УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" жовтня 2024 р. м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Скрипнік Л.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення боргу,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Херсонського міського суду Херсонської області знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення боргу, яка надійшла в провадження суду 08.08.2017 року.

Протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями віл 08.08.2017 року головуючим суддею по справі визначено суддю Прохоренко В.В.

Ухвалою судді Прохоренко В.В. від 16.08.2017 року відкрито провадження по справі, судовий розгляд призначено на 06.12.2017 року.

10.06.2019 року на адресу суду надійшла зава позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, якою заявник просив забезпечити позов у справі шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_4 .

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному судді від 10.06.2019 року вказану заяву передано до провадження судді Прохоренко В.В.

Ухвалою судді Прохоренко В.В. від 16.03.2020 року за клопотанням представника позивача до участі у справі в якості співвідповідача залучено ОСОБА_3 , через що підготовче судове засідання відкладено на 01.07.2020 року.

Ухвалою судді Прохоренко В.В. від 15.03.2021 року закрито підготовче провадження по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , справу призначено до розгляду по суті на 10.06.2021 року. Судові засідання неодноразово відкладались як через неявку учасників процесу так і за клопотанням останніх.

Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 20 липня 2023 року № 732/0/15-23 суддя Прохоренко В.В. звільнена з посади судді Херсонського міського суду Херсонської області у зв`язку із поданням заяви про відставку, через що розпорядженням керівника апарату суду від 22.10.2024 року по справі призначено повторний автоматичний розподіл.

Протоколом повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 22.10.2024 року справу визначено до розгляду суддею Скрипніком Л.А., яку наступного дня передано судді.

Окрім того, протоколом перерозподілу справи між суддями у неавтоматичному режимі від 22.10.2024 року вищезазначену заяву про забезпечення позову було визначено до розгляду суддею Скрипніком Л.А.

Заяву про забезпечення позову від 10.06.2019 року ОСОБА_1 обґрунтував тим, що оскільки позовні вимоги носять майновий характер, а тому незабезпечення позову саме шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_2 можуть ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у майбутньому, в разі задоволення позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав до задоволення заяви з огляду на таке.

Згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Як зазначив Пленум Верховного Суду України в п.4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). При цьому суд повинен перевірити аргументованість заяви про забезпечення позову та застосовувати такі заходи в тих випадках, коли є реальна небезпека, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду, в тому числі, якщо внаслідок цього заявнику може бути завдано шкоди.

При цьому при вирішенні вказаного питання, окрім як врахування предмету заявлених вимог, суд також має брати до уваги обсяг майна, належного відповідачеві, як то випливає із положень ст. 150 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Оскільки у матеріалах справи на час звернення із заявою була відсутня будь-яка інформація з приводу наявності у ОСОБА_2 будь-якого рухомого та/чи нерухомого майна, суд приходить до переконання про відсутність передбачених законом підстав до задоволення розглядуваної заяви про забезпечення позову, яка надійшла до суду 10.06.2019 року.

При цьому суд враховує те, що у цій же справі, за заявою ОСОБА_1 від 23.01.2020 року про забезпечення позову ухвалою суду від 27.01.2020 року вказану заяву було задоволено, та заборонено відповідним органам вчиняти будь-які дії щодо конкретного нерухомого майна належного ОСОБА_2 .. Вказана ухвала судом апеляційної інстанції за була залишена в силі, та наразі чинна.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 260, 261, 353 ЦПК України, судя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 від 07.06.2019 року, яка надійшла в провадження судді 23.10.2024 року, про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення боргу шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно , що належить на праві власності ОСОБА_2 , відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів з складення ухвали.

Ухвала складена 23.10.2024 року.

Суддя Л.А. Скрипнік