ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4558/24 Справа № 179/328/23 Суддя у 1-й інстанції - Ковальчук Т. А. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів Городничої В.С., Красвітної Т.П.,

при секретарі - Панасенко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та особи, яка не приймала участі у розгляді справи ОСОБА_2

на рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2023 року

у справі за заявою ОСОБА_3 , заінтересовані особи: Новомосковський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), Приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Щока Валентина Олександрівна, ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2023 року ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт, що ОСОБА_4 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 при виконанні військового обов`язку внаслідок вибухової травми, перебуваючи у лавах Збройних Сил України, є батьком її сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився під час перебування з ОСОБА_4 у цивільному шлюбі в період з червня 2012 по жовтень 2014 року.

Народження дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 було зареєстровано у виконавчому комітеті Дмухайлівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області 16 вересня 2013 року, актовий запис № 11, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень було вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України за вказівкою заявника.

Заявник зазначає, що померлий ОСОБА_4 визнав ОСОБА_5 , своїм рідним сином, приймав участь у його вихованні, однак за життя не оформив своїх батьківських прав по відношенню до дитини.

На даний час у заявника виникла необхідність у встановленні факту батьківства померлого ОСОБА_4 щодо її малолітнього сина ОСОБА_5 в зв`язку з необхідністю спадкування прав після смерті ОСОБА_4 , що можливо лише у судовому порядку.

Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2023 року заяву ОСОБА_6 , в інтересах якої діє представник адвокат Салтисюк Ю.В. задоволено.

Встановлено факт, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України, уродженець села Дмухайлівка Магдалинівського району Дніпропетровської області, який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у селі Дмухайлівка Магдалинівського району Дніпропетровської області, актовий запис про народження № 11 від 16 вересня 2013 року складений виконавчим комітетом Дмухайлівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області (а.с.51-55 Том ІІ).

Рішення суду першої інстанції мотивовано наявністю підстав для задоволення заяви та встановлення факту батьківства ОСОБА_4 у відношенні до малолітнього сина ОСОБА_3 - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підставою чого став висновок експерта №1614-МГ від 13 вересня 2023 року, наданого КЗ Дніпропетровське обласне бюро СМЕ ДОР, де встановлено, що вірогідність того, що загиблий ОСОБА_4 дійсно є біологічним батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,9999%.

Не погодившись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка не брала участі у справі, звернулися з апеляційними скаргами, в яких, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просили рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про закриття провадження у справі (а.с.62-67, 69-71 Том ІІ).

Апеляційні скарги мотивовані тим, що суд першої інстанції повинен був на стадії відкриття провадження відмовити у відкритті, а відкрите провадження залишити без розгляду, оскільки існує спір про право, що належить розглядати в порядку позовного провадження зі встановленням факту батьківства, адже такий факт безпосередньо стосується інших спадкоємців загиблого ОСОБА_4 , якими є, зокрема, ОСОБА_1 , як син, та інші особи, на інтереси яких може вплинути цей встановлений факт, що має юридичне значення.

Інші учасники справи, своїм правом, передбаченим ст. 360 ЦПК України, не скористались та відзивів на апеляційні скарги не подавали, та, в силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню із залишенням заяви ОСОБА_3 без розгляду з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_5 , батьками якого записані ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 16 вересня 2013 (а.с. 9 Том І).

Згідно відповіді № 34/31.23-09 від 21 лютого 2023 року на адвокатський запит щодо надання підстав внесення до актового запису про народження № 11 від 16 вересня 2013 року складеного виконавчим комітетом Дмухайлівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відомості про батька ОСОБА_7 внесені на підставі заяви матері про державну реєстрацію народження відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України від 16 вересня 2013 року та виконавчим комітетом Дмухайлівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області проведена державна реєстрація народження ОСОБА_5 , оскільки батьки заявника не перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 11 Том І).

26 жовтня 2023 року ОСОБА_6 уклала шлюб з ОСОБА_8 , змінила прізвище на ОСОБА_9 .

За твердженнями заявника, саме ОСОБА_4 є батьком малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з червня 2012 року по жовтень 2014 року.

Відповідно до сповіщення сім`ї № 19 та довідки про причину смерті судом було встановлено, що молодший сержант ОСОБА_4 1976 року народження, призваний на військову службу 28 липня 2022 року 1-м відділом ІНФОРМАЦІЯ_5 , вірний військовій присязі, у бою за нашу Батьківщину, виявивши сталість і мужність, загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 , у н.п. Івано-Дар`ївка Донецької області, причина смерті вибухова травма внаслідок військових дій (а.с. 15 Том І). Його смерть зареєстрована з актовим записом № 1896, про що 10 вересня 2022 року видано свідоцтвом про смерть.

ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про встановлення факту батьківства ОСОБА_4 , відносно малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою реалізації дитиною спадкових прав після смерті ОСОБА_4 .

Згідно висновку експерта № 1614-МГ судово-медичної експертизи, проведеної з 04 вересня 2023 року по 13 вересня 2023 року, громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 , може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженого громадянкою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Вірогідність того, що загиблий ОСОБА_4 дійсно є біологічним батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даної експертизи, складає не менше 99,9999 %.

Задовольняючи заяву та керуючись положеннями ст. 293, 315 ЦПК України, ст.1 25, 126, 130, 135 Сімейного кодексу України, суд першої інстанції вважав доведеним факт наявності кровного споріднення між померлим ОСОБА_4 та дитиною ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Дмухайлівка Магдалинівського району Дніпропетровської області у ОСОБА_6 .

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та фактичними обставинами справи.

Згідно із ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Згідно з ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою.

Колегією суддів встановлено, що предметом розгляду у цій справі є встановлення в порядку окремого провадження факту, що має юридичне значення. Зокрема, заявник просив встановити факт, що її малолітній син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сином ОСОБА_4 , а останній - його біологічним батьком.

Метою встановлення факту заявник визначила подальшу реалізацію права малолітнім ОСОБА_5 спадкування після ОСОБА_4 .

Суд першої інстанції, залучаючи до участі у справі заінтересованою особою сина ОСОБА_4 від попереднього шлюбу ОСОБА_1 , не врахував наявності спору щодо кола спадкоємців ОСОБА_4 , що призвело до невірного висновку у цій справі.

Колегія суддів наголошує, що встановлення цього факту також безпосередньо може вплинути на інтереси інших осіб, які, у відповідності до вимог ст. 16-1 ЗУ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, можуть мати право на отримання одноразової грошової допомоги, як про це зазначено у постанові Дніпровського апеляційного суду від 10 липня 2024 року, прийнятої за розглядом апеляційної скарги ОСОБА_10 , яка діяла в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 на рішення Кіровського районного суду від 11 січня 2024 року, в якій колегією суддів заява ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, також залишена без розгляду (а.с.165-167 Том ІІ).

Отже, колегія суддів приймає доводи обох апеляційних скарг щодо неможливості розглядати встановлення цього факту в порядку окремого провадження, враховуючи, що апеляційні скарги зводяться до наявності між ними та ОСОБА_10 , як законним представником малолітнього ОСОБА_5 , спору щодо права малолітнього сна ОСОБА_10 та повнолітнього сина ОСОБА_1 на спадкування після ОСОБА_4 , що не може вирішуватись в порядку окремого провадження шляхом встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Такі обставини, як встановлення факту батьківства ОСОБА_4 відносно дитини при наявності інших спадкоємців, зокрема, сина ОСОБА_4 - ОСОБА_1 , не можуть кваліфікуватись як юридичні факти у розумінні ст. 315 ЦПК України, оскільки пов`язані з наявністю спору щодо кола спадкоємців та обсягу їх права на спадкування після ОСОБА_4 .

Факт батьківства може бути встановлений лише під час вирішення спадкових правовідносин або може бути спростований в порядку позовного провадження із залученням до участі у справі усіх учасників, на чиї права та інтереси такий факт буде впливати.

Колегія суддів вказує на те, що відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом із додержанням загальних правил, встановлених цим кодексом, за винятком положень змагальності та меж судового розгляду.

Згідно із ч.4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Доводи апеляційних скарг щодо закриття провадження у справі колегія суддів до уваги не приймає, адже положеннями ч.4 ст. 315 ЦПК України прямо передбачено залишення такої заяви без розгляду при встановленні судом наявності спору щодо мети встановлення такого юридичного факту та юридичних наслідків його встановлення.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що вказане рішення ухвалено з порушенням норм як матеріального, так і процесуального права, тому наявні підстави для його скасування та залишення заяви ОСОБА_3 без розгляду, у зв`язку із наявністю спору між сторонами щодо спадкування у зв`язку із загибеллю військовослужбовця ОСОБА_4 , що не може бути розглянуто в порядку окремого провадження.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм процесуального та матеріального права.

Враховуючи, що колегією суддів встановлено наявність між сторонами спору про право, колегія суддів, на підставі ч.4 ст. 315 ЦПК України, доходить висновку, що рішення суду першої інстанції належить скасувати та ухвалити нове рішення про залишення заяви ОСОБА_3 без розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та особи, яка не приймала участі у розгляді справи ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2023 року скасувати.

Заяву ОСОБА_3 , заінтересовані особи: Новомосковський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), Приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Щока Валентина Олександрівна, ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

Т.П. Красвітна