Справа № 953/6364/24
Провадження № 2-о/953/136/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючої - судді Глос М. Л.,

за участю секретаря Сороченко М. О.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у приміщенні Київського районного суду м. Харкова у порядку окремого провадження заяву ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_1 , про встановлення факту належності заявнику трудової книжки,

ВСТАНОВИВ:

16 липня 2024 року представник заявника ОСОБА_2 - адвокат Зудер`янц В. В. звернулась до суду з заявою, у якій просить встановити факт належності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), трудової книжки серії НОМЕР_2 , яка заповнення 23 жовтня 1995 року.

Заява обґрунтована такими обставинами. 03 травня 2024 року ОСОБА_2 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про призначення йому пенсії у зв`язку з інвалідністю.

24 травня 2024 року заявник отримав лист № 16045-16097/Я-03/8-2000/24, яким Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі ГУ ПФУ в Харківській області) повідомило про призначення йому такої пенсії з 26 березня 2024 року відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (набрав чинності 01 січня 2004 року, далі Закон № 1058-IV). Разом із тим, орган Пенсійного фонду визнав неможливим зарахування ОСОБА_2 до страхового стажу періоду роботи з 19 жовтня 1995 року до 31 грудня 1997 року у Харківській філіалі Акціонерного банку «СИНТЕЗ» за записами трудової книжки серії НОМЕР_2 від 23 жовтня 1995 року, оскільки зазначена у цьому документі дата народження ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (заповнено російською мовою) не відповідає паспортним даним, згідно з якими заявник народився ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Як наголошує представник заявника, дана помилка під час оформлення трудової книжки, яка є основним документом на підтвердження трудового стажу за вищевказаний період, позбавляє ОСОБА_2 можливості належним чином реалізувати своє право на соціальний захист у формі пенсійного забезпечення і не може бути виправлена інакше, ніж у судовому порядку.

Київський районний суд м. Харкова ухвалою від 19 липня 2024 року прийняв до розгляду і відкрив провадження за заявою ОСОБА_2 у порядку окремого судового провадження.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_2 - адвокат Зудер`янц В.В. підтримала подану заяву з наведених у ній доводів і міркувань.

Представник заінтересованої особи ГУ ПФУ в Харківській області у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи зазначений орган був повідомлений належним чином. З заявами про відкладення розгляду справи заінтересована особа до суду не зверталася і заперечень проти задоволення заяви е висловлювала. За таких обставин неприбуття у судове засідання представника ГУ ПФУ у Харківській області не перешкоджає розгляду справи.

Суд, вислухавши пояснення представника заявника адвоката Зудер`янц В.В., дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про необхідність її задоволення з огляду на таке.

Як унормовано п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає у порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення. Одним із фактів, що встановлюються за відповідною судовою процедурою, згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України є факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті.

Як встановлено за результатами судового розгляду на підставі дослідженої у судовому засіданні копії пенсійного посвідчення ОСОБА_2 № НОМЕР_1 , заявник є інвалідом 2 групи загального захворювання (а. с. 32).

03 травня 2024 року ОСОБА_2 звернувся до ГУ ПФУ в Харківській області з заявою про призначення йому пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». На підставі цієї заяви, відповідно до листа ГУ ПФУ в Харківській області № 16045-16097/Я-03/8-2000/24 від 24 травня 2024 року, дослідженого у судовому засіданні, ОСОБА_2 було призначено пенсію даного виду з 26 березня 2024 року. Для обчислення розміру пенсії заявнику до загального страхового стажу було зараховано періоди трудової діяльності відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування з 01 січня 1998 року.

Разом із тим, орган Пенсійного фонду визнав неможливим зарахувати заявнику до страхового стажу період роботи з 19 жовтня 1995 року до 31 грудня 1997 року у Харківському філіалі Акціонерного банку «Синтез» за записами трудової книжки НОМЕР_2 , оскільки зазначена у цьому документі дата народження ОСОБА_2 не відповідає паспортним даним (а. с. 33, 34).

Водночас задокументований у трудовій книжці факт трудової діяльності ОСОБА_2 у зазначений вище період породжує для заявника юридичні наслідки з огляду на таке.

Пенсії по інвалідності внаслідок загального захворювання на підставі ст. 25 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі Закон № 1788-XII) призначаються за наявності на час настання інвалідності стажу роботи, визначеного у частині 2 цієї статті.

За визначенням, закріпленим у ч. 1 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (набрав чинності 01 січня 2004 року, далі Закон № 1058-IV), страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Такий стаж відповідно до частини 2 зазначеної статті обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження даної системи на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Як унормовано п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року

№ 2464-VI (далі Закон № 2464-VI), роботодавці підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб, зокрема, на умовах трудового договору (контракту), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами, є платниками єдиного страхового внеску.

Єдиний страховий внесок відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону № 2464-VI обчислюється із суми нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суми винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту) та інших підставах, передбачених законодавством, підлягають обов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно з ч. 1 ст. 7 Закону № 1058-IV, тобто є застрахованими особами у розумінні ст. 1 наведеного нормативного акта.

Отже, трудовий стаж за умови оформлення працівником трудового договору в установленому законом порядку одночасно є страховим стажем, що дає право на пенсію за віком або по інвалідності.

Якщо у інвалідів є трудовий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, то на підставі ч. 2 ст. 29 Закону України № 1788-XI пенсія по інвалідності призначається в розмірі пенсії за віком при відповідному стажі роботи.

До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності, відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього нормативно-правового акта.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону № 1788-XII, пенсії за віком призначаються у розмірі 55 процентів заробітку (стаття 64), але не нижче мінімального розміру пенсії. За кожний повний рік роботи понад 25 років чоловікам пенсія збільшується на 1 процент заробітку, але не менш як на 1 процент мінімального розміру пенсії.

За результатами судового розгляду встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на зараз досяг віку 47 років. За даними трудової книжки НОМЕР_2 заявник має загальний трудовий стаж з 19 жовтня 1995 року до 29 серпня 2022 року, тобто 26 років 9 місяців 10 днів. Відповідно до дослідженої у судовому засіданні довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААг № 314529 ОСОБА_2 встановлено інвалідність другої групи загального захворювання з 26 березня 2024 року (а. с. 3031).

Виходячи з наведеного підтвердження факту роботи ОСОБА_2 з 19 жовтня 1995 року до 31 грудня 1997 року у Харківській філіалі Акціонерного банку «СИНТЕЗ» породжує виникнення у заявника права отримувати на підставі ст. ст. 23, 29 Закону 1788-XII пенсію по інвалідності, обчислену з зарахуванням цього періоду до трудового (страхового) стажу.

Основним документом, що підтверджує стаж роботи, відповідно до статті 62 Закону України № 1788-XII є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Як передбачено п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України № 58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. Згідно з пунктом 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

З огляду на приписи пункту 2.11, 2.12 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорта або свідоцтва про народження.

Оглянувши у судовому засіданні копію трудової книжки № НОМЕР_3 , суд установив, що в цьому документі дійсно датою народження заявника помилково зазначено ІНФОРМАЦІЯ_3 , тоді як відповідно до паспорта громадянина України ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Оскільки трудова книжка є основним документом на підтвердження трудової діяльності особи, зазначена помилка, допущена під час оформлення документа, позбавляє ОСОБА_2 можливості реалізувати своє право на пенсійне забезпечення у розмірі, що відповідає фактично відпрацьованому стажу.

Інші документи, які могли б бути належними доказами трудового стажу ОСОБА_2 у зазначений вище період, у заявника відсутні й одержати їх станом на зараз неможливо у зв`язку зі спливом значного часу. Інформації про стаж роботи ОСОБА_2 у відповідний період не міститься і у системі персоніфікованого обліку, оскільки станом на 1995-1997 ця система ще не була створена.

Разом із тим, факт належності трудової книжки ОСОБА_2 як особі, час народження якої, зазначений у цьому документі, не збігається з паспортними даними, може бути встановлений судом на підставі п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Встановлення цього факту не пов`язано з наступним вирішенням спору про право, а тому відповідне питання може бути вирішено за процедурою окремого судового провадження. Встановлення відповідного факту у судовому порядку виступатиме найефективнішим засобом створення заявнику необхідних умов для реалізації свого гарантованого законом права на соціальний захист.

Досліджені у судовому засіданні письмові докази копії документів на ім`я ОСОБА_2 , а саме, паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 , виданого Московським МВ ГУМВС України в Харківській області 29 червня 1999 року (а. с. 8), свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 22 квітня 1977 року (а. с. 29), картки фізичної особи платника податків, реєстраційний № НОМЕР_1 , (а. с. 12), довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією № 314529 від 11 квітня 2024 року (а. с. 30) та пенсійного посвідчення № НОМЕР_6 від 23 травня 2024 року (а. с. 32) беззаперечно підтверджують, що заявник народився ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зазначене, з урахуванням збігу інших анкетних даних, наведених у трудовій книжці, дає підстави для беззаперечного висновку, що допущена помилка щодо дати народження ОСОБА_2 є механічною опискою і не викликає жодних сумнівів на предмет ідентифікації особи, на ім`я якої видано цей документ, як заявника.

Виходячи з викладеного, за результати аналізу й оцінки досліджених у судовому засіданні доказів суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви як обґрунтованої і встановлення факту належності ОСОБА_2 трудової книжки серії НОМЕР_2 .

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 13, 315, 317, 319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представниця ОСОБА_1 , про встановлення факту належності заявнику трудової книжки задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , трудової книжки серії НОМЕР_2 , яка заповнена 23 жовтня 1995 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

На рішення суду першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Харківського апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення, а у випадку проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк для апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя: М.Л. Глос