємці. В свою чергу, належним відповідачем у дані справі є мати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сестра ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Також зазначає, до позовної заяви не додано доказів оскарження постанови приватного нотаріуса від 24.05.2024 року, згідно якої позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на домоволодіння АДРЕСА_1 . Також, позивач у позовній заяві посилається на те, що індивідуальні житлові будинки, збудовані у період до 05.08.1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію. Звертає увагу суду на те, що на теперішній час реєстрація права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року, регулюється «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV та Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, проте за невідомих причини позивач або його батько за життя, не скористались своїм правом на приватизацію домоволодіння. На підставі викладеного, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі.

Третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Отроцюк Олена Володимирівна у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оголошення про виклик відповідача до судового засідання було розміщено на веб-сайті судової влади України.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши її дійсні обставини та перевіривши їх доказами, ухвалюючи рішення, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 15.07.1976 року Ганнівським с/загс Новоукраїнського району Кіровоградської області, батьками позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , записані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.6).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 25.07.2022 року Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) помер батько позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).

Згідно акту від 11.11.1982 року, затвердженого головою виконкому Дніпровської ради народних депутатів, ОСОБА_2 на підставі переселенського квитка НОМЕР_4 від 02.11.1982 року (а.с. 8) переданий житловий будинок по АДРЕСА_1 з надвірними спорудами (а.с. 7).

Згідно наказу директора КСП «Україна» № 25 від 10.02.1997 року, дозволено ОСОБА_2 приватизувати житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Згідно наказу директора КСП «Україна» № 27 від 11.02.1997 року, дозволено ОСОБА_2 приватизувати земельну ділянку у розмірі 0,15 га за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11).

Відповідно до інформації КП Дніпропетровського району «Бюро технічної інвентаризації» № 129 від 13.03.2017 року наданої на звернення позивача, станом на 31.12.2012 року за адресою: АДРЕСА_1 справа та інформація про реєстрацію права власності на нерухоме майно на ім`я ОСОБА_2 , відсутні (а.с. 14).

Як вбачається з домової книги будинку АДРЕСА_3 , за даною адресою зареєстровані: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с.16-20).

Відповідно до довідки, наданої головою територіальної ради ОСН, будинок ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 , після перейменування вулиці згідно рішення Дніпропетровської міської ради № 31/32 від 21.05.2008 року «Про присвоєння найменувань безіменним проїздам та проїздам нової забудови, що увійшли до складу АДРЕСА_2 (а.с. 21).

ФОП ОСОБА_5 була проведена технічна інвентаризація житлового будинку за адресою: АДРЕСА_4 та виданий технічний паспорт 18.08.2023 року, де зазначено, що житловий будинок збудований у 1982 році, а господарські будівлі та споруди у період з 1983 року по 1991 рік (а.с. 22-26).

Як вбачається з кваліфікаційного сертифікату серії АЕ № 007172 від 28.02.2023 року ФОП ОСОБА_5 є інженером з інвентаризації нерухомого майна (а.с. 27).

З висновку оцінювача про вартість майна від 11.03.2024 року вбачається, що вартість житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , становить 703 000 грн. (а.с. 28).

Постановою від 24.05.2024 року приватний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , через відсутність у спадкоємця необхідних документів для видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с. 33).

Із матеріалів спадкової справи № 3/2023, заведеній до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 вбачається, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 (а.с. 81-138).

Статтею 1216 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України), передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Слід зазначити, що як вбачається зі спадкової справи, матір та сестра позивача відмовились від прийняття належної їм за законом частки у спадщині після смерті ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (а.с. 87, 93).

На час набуття спадкодавцем права власності на житловий будинок, та за життя спадкодавці, державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Як роз`яснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виникнення права власності на будинки, що побудовані до 1992 року регулювалось положеннями Цивільного кодексу УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат», вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими 45/5 комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5.

До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за книги місцевих рад.

Згідно з пунктом 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків І та II категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом від 24.06.2011 року № 91, з наступними змінами зазначено, що документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Відповідно до Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме 25 грудня 2015 р. № 1127 для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р., подаються:1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

У разі коли індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р. та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, замість документів, передбачених цим пунктом, можуть бути подані документи, передбачені статтею 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Стаття 31 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень визначає особливості державної реєстрації прав на об`єкти нерухомого майна, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку

Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються:

1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою;

2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в реєстрі прав. Державному

Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, земельної ділянки в користування або власність.

Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

За положеннями частин третьої та четвертої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:

1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;

2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті.

Аналізуючи наведені вище нормативні акти, слід дійти висновку, зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Тому, оскільки позивач позбавлена можливості у нотаріуса отримати свідоцтво про право на спадщину, а судом встановлено, що будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , побудовано у 1982 році, проінвентаризовано в органах БТІ, проте не зареєстровано право власності на будинок, а факт відсутності реєстрації будинку зважаючи на рік побудови, не свідчить про відсутність права власності за спадкодавцем, за позивачкою слід визнати в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок та господарські споруди. Тобто, твердження представника відповідача викладені у відзиві не заслуговують на увагу, оскільки докази долучені позивачем до позовної заяви та дослідженні у судовому засіданні є належними та допустимими у розумінні ст. ст. 77-78 ЦПК України.

Відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України у випадку якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки спір виник не внаслідок порушення закону відповідачем, а через відсутність у позивача правовстановлюючих документів на будинок, та зважаючи, що позивач не просить компенсувати їй судові витрати, суд залишає судові витрати за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1261 ЦК України, ст. ст. 10, 13, 77-78, 141, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Маркело Валентина Олексіївна до Дніпровської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Отроцюк Олена Володимирівна про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на домоволодіння АДРЕСА_2 , яка складається з: А-1 житлового будинку з а-1 прибудовою житловою площею 48,7 кв. м, загальною площею 75,1 кв. м, а-ганку, Б,В,Д сараїв, Г,З навісів, Е-літньої кухні, Ж-входу в погріб, пг-погребу під «З», И-теплиці, К-літнього душу, Л-вбиральні, № 1-11,І, по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Т.В. Нестеренко