Провадження № 2/127/4265/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2024 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Федчишена С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Скормаг-сервіс» про зобов`язання видати трудову книжку, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ТОВ «Скормаг-сервіс» про зобов`язання видати трудову книжку. Позов мотивовано тим, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1211,20грн. Крім того, позивачем понесено витрати на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн., які позивач просить стягнути з відповідача.

Ухвалою суду від 19.09.2024року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження.

22.10.2024 року ухвалою суду прийняти відмову представника позивача - адвоката Шевчука В.О. від частини позовних вимог ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Скормаг-сервіс» про зобов`язання видати належним чином оформлену трудову книжку та закрити в цій частині провадження по справі.

В судовому засіданні представник позивача просив стягнути з відповідача судові витрати.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо стягнення судових витрат.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

При розгляді справи судом встановлено наступ6ні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 02.04.2024 року подала директору ТОВ «Скормаг-сервіс» заяву про звільнення за власним бажанням та надання довідок про розмір заробітної плати, в якій зазначила що усі документи надіслати на електронною поштою на адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1 та поштову адресу: АДРЕСА_1 ОСОБА_2 / ОСОБА_1 .

Наказом ТОВ «Скормаг-сервіс» № 1 від 19.04.2024року ОСОБА_1 звільнено з займаної посади провідного юриста з 19.04.2024року за власним бажанням.

02.07.2024року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою, яку надіслала на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 про надіслання трудової книжки на поштову адресу: АДРЕСА_2 .

Згідно супровідного листа від 07.10.2024року, після відкриття провадження по справі відповідачем було направлено на поштову адресу позивача трудову книжку, що підтверджується фіскальним чеком від 07.10.2024року та описом вкладення до поштового відправлення № 355.

У відповідності до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу до матеріалів справи долучено копію Договору про надання правової допомоги № 36 від 11.07.2024року, укладеного між ОСОБА_1 та ФОП адвокатом Шевчук В.О., рахунок -фактура № 36/24 від 11.07.2024року на суму 5000,00грн.

Однак, до матеріалів справи не надано акту розрахунку обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

До ухвалення рішення у справі позивачем та/або його адвокатом не повідомлено суд про неможливість надання доказів, що підтверджують розмір понесених інших витрат; про причини неможливості надання таких доказів. Позивачем та/або його адвокатом не було зроблено заяву про надання таких доказів протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення у відповідності до положень ч. 8 ст. 141 ЦПК України. При цьому, слід врахувати, що вимога ч. 8 ст. 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні. Така позиція узгоджується із правовим висновком здійсненим Великою Палатою Верховного Суду 19.02.2020 у постанові по справі № 755/9215/15-ц.

Відповідно суд, ухвалюючи рішення у справі, не має підстав та обов`язку вирішувати питання щодо встановлення учасникам справи терміну для надання суду доказів щодо розміру понесених інших судових витрат, як і призначати засідання для вирішення питання про судові витрати, вказуючи про це у резолютивній частині рішення (п. 5 ч. 7 ст. 265 ЦПК України).

Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до п. 35 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17 жовтня 2014 року, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, враховуючи категорію справи, обсяг виконаних робіт та наданих адвокатом послуг, значення справи для сторони позивача, її публічним інтересом, співмірність даних витрат, які суд вважає завищеними, тому суд вважає такими, що підлягають до задоволенню витрати на правничу допомогу у розмірі 2000 грн, які слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Крім того, позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в сумі 1211,20 гривень за подання позову, що підтверджується фіскальним чеком № від 30.08.2024року.

Таким чином, враховуючи, що відповідач позовні вимоги не визнав та видав трудову книжку позивачу лише після відкриття провадження по справі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 605,60грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору, пропорційно розміру задоволених вимог щодо вимоги про стягнення витрат на правову допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76, 81, 89, 137, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 274, 279, 280, 281, 282, 283 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Скормаг-сервіс» на користь ОСОБА_1 605,60грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору та 2000,00 грн. у відшкодування витрат на правову допомогу.

В задоволені решти вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23.10.2024року.

ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_1 .

Товариство з обмеженою відповідальністю «Скормаг-сервіс» м. Вінниця, проспект Юності, 16, .

Суддя: