Справа № 346/2609/24
Провадження № 2/346/1319/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2024 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області, у складі головуючого - судді Коваленка Д.С., секретар судового засідання - Івантишин Д.Р., за участю представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 та третьої особи ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами спрощеного позовного провадження, у приміщенні зали судових засідань Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_4 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ), якою просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти у розмірі 5000 п`яти тисяч гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення ОСОБА_3 23 років за умови що вона буде продовжувати навчання.

Аргументи учасників спору.

Позиція позивача полягала у тому, що у неї з відповідачем є спільна дитина, яка досягла повноліття, але у зв`язку із тим, що дитина продовжує навчання у навчальному закладі, вона потребує матеріальної допомоги, але відповідач, який має можливість надавати таку допомогу, добровільно її не здійснює. І тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини..

Відповідач в судовому засіданні заперечив щодо стягнення аліментів у розмірі 5000 гривень. Вказував, що може сплачувати аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначав, що він офіційно не працює, одержує 4200 гривень допомоги від держави та одержує неофіційно дохід, який разом з допомогою держави складає: 7000-8000 гривень в місяць. А офіційно не може працевлаштуватись, оскільки хворіє на гіпертонію та стенокардію, і тому не може працювати кожен день.

Встановлені судом обставини.

Батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (а.с. 8).

Відповідно до витягу з Реєстру Гвіздецької територіальної громади ОСОБА_3 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 17).

Разом з цим згідно довідки Коломийського педагогічного фахового коледжу Івано-Франківської області ОСОБА_3 , навчається в вищевказаному закладі на 3а курсі по спеціальності початкова освіта Англійська мова. Навчання стаціонарне за рахунок державного замовлення. Строк навчання по 01.07.2025 року (а.с. 18).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Підгайчиківської сільської ради ОСОБА_2 зареєстрований в АДРЕСА_2 . Згідно погосподарської книги № 7, номер об`єкта по господарського обліку 668-1, сторінка 66, а відомості про будь-яке рухоме і нерухоме майно відсутні. (а.с. 83).

Крім цього згідно з відповіддю головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України ОСОБА_4 в період часу з 29.04.2024 року по 21.06.2024 року двічі перетинала кордон України на пункті пропуску Чоп (Тиса). Відомості в період з 01.01.2021 року по 24.06.2024 року стосовно ОСОБА_6 у базі даних не виявлено (а.с. 84-84а).

Згідно з відомостями з ДПСУ була встановлена відсутність у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків ДПС України відомостей про джерела/суми нарахованого доходу за період з 1 кварталу 2021 року по 1 квартал 2024 року відносно громадян ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с. 91).

Суду також надано відомості з регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівьскій, Івано-Франкківській та Закарпатській областях з якого вбачається, що за ОСОБА_4 та ОСОБА_2 транспортні засоби на обліку в сервісних центрах МВС не перебувають (а.с. 93).

Також відповідно до відповіді обласного комунального підприємства «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», 1/5 частина житлового будинку в АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 05.04.2005 року виконавчим комітетом Старогвіздецької сільської ради згідно рішення 19-ї сесії 4-го демократичного скликання від 15.02.2004 року. Разом з цим житловий будинок в АДРЕСА_2 за ОСОБА_2 , в якому він має місце проживання, не зареєстровано (а.с. 97).

Крім того згідно з відповіддю Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області було встановлено, що згідно книг реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі інформація про зареєстроване право власності/користування на земельні ділянки за гр. ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_2 , станом на 01.01.2013 року відсутня (а.с. 110).

Відповідно до посвідчення НОМЕР_1 ОСОБА_2 , має право на пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей (а.с.101).

Разом з цим, згідно з свідоцтвом про шлюб, ОСОБА_2 27 квітня 2021 року одружився з ОСОБА_7 внаслідок чого ОСОБА_8 змінила своє прізвище з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 » (а.с. 102). А відповідно до свідоцтв про народження ОСОБА_11 та ОСОБА_12 їх батьками зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_7 (а.с.103, 104).

Згідно з випискою № 35/202 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного хворого) ОСОБА_2 страждає на ГХІ ступ.1, сср низький СН 0 ст. (а.с. 41).

Позивач не надано суду будь-яких доказів того, що у зв`язку із навчанням ОСОБА_13 , вона потребує матеріальної допомоги саме у заявленому в позові розмірі 5000 гривень.

Встановлені судом правовідносини.

Таким чином, із встановлених обставин вбачається, що між позивачем та відповідачем виникли сімейні правовідносини, в межах яких між ними, як батьками повнолітньої дитини (дочки), виник спір щодо виконання ними батьківського обов`язку з утримання своєї повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, який батько не виконує у добровільному порядку.

Оцінка суду щодо права позивачки.

Відповідно до положень частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Поряд з цим, згідно з положеннями частини першої статті 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Отже, тільки за наявності вказаних у ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України умов, як виключення із загального правила, обов`язок батьків щодо утримання дитини після досягнення нею повноліття, може виникнути знову.

При цьому, застосовуючи вказану норму матеріального права, суд враховує роз`яснення надані Пленумом Верховного Суду України у постанові №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів ", зокрема у пункті 20, в частині того, що: обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

У цій справі судом встановлено, що дочка відповідача: ОСОБА_3 , на день звернення позивача до суду досягла повних 18 років, але не досягла 23 років (а.с.8)

Разом з цим згідно довідки Коломийського педагогічного фахового коледжу Івано-Франківської області ОСОБА_3 , навчається в вищевказаному закладі на 3а курсі по спеціальності початкова освіта Англійська мова. Навчання стаціонарне, але за рахунок державного замовлення. Строк навчання по 01.07.2025 року (а.с. 18).

Разом з цим судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та 17 липня 2021 року став батьком ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які на даний час перебувають на його утриманні (а.с. 103, 104).

Суд вважає встановленою і ту обставину, що ОСОБА_3 у зв`язку із навчанням має потребу у матеріальній допомозі, оскільки: вона навчається на очній формі, що потребує постійного додаткового витрачання часу на навчання, що виключає за загальним правилом, можливість отримання заробітку своєю працею для забезпечення себе навіть мінімально необхідними потребами для звичайної життєдіяльності кожної людини (мінімальний набір продуктів харчування та набір непродовольчих товарів, а також мінімальний набір послуг), а матеріали справи не містять належних, достовірних та допустимих доказів того, що ОСОБА_3 , як виключення із загального правила, працює та отримує за це дохід або має будь-яке власне джерело доходу від яких-небудь активів.

Що стосується рівня вартості визначених судом вище мінімально необхідних потреб, то тут суд послуговується положеннями статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" якими встановлено розмір прожиткового мінімуму на дитину, яка досягла 18 років на місяць, що складає 3196 гривень (який є вартісної величиною достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, непродовольчих товарів, набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості - стаття 1 Закону України "Про прожитковий мінімум"). Потребу у більшому розмірі матеріальної допомоги, зокрема 5000 гривень позивачкою недоведено.

Також, суд вважає доведеним і те, що ОСОБА_2 , як батько ОСОБА_3 має можливість надавати дочці матеріальну допомогу розміром половину цього мінімуму, оскільки одержує, хоча і неофіційний, дохід та є працездатною особою, незважажючи на наявність певних хвороб (а.с.1-138).

Тож за таких обставин, суд вважає що у відповідача, як батька ОСОБА_3 дійсно виник обов`язок з її утримання, внаслідок продовження донькою навчання та потребою у зв`язку із цим у матеріальній допомозі, оскільки забезпечити себе самостійно роботою із власним доходом, через характер навчання, вона себе не може.

В силу положень частини третьої статті 199 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на повнолітню доньку чи сина, які продовжують навчання, мають як самі дочка чи син, які продовжують навчання, так і той із батьків, з якими вони проживають.

Враховуючи викладене суд вважає, що ОСОБА_4 має право на стягнення аліментів з відповідача, на утримання їх дочки, як такої, що продовжує навчання, після повноліття, і потребує у зв`язку із цим матеріальну допомогу, з дати подання позову і до припинення навчання, але не більше як до досягнення нею двадцяти трьох років.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають присудженню з відповідача, суд виходить з наступного:

Відповідно до положень частини 1 статті 200 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітнього сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених статтею 182 Сімейного Кодексу України.

Згідно з ч.2 статті 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, а сам їх розмір повинен бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитину.

При визначенні розміру аліментів, суд врахував: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей та іншої дружини; відсутність відомостей про наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів відповідача; відсутність доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів.

Отже, оскільки позивач просить суд захистити її порушене право способом, який передбачений законом шляхом стягнення з відповідача аліментів на її користь, у розмірі 5000 гривень щомісяця, суд вважає, що вказані вимоги підлягають задоволенню, однак частково.

При визначенні розміру аліментів, суд врахував положення ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України та те що в матеріалах справи наявні докази, які підтверджують існуючий майновий стан ОСОБА_2 , наявність у відповідача інших двох дітей на утриманні. Однак суд також враховує, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. І така можливість згідно відомостей які наявні в матеріалах справи у ОСОБА_4 є.

У зв`язку із чим суд прийшов до висновку про стягнення з ОСОБА_2 аліментів у розмірі дещо більшого ніж 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, а саме 2000 гривень, щомісяця, починаючи стягнення з 17 травня 2024 року і до припинення ОСОБА_3 навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років, оскільки на думку суду у ОСОБА_3 наявні витрати, які об`єктивно необхідні для навчання будь-якому студенту, з урахуванням умов воєнного стану, а саме: оплата послуг за Інтернет зв`язок, користування послугами мобільного зв`язку, покупку канцелярських приладь та проїзд до навчального закладу, що не враховується прожитковим мінімумом.

В силу положень пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, також слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Висновок суду щодо судових витрат.

З огляду на те, що позов підлягає задоволенню на користь позивача, але позивачка звільнена від сплати судового збору, в силу положень частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача у дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 копійок.

Таким чином, керуючись статтями 2,19,23,34,43,49,133-142,206,211,213,217,220-222,244-248,258,259,263-265,268,272,273,351,352,354,355,430 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки яка продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ; реєстраційний номер картки платника податків: НОМЕР_3 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) аліменти у розмірі 2000 гривень, щомісяця, починаючи стягнення з 17 травня 2024 року і до припинення ОСОБА_3 навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок, на користь держави: Україна (на рахунок: отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Рішення набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня складання цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 21 жовтня 2024 року.

Суддя: Коваленко Д. С.