Справа № 953/8083/24
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 жовтня 2024 року м. Харків
Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючої судді Лисиченко С.М.,
за участю секретаря судових засідань Кот Я.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
03 вересня 2024 року засобами поштового зв`язку до Київського районного суду м.Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відповідачки ОСОБА_2 , відповідно до якої позивач просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою, який було зареєстровано у Фрунзенському відділі державної реєстрації актів громадянського стану м.Харків, актовий запис №367 від 28.08.1998.
В обгрунтування позову позивач посилається на те, що від шлюбу з відповідачкою вони мають спільних дітей: повнолітню ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітнього ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спір щодо місця проживання неповнолітньої дитини між сторонами відсутній. Неповнолітній син сторін ОСОБА_4 постійно проживає разом з матір`ю - відповідачкою ОСОБА_2 .
Вказує, що на даний момент між сторонами відсутні спільні інтереси, оскільки вона мають різні погляди на життя та майбутнє. Станом на сьогодні позивач та відповідачка проживають окремо, спільне господарство не ведутья, подружніх стосунків не підтримується. Також вважає, що надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення в минулому не принесли жодних результатів. Тому, на думку позивача, це лише погіршить стан відносин з відповідачкою та продовжить їх перебіг в часі.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.09.2024 справа розподілена судді Лисиченко С.М.
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 05.09.2024 відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Позивач у судове засідання, яке призначене на 22.10.2024, не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом у встановленому законом порядку. Електронним шляхом до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Зінов`євої А.Ю., відповідно до якої просить провести судове засідання за відсутності позивача та його представника, зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.
Відповідачка у судове засідання, яке призначене на 22.10.2024, не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена судом у встановленому законом порядку. Електронним шляхом до суду надійшла заява відповідачки ОСОБА_2 про визнання позову. Вказала, що не заперечує проти розірвання шлюбу з ОСОБА_1 , позовні вимоги визнає, а необхідності застосовування заходів примирення немає, оскільки подружні відносини між нею та позивачем повністю припинені, а їх відновлення неможливе. Також до суду надійшло клопотання відповідачки про розгляд справи без її участі.
Згідно частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові заяви по суті справи, докази наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до даних свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 28.08.1998, виданого Фрунзенським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Харків, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , укладено шлюб, зареєстрований 28 серпня 1998 року Фрунзенським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Харків, актовий запис №367. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка ОСОБА_6 , дружини ОСОБА_6 .
Від шлюбу сторони мають дітей, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Зазначений факт підтверджується даними, що містяться у копії свідоцтві про народження серії НОМЕР_2 , виданому 14.06.2002 відділом реєстрації актів громадянського стану Фрунзенського районного управління юстиції в м.Харкові, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що складено актовий запис за №171. Батьки дитини: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; копії свідоцтві про народження серії НОМЕР_3 , виданому 19.03.2008 Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що складено актовий запис за №211. Батьки дитини: ОСОБА_1 та ОСОБА_2
Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Згідно з статтею 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Суд зазначає, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.
Відповідно до частини 3 та 4 статті 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 Сімейного кодексу України ).
Згідно із статтею 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до статті 111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.
За змістом указаної норми заходи щодо примирення подружжя вживаються судом за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя.
Надання строку для примирення подружжя є правом суду, а не його обов`язком.
Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, на час розгляду даної справи вони спільного господарства не ведуть, разом не проживають.
Збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідачки. Будь-яких доказів на підтвердження того, що після розірвання шлюбу будуть порушені особисті та майнові права сторін, а також права їх неповнолітньої дитини, суду не надано.
Враховуючи вищевикладене, та визнання позову відповідачкою, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Керуючись статтями 12, 13, 141, 200, 206, 263-265 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 28 серпня 1998 року Фрунзенським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Харків, актовий запис №367.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя - С.М. Лисиченко