Провадження № 2/202/785/2024
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 жовтня 2024 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді Бєльченко Л.А., за участю секретаря судового засідання Ульянченко А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в місті Дніпрі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2023 року позивач звернувся до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з цим позовом до відповідача.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.09.2023 року визначено суддю Бєльченко Л.А. для розгляд даної справи.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 27.09.2023 року прийнято позовну заяву АТ «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено цивільну справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування позову представник позивача АТ «ТАСКОМБАНК» - Виноградов Ю.Е. зазначив, що 20.10.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 було підписано кредитний договір №

Відповідно до пункту1.1. даного договору кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Відповідно до п.1.3. кредитного договору позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах, передбачених в Паспорті кредиту №5013322, який є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно п.2.1. кредитного договору всі інші умови кредитного договору, викладені в Паспорті кредиту та в Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», які розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» та з якими позичальник ознайомився до укладення цього Договору та до яких позичальник приєднується, підписавши цей договір.

Відповідно до п.2.2. кредитного договору цей договір, паспорт кредиту №5013322 та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» - складають єдиний кредитний договір.

За умовами паспорту кредиту №5013322 та кредитного договору № від 20.10.2020 року позичальнику надано грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту 75 061,60 грн.; строк кредитування 36 місяців; річні проценти 0,01% від суми боргу за договором; щомісячні процентам 2,49% від суми кредиту.

Кредит надається безготівковим шляхом, протягом 3 банківських днів від дня укладення договору.

Позичальник підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних позичальником умов кредитування.

Відповідно до п.5.1. Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» позичальник зобов`язується щомісячно, у граничний термін, повертати чергову частину кредиту та сплачувати щомісячні і річні проценти.

Представник банку зазначає, що кредит відповідачем було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в Паспорті кредиту №5013322, отже, кредитодавець свої обов`язки за кредитним договором виконав у повному обсязі.

20.09.2021 року права вимоги за Кредитним договором відступлені АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі Договору факторингу №200921.

Відповідно до умов даного договору та витягу з реєстру прав вимоги до Договору факторингу №200921 від 20.09.2021 року, позивач є новим кредитором боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № від 20.10.2020 року з усіма наступними додатками та змінами.

Факт передачі права вимоги за вищезазначеним договором, а також відповідний розмір зобов`язання, що існував на момент передачі, підтверджується реєстром праві вимоги до договору Факторингу, Випискою та розрахунком заборгованості.

Разом з тим, як зазначає представник банку, умови вищевказаного кредитного договору позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті. Як наслідок, станом на 07.05.2023 року заборгованість позичальника за кредитним договором № від 20.10.2020 року становить 105 833,06 грн., з котрих: 68 588,59 грн. заборгованість по тілу кредиту (в тому числі прострочена); 11,09 грн. заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочена); 37 233,38 грн. заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена). Вказані суми та понесені позивачем судові витрати представник позивача, адвокат Виноградов Ю.Е., просив стягнути з відповідача на користь АТ «ТАСКОМБАНК».

Представник позивача у судове засідання не з`явився. В позовній заяві просив провести розгляд справи без участі представника позивача.

Відповідач у судове засідання не з`явилася. Від її представника, адвоката Усенка А.В., надійшли додаткові пояснення, в котрих останній просив позовні вимоги АТ «Таскомбанк» до ОСОБА_1 задовольнити частково. В обґрунтування своєї позиції зазначив наступне.

Так, ОСОБА_1 не погоджується з викладеними в позовній заяві вимогами та доводами з урахуванням наступного.

У справі, що розглядається ініційовано спір про стягнення заборгованості за кредитним договором № від 20.10.2020 року.

Відповідно до п.1.2 Договору кредит надається позичальнику на наступних умовах. Сума кредиту 75 061.60 грн., Строк, на який видається кредит, 36 місяців.

Згідно позовних вимог позивач просить стягнути заборгованість в розмірі 105 833,06 грн., котра складається з заборгованості по тілу кредиту 68 588,59 грн., заборгованості по річним процентам 11,09 грн., заборгованості по щомісячним процентам 37 233,38 грн. Однак, сума в розмірі 37 233,38 грн.. згідно розрахунку, значиться як комісія. Тобто, відповідно до наданого розрахунку заборгованості по кредитному договору № від 20.10.2020 року, укладеного з позичальником ОСОБА_1 , за період з 20.09.2021 року по 19.12.2022 року, позивачем було нараховано комісії на загальну суму 37 233,38 грн.

Щодо зазначених обставин представник відповідача указує, що 10.06.2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування». Відповідно до ст. 11 даного Закону цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними, проте, враховуючи ультра активну форму дії Закону України «Про захист прав споживачів», визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації щодо кредиту, підлягають перевірці на відповідність змісту положень Закону України «Про споживче кредитування».

Представник відповідача, посилаючись на вимоги Закону України «Про споживче кредитування», зазначає, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10.06.2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Враховуючи те, що відповідачу встановлено плату за послуги банку щодо обслуговування кредиту, які за законом повинні надаватись безоплатно, а також те, що суму в розмірі 37 233,38 грн. позивач в розрахунках кредитної заборгованості зазначає як комісія, а не відсотки, позовні вимоги в цій частині, на думку представника відповідача, задоволенню не підлягають. Відтак, позовні вимоги АТ «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення боргу, в даному випадку підлягають частковому задоволенню, а саме, у розмірі 65 599,68 грн., котра складається з заборгованості по тілу кредиту 68 588,59 грн., заборгованості по річним процентам 11,09 грн. В решті вимог позивача, на думку представника відповідача, слід відмовити за необґрунтованістю.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 20.10.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 було підписано кредитний договір №.

Відповідно до пункту1.1. даного договору кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Пунктом 1.3. кредитного договору визначено, що позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах, передбачених в Паспорті кредиту №5013322, який є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно п.2.1. кредитного договору всі інші умови кредитного договору, викладені в Паспорті кредиту та в Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», які розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» та з якими позичальник ознайомився до укладення цього Договору та до яких позичальник приєднується підписавши цей договір.

Відповідно до п.2.2. кредитного договору цей договір, паспорт кредиту №5013322 та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» складають єдиний кредитний договір.

За умовами паспорту кредиту №5013322 та кредитного договору № від 20.10.2020 року позичальнику надано грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту 75 061,60 грн.; строк кредитування 36 місяців; річні проценти 0,01% від суми боргу за договором; щомісячні процентам 2,49% від суми кредиту.

Позичальник підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних позичальником умов кредитування.

Відповідно до п.5.1. Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» позичальник зобов`язується щомісячно, у граничний термін, повертати чергову частину кредиту та сплачувати щомісячні і річні проценти.

Судом також встановлено, що кредит відповідачем було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в Паспорті кредиту №5013322, отже, кредитодавець свої обов`язки за кредитним договором виконав у повному обсязі.

У подальшому, 20.09.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових послуг» та АТ «ТАСКОМБАНК» укладено Договір факторингу №200921.

Відповідно до умов даного договору та витягу з реєстру прав вимоги до Договору факторингу №200921 від 20.09.2021 року, позивач є новим кредитором боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № від 20.10.2020 року з усіма наступними додатками та змінами.

Відповідно до матеріалів справи, відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № від 20.10.2020 року належним чином не виконувала, у зв`язку з чим згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору № від 20.10.2020 року, укладеному з позичальником ОСОБА_1 станом на 07.05.2023 року заборгованість відповідача за даним кредитним становить 105 833,06 грн., з котрих: 68 588,59 грн. заборгованість по тілу кредиту (в тому числі прострочена); 11,09 грн. заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочена); 37 233,38 грн. заборгованість по щомісячним процентам (в таблиці розрахунку суми нарахованих щомісячних процентів станом на 07.08.2023 року дана сума зазначена в графі нараховано комісії, грн.).

Відповідачем не спростовано наданого розрахунку та не надано контррозрахунку заборгованості по щомісячним процентам.

Так, між сторонами спору виникли кредитні правовідносини, відповідно їх правове регулювання відбувається нормами Глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

На підставі ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа,- незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.526 ЦК України,зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.611 ЦК України,у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України,боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

На підставі ч.ч. 1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 не виконує зобов`язання щодо погашення заборгованості, в зв`язку з чим станом на 07.05.2023 року має загальну заборгованість в розмірі 105 833,06 грн. Посилання представника відповідача на те, що нарахування щомісячних відсотків є комісією, яка не може бути стягнута з відповідача, оскільки є незаконною та не передбачена умовами договору, не можуть бути прийняті судом до уваги з урахуванням наступного.

З розрахунку заборгованості за кредитним договором № від 20.10.2020 вбачається, що заборгованість відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором станом на 07.05.2023 року становить 105 833,06 грн., з котрих: 68 588,59 грн. заборгованість по тілу кредиту (в тому числі прострочена); 11,09 грн. заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочена); 37 233,38 грн. заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена). Вказане також підтверджується випискою по рахунку відповідача.

Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору сплатити проценти (щомісячні проценти в розмірі 2,49% від суми кредиту, річні проценти - 0,01 % від суми боргу за договором) за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Також, як було зазначено вище у рішенні, 20.10.2020 року відповідач підписала паспорт кредиту №5013322, котрим передбачено сплату 0,01% річних відсотків від суми боргу та 2,49% щомісячних процентів від суми кредиту, і передбачено графік повернення кредиту та процентів, з котрими ОСОБА_1 погодилась, підписавши його.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що у підписаному позичальником договорі визначені тип та розмір процентних ставок плати за користування кредитом: щомісячна процентна ставка 2,49 % від суми кредиту та річна процентна ставка 0,01 % від суми кредиту, а тому вимоги про стягнення процентів є обґрунтованими, оскільки такі умови прямо передбачені кредитним договором № від 20.10.2020 року та паспортом кредиту №5013322 від 20.10.2020 до вказаного кредитного договору, що особисто підписані відповідачем, відтак, остання була обізнана з такими умовами договору перед його укладанням.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що наданий позивачем розрахунок є належним та допустимим доказом утвореної заборгованості, враховуючи, що позивачем надані докази отримання кредитних коштів, а заперечуючи заявлений позивачем розмір заборгованості відповідач свого розрахунку, який спростовував би доводи позивача щодо суми боргу за кредитним договором № від 20.10.2020 року, до суду не надала.

Враховуючи вищевикладене, перевіривши розрахунок заборгованості за кредитним договором, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача на користь АТ «ТАСКОМБАНК» заборгованості за кредитним договором № від 20.10.2020 року в розмірі 105 833,06 грн., з котрих: 68 588,59 грн. заборгованість по тілу кредиту (в тому числі прострочена); 11,09 грн. заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочена); 37 233,38 грн. заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена).

При зверненні до суду позивачем АТ «ТАСКОМБАНК» був сплачений судовий збір у розмірі 2 684 грн. 00 коп.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 684 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 44,5,12,81,141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (, інд. 01032, м.Київ, вул.С.Петлюри, буд.30) заборгованість за кредитним договором № від 20.10.2020 року станом на 07.05.2023 року в розмірі 105 833,06 грн., з котрих: 68 588,59 грн. заборгованість по тілу кредиту (в тому числі прострочена); 11,09 грн. заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочена); 37 233,38 грн. заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» судовий збір в розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч.5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суддя Бєльченко Л.А.