Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/426/21
Провадження № 2/945/104/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2024 року

Миколаївський районний суд Миколаївської області, в складі головуючого судді Шаронової Н.О., за участю секретаря судового засідання Карабут В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Ідея банк, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович; Миколаївський районний відділ ДВС Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) головний державний виконавець Кушнір Руслан Вікторович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

встановив:

22 березня 2021 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до Акціонерного товариства Ідея банк (далі - відповідач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович; Миколаївський районний відділ ДВС Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) головний державний виконавець Кушнір Руслан Вікторович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач ОСОБА_1 посилалася на те, що 20 березня 2021 року вона дізналася про те, що Миколаївським районним ДВС накладено арешт на її банківські рахунки, у зв`язку з примусовим виконанням напису № 7877, вчиненим 16 лютого 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, за заявою Акціонерного товариства Ідея Банк.

У вказаному виконавчому написі зазначено, що нотаріусом, на підставі ст. 87 Закону України Про нотаріат, п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку, на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року, з ОСОБА_1 на користь відповідача запропоновано стягнути невиплачені в строк грошові кошти на підставі Договору кредиту та страхування № Р20.00300.006290287 від 03 лютого 2020 року, строк платежу за яким настав 03 грудня 2020 року. Задоволено вимоги банку та стягнуто з ОСОБА_1 за період з 03 січня 2021 року по 04 січня 2021 року (включно): 113265 грн. 59 коп. - строковий основний борг; 6620 грн. 14 коп. - прострочений основний борг; 10519 грн. 83 коп. - прострочені проценти; 3049 грн. 29 коп. - строкові проценти; 11610 грн. 88 коп.- строкову плату за обслуговування кредиту; 27800 грн. 87 коп. - прострочену плату за обслуговування кредиту; 1900 грн. - плату за вчинення виконавчого напису, а усього 174766 грн. 60 коп.

18 березня 2021 року головним виконавцем Миколаївського районного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кушніром Русланом Вікторовичем відкрито виконавче провадження № 64863186 про примусове виконання вказаного виконавчого напису та звернуто стягнення на майно та кошти боржника шляхом накладення арешту на все майно та кошти боржника.

На думку позивача, виконавчий напис № 7877, вчинений 16 лютого 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, є таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом не перевірено безспірність вимог стягувача, не враховано невідповідність стягнутої за виконавчим написом суми дійсному розміру заборгованості.

З огляду на викладене вище, позивач ОСОБА_1 просила суд визнати виконавчий напис № 7877, вчинений 16 лютого 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, таким, що не підлягає виконанню. Також позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь судові витрати, які складаються з витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу у сумі 15000 грн. 00 коп.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 березня 2021 року справу розподілено головуючому судді Терентьєву Г.В.

Ухвалою суду від 19 квітня 2021 року головуючим суддею Терентьєвим Г.В. вказаний позов прийнято до розгляду; у цивільній справі відкрито провадження. Постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, у справі призначено підготовче судове засідання.

05 травня 2021 року третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович подав на адресу суду письмові пояснення до позовної заяви.

18 травня 2021 року представник відповідача Акціонерного товариства Ідея банк подав на адресу суду відзив, у якому заперечував проти вимог позивача та просив відмовити позивачу у задоволенні позову.

24 травня 2021 року ОСОБА_2 - представник позивача ОСОБА_1 направила на адресу суду відповідь на відзив, у якій просила суд відхилити наведені відповідачем у відзиві заперечення та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

03 червня 2021 року представник відповідача Акціонерного товариства Ідея банк подав на адресу суду письмові заперечення, у яких виклав свої пояснення та аргументи щодо наведених представником позивача у відповіді на відзив пояснень та аргументів.

Представник відповідача просив суд відхилити наведені представником позивача у відповіді на відзив заперечення проти позову та відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Справа перебувала у провадженні судді Терентьєва Г.В.

Згідно з розпорядженням керівника апарату Миколаївського районного суду Миколаївської області Малишевої В.Д. від 04 червня 2021 року, у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_3 у відставку, відповідно до засідання Вищої ради правосуддя № 40 від 01 червня 2021 року, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 945/426/21.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 червня 2021 року вказана цивільна справа розподілена головуючому судді Шароновій Н.О.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 14 червня 2021 року цивільну справу № 945/426/21 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Ідея банк, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович; Миколаївський районний відділ ДВС Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) головний державний виконавець Кушнір Руслан Вікторович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, головуючим суддею Шароновою Н.О., прийнято до свого провадження. Постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, у справі призначено підготовче судове засідання.

01 листопада 2021 року представник позивача подав на адресу суду заяву та долучив документи.

15 листопада 2021 року відповідач направив на адресу суду заперечення щодо заяви представника позивача.

29 листопада 2021 року представник позивача подав на адресу суду відповідь на заперечення проти позову.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 20 вересня 2022 року постановлено закрити підготовче провадження у цивільній справі № 945/426/21 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Ідея банк, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович; Миколаївський районний відділ ДВС Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) головний державний виконавець Кушнір Руслан Вікторович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, та призначити справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, при цьому 10 січня 2024 року її представник ОСОБА_2 подала на адресу суду клопотання, в якому, у тому числі, просила розглядати справу за її відсутності.

Представник відповідача Акціонерного товариства Ідея Банк, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин; раніше просив здійснювати розгляд справи за його відсутності.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин; раніше просив здійснювати розгляд справи без його участі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - головний державний виконавець Кушнір Русланом Вікторовичем Миколаївського районного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явився без повідомлення причин.

Суд дослідив у судовому засіданні наявні у справі письмові докази і дійшов такого:

03 лютого 2020 року між Акціонерним товариством Ідея Банк та ОСОБА_1 укладено Договір кредиту та страхування № Р20.00300.006290287 (т. 1, а. с. 12).

16 лютого 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис № 7877 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Ідея Банк невиплачених у строк грошових коштів на підставі Договору кредиту та страхування № Р20.00300.006290287 від 03 лютого 2020 року, укладеного між Акціонерним товариством Ідея Банк та ОСОБА_1 , строк платежу за яким настав 03 грудня 2020 року, за період з 03 січня 2021 року по 04 січня 2021 року, включно, у розмірі 174766 грн. 60 коп., з яких: 113265 грн. 59 коп. - строковий основний борг; 6620 грн. 14 коп. - прострочений основний борг; 10519 грн. 83 коп. - прострочені проценти; 3049 грн. 29 коп. - строкові проценти; 11610 грн. 88 коп.- строкова плата за обслуговування кредиту; 27800 грн. 87 коп. - прострочена плата за обслуговування кредиту; 1900 грн. - плата за вчинення виконавчого напису (т. 1, а. с. 11).

18 березня 2021 року головним державним виконавцем Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кушніром Русланом Вікторовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64863186 з виконання виконавчого напису № 7877, вчиненого 16 лютого 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ Ідея Банк заборгованості у сумі 174766 грн. 60 коп. (т. 1, а. с. 7).

18 березня 2021 року головним державним виконавцем Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кушніром Русланом Вікторовичем винесено постанову про арешт майна боржника у виконавчому провадженні № 64863186 та постановлено накласти арешт на майно, що належить боржнику ОСОБА_1 , у межах суми звернення стягнення, з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів - 192512 грн. 27 коп. (т. 1, а. с. 8).

18 березня 2021 року головним державним виконавцем Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кушніром Русланом Вікторовичем винесено постанову про арешт майна боржника у виконавчому провадженні № 64863186 та постановлено накласти арешт на грошові кошти ОСОБА_1 , що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення, у межах суми звернення стягнення, з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів - 192512 грн. 27 коп. (т. 1, а. с. 8 на звороті).

Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України Про нотаріат (далі - Закон) та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону).

Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений Наказом Міністерства України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ч. 1 ст. 34 Закону).

Згідно з положеннями ст. 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до п. 3.4. Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

Пунктом 3.2. Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

У свою чергу, згідно з положеннями п. 3.5. Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису додаються оригінал кредитного договору, засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Зазначений пункт Переліку було внесено до Постанови № 1172 на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів".

Разом з тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині внесення п. 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, визнано незаконною та нечинною з дня її прийняття (постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін згідно з ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року).

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета - заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Спірний виконавчий напис № 7877, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем 16 лютого 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави вважати, що вчинення виконавчого напису нотаріусом відбулось з недотриманням умов його вчинення щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Аналогічні правові висновки висловлені Верховним Судом у постанові від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17.

Крім цього, з наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем виконавчого напису № 7877 боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі.

Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного суду України від 05 червня 2017 року у справі № 6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача.

Таким чином, суд встановив фактичні обставини справи, що мають істотне значення для її вирішення, дослідив докази у їх сукупності, і дійшов висновку, що виконавчий напис № 7877, вчинений 16 лютого 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем з порушенням вимог чинного законодавства, а тому є таким, що не підлягає виконанню.

За таких обставин вимога позивача є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, а позиція відповідача, викладена його представником у відзиві на позов, не знайшла свого підтвердження у судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1, п. 1) ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з положеннями ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Вирішуючи питання судових витрат на професійну правничу допомогу, суд встановив таке:

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 16 травня 2019 року у справі № 823/2638/18, вимога щодо прайс - листа та акта виконаних робіт (послуг) є необов`язковою за умови, що надані документи дозволяють встановити зміст наданих послуг та їх вартість.

Ні позивач, ні представник позивача суду не надали документів, що свідчать про оплату гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги.

Крім цього, розгляд справи відбувся за відсутності учасників судового процесу, у тому числі, за відсутності представника позивача.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 12, 13, ч. 1 ст. 81, ч. 1, п. 1) ч. 3 ст. 133, ч. 3 ст. 137, ч. ч. 6, 8 ст. 141, ст. ст. 258, 259, 264, 265 ЦПК України, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Ідея банк, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович; Миколаївський районний відділ ДВС Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) головний державний виконавець Кушнір Р.В., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 7877, вчинений 16 лютого 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Ідея Банк невиплачених у строк грошових коштів, на підставі Договору кредиту та страхування № Р20.00300.006290287 від 03 лютого 2020 року, укладеного між Акціонерним товариством Ідея Банк та ОСОБА_1 , строк платежу за яким настав 03 грудня 2020 року, за період з 03 січня 2021 року по 04 січня 2021 року, включно, у розмірі 174766 грн. 60 коп., з яких: 113265 грн. 59 коп. - строковий основний борг; 6620 грн. 14 коп. - прострочений основний борг; 10519 грн. 83 коп. - прострочені проценти; 3049 грн. 29 коп. - строкові проценти; 11610 грн. 88 коп.- строкова плата за обслуговування кредиту; 27800 грн. 87 коп. - прострочена плата за обслуговування кредиту; 1900 грн. - плата за вчинення виконавчого напису.

У стягненні витрат на професійну правничу допомогу, - відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства Ідея Банк (79008, місто Львів, вулиця Валова, будинок 11, код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України 19390819, МФО 336310, р/р НОМЕР_1 ) в дохід держави судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з положеннями ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду.

Суддя Н. О. Шаронова