Справа № 146/1714/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" жовтня 2024 р. селище Томашпіль Вінницької області

Суддя Томашпільського районного суду Вінницької області Мороз І.С., отримавши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , орган опіки та піклування Тульчинської районної військової адміністрації про усиновлення

ВСТАНОВИВ:

18 жовтня 2024 року до Томашпільського районного суду Вінницької області надійшла вказана позовна заява.

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 18 жовтня 2024 року, головуючим суддею визначено Мороза І.С.

Відповідно до п. 2.4.1 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішеннями Ради суддів від 26 листопада 2010 року № 30, після автоматизованого розподілу судових справ автоматизованою системою відповідальна особа суду не пізніше наступного робочого дня передає судові справи визначеному автоматизованою системою головуючому судді (судді-доповідачу).

На виконання наведених положень, зазначена справа передана головуючому судді 18 жовтня 2024 року.

Після надходження матеріалів позову судді, останній перевіряє позов на відповідність вимогам статей 175 та 177 ЦПК України.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Перевіривши позов на відповідність ст. 175, 177 ЦПК України, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з п. 5, 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК, позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

В порушення зазначеної норми заявником на підтвердження обставин, що вказані в заяві не надано доказів, а саме не додано заяви неповнолітнього ОСОБА_4 , яка підтверджує згоду останнього, щодо його усиновлення заявником ОСОБА_1 . Про дану обставину заявник зазначає в заяві.

Крім цього, відповідно до пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», умови усиновлення слід розуміти як установлені сімейним законодавством України вимоги, додержання яких є обов`язковим під час здійснення зазначеного юридичного акта. Виходячи з цього та враховуючи специфіку справ про усиновлення, суди при прийнятті заяв повинні перевіряти відповідність форми та змісту такого документа як вимогам, визначеним у ст. 311 ЦПК , так і вимогам, що випливають із глави 18 «Усиновлення» СК, а саме: чи наведено в заяві відомості про усиновителів, про дитину, яку бажають усиновити, про її батьків, братів та сестер; чи викладено мотиви, з яких особа хоче усиновити дитину; чи сформульовано прохання про внесення відповідних змін до актового запису про народження останньої. У разі недотримання зазначених вимог настають наслідки, передбачені ст. 121 ЦПК (ст. 175 ЦПК чинної редакції).

Відповідно до вимог ст. 311 ЦПК України встановлено, що до заяви про усиновлення дитини за наявності мають бути додані такі документи:

1) копія свідоцтва про шлюб, а також письмова згода на це другого з подружжя, засвідчена нотаріально, - при усиновленні дитини одним із подружжя;

2) медичний висновок про стан здоров`я заявника;

3) довідка з місця роботи із зазначенням заробітної плати або копія декларації про доходи;

4) документ, що підтверджує право власності або користування жилим приміщенням;

5) інші документи, визначені законом.

Статтею 312 ЦПК України встановлено орган опіки та піклування повинен подати суду висновок про доцільність усиновлення та відповідність його інтересам дитини. До висновку органу опіки та піклування мають бути додані:

1) акт обстеження умов життя заявника, складений за місцем його проживання;

2) свідоцтво про народження дитини;

3) медичний висновок про стан здоров`я дитини, про її фізичний і розумовий розвиток;

4) у випадках, встановлених законом, згода батьків, опікуна, піклувальника дитини, закладу охорони здоров`я або навчального закладу, а також самої дитини на усиновлення. Крім цього, п. 75 Порядку провадження діяльності з усиновлення та здійснення нагляду за дотриманням прав усиновлених дітей, затвердженого постановою КМУ від 8 жовтня 2008 року № 905, передбачає, що висновок про доцільність усиновлення та відповідність його інтересам дитини разом з доданими до нього документами видається кандидатам в усиновлювачі під розписку для подання його до суду.

Отже, з урахуванням ч. 2 ст. 311 ЦПК України, подання до суду висновку про доцільність усиновлення передбачено законом, однак при зверненні до суду заявник ОСОБА_1 висновок органу опіки та піклування про доцільність усиновлення дитини не подав.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне залишити заяву без руху та надати заявнику строк для виправлення недоліків шляхом надання вищезазначених доказів на підтвердження обставин вказаних у заяві та висновку органу опіки та піклування про доцільність усиновлення дитини заявником ОСОБА_1 .

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 185 ЦПК України суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного та керуючись ст. 177, 185 ЦПК України

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , орган опіки та піклування Тульчинської районної військової адміністрації про усиновлення залишити без руху, надавши заявнику строк десять днів з дня отримання копії даної ухвали, для виправлення недоліків позовної заяви.

Роз`яснити позивачу-якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві, що встановлено положеннями частини 3 ст. 185 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: І. С. Мороз