Справа № 721/343/24
Провадження 2/721/138/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Путильський районний суд Чернівецької області в складі головуючої судді Стефанко У.Д., представника позивача ОСОБА_1 , відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_4 , за участю секретаря судових засідань Штефюк Т. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №2 в режимі відеоконференції у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відшкодування шкоди в порядку регресу

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди в порядку регресудо відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Свої позовні вимоги обґрунтувала наступним.

Відповідно до вироку Путильського районного суду Чернівецької області від 17.01.2022 року провідного інженера відділу лісового господарства ДП «Путильське лісове господарство» ОСОБА_3 визнано винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України - службовій недбалості, тобто невиконанні та неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним державним інтересам. Внаслідок неналежного виконання ОСОБА_5 своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, яке полягало у відведенні із порушенням лісового та природоохоронного законодавства ділянок лісосік загальною площею 1.8 га у І виділі 29 кварталу Сергіївського лісництва ДП«Путильське лісове господарство», що відноситься до зоологічного заказника місцевого значення «Зубровиця», невжитті своєчасних та належних заходів для виявлення та усунення допущених порушень, здійснено лісовідновну поступову рубку 827 дерев різних порід, чим спричинено шкоду довкіллю у формі порушення встановленого порядку раціонального використання природних ресурсів, їх охорони та відтворення в межах лісового фонду України, що призвело до матеріальних збитків в сумі 3270002,50 грн.

Відповідач ОСОБА_3 на період виявлення порушень службових обов`язків працював провідним інженером відділу лісового господарства ДП "Путильське лісове господарство" на підставі наказу директора №10-к від 05.03.2003 року, на даний час, на підставі наказу №156-к працює провідним інженером лісового господарства відділу лісового господарства філії «Путильське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України".

Відповідно до вироку Путильського районного суду Чернівецької області від 30.03.2023 року головного лісничого ДП «Путильське лісове господарство» ОСОБА_2 визнано винуватим у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, службовій недбалості, тобто невиконанні та неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним державним інтересам.

Внаслідок неналежного виконання головним лісничим ДП «Путильське лісове господарство» ОСОБА_2 своїх службових повноважень, через несумлінне ставлення до них, а саме підписанні, скріпленні печаткою ДП «Путильське лісове господарство» та видачі лісорубних квитків №76 серії ЧРЛРК002279 від 01.06.2020 та №116 серії ЧРЛРК002319 від 03.08.2020, на території ділянки зоологічного заказника загальною площею 1,8 гектара упродовж червня-жовтня 2020 року здійснено незаконну лісовідновну поступову рубку 827 дерев різних порід, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам на загальну суму 3 270002,50 грн.

ОСОБА_2 на період виявлення порушень службових обов`язків працював головним лісничим ДП "Путильське лісове господарство" на підставі наказу директора ДП "Путильське лісове господарство» № 25-к від 24.06.2015 року, на даний час на підставі наказу №125-к від 01.02.2024 року працює лісорубом IV розряду Сергіївського лісництва філії «Путильське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України».

Відповідно до рішення Господарського суду Чернівецької області від 03.10.2023 позов Державної екологічної інспекції Карпатського округу задоволено та стягнуто з Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Путильське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» на користь Державної екологічної інспекції Карпатського округу шкоду в сумі 3270002,50 грн. та судовий збір у розмірі 49050,05 грн та видано два накази № 926/3678/21 від 18.03.2024 року про стягнення з Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Путильське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» на користь Державної екологічної інспекції Карпатського округу шкоду в сумі 3270002,50 грн та судовий збір у розмірі 49050.05 грн.

Вказані кошти 19.03.2024 року сплачені Державним спеціалізованим господарським підприємством «Ліси України» в особі філії «Путильське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» на користь Державної екологічної інспекції Карпатського округу.

Враховуючи вищевикладене просили суд стягнути з відповідачів солідарно в порядку регресу кошти у сумі 3 319 052,55 грн та судові витрати.

08.05.2024 року відповідач ОСОБА_3 подав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити. Посилається на те, що не вчиняв протиправної поведінки, яка б привела до незаконного вирубування дерев та відсутній причинний зв`язок між заподіяною шкодою та його протиправною поведінкою, позивачем порушено строки звернення до суду з відповідним позовом. Зазначав, що сума, яку просить стягнути позивач є значно більшою від реальних збитків та упущеної вигоди та не є розміром прямої дійсної шкоди, а відтак суд може зменшити розмір заподіяної шкоди залежно від його майнового стану відповідача, а також врахувати матеріально-побутові умови його проживання, урахувати, що на його утриманні перебувають неповнолітня дитина ОСОБА_6 , дружина ОСОБА_7 є особою з інвалідністю II групи та постійно хворіє, а також наявність престарілих хворих та потребуючих догляду батьків. Також зазначав про порушення позивачем строків позовної давності один рік, та вважав, що рахувати початок її перебігу слід з часу, коди позивач дізнався про заподіяння шкоди 29.06.2021 року і просив застосувати до даних правовідносин позовну давність.

Відповідач ОСОБА_2 правом подання відзиву не скористався.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити в повному обсязі. Вказав, що вину відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у заподіянні шкоди в сумі 3 270 002,50 грн. внаслідок незаконної рубки дерев на території об`єкту природно-заповідного фонду встановлено вироками суду в кримінальних провадженнях, а відтак вказані обставини не підлягають доказуванню. На даний час шкоду заподіяну неправомірними діями відповідачів в сумі 3270002,50 грн. позивачем 19.03.2024 року сплачено на користь Державної екологічної інспекції Карпатського округу. Вказав, що ними дотримано строків позовної давності пред`явлення позову в порядку регресу, оскільки право грошової вимоги до працівника виникає з часу виплати підприємством суми третій особі.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позовних вимог, при ухваленні рішення просив суд урахувати важкий матеріальний стан його сім`ї, а також те, що на його утриманні перебуває троє дітей та дружина.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Клим Н. І. пояснила, що ОСОБА_2 не являвся матеріально-відповідальною особою та не укладав договору з ДП «Путильське лісове господарство» про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, а також договору про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність. Вказала, що позивачем порушено однорічний строк позовної давності для звернення до суду з відповідним позовом. Позивач дізнався про завдану йому шкоду працівником 29 червня 2021 року, від тоді і розпочався перебіг однорічного строку позовної давності, який закінчився (збіг) 28.06.2022 року. При ухваленні рішення просила суд також урахувати важке матеріальне становище ОСОБА_2 .

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні докази.

Судом встановлено, що вироком Путильського районного суду Чернівецької області від 17.01.2022 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України та призначено йому покарання (а.с.19-22)

Вироком Путильського районного суду Чернівецької області від 30.03.2023 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України та призначено йому покарання (а.с.24).

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 03.10.2023 залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 06.02.2024 року, позов Державної екологічної інспекції Карпатського округу задоволено, стягнуто з Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Путильське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» на користь Державної екологічної інспекції Карпатського округу шкоду в сумі 3270002,50 грн, заподіяну внаслідок незаконної рубки дерев на території об`єкту природно-заповідного фонду та судовий збір у розмірі 49050,05 грн (а.с.5-12).

Як вбачається з платіжних інструкції № 990 та № 991 від 19.03.2024 Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» в особі філії «Путильського лісового господарства» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» сплатило Державній екологічній інспекції Карпатського округу кошти у сумі 3270002 грн 50 коп. та судовий збір у сумі 49050,05 грн (а.с.13-14).

На підставі наказу філії "Путильське лісове господарство" №156-к про переведення від 07.02.2024 року, інженера лісового господарства І категорії відділу лісового господарства ОСОБА_3 переведено провідним інженером лісового господарства відділу лісового господарства з 07.02.2024 року з оплатою праці згідно штатного розпису ( тарифна ставка 22100,00 грн) (а.с.16).

На підставі наказу філії "Путильське лісове господарство" №125-к про переведення від 01.02.2024 року, робітника лісокультурних (лісогосподарських) робіт І розряду Сергіївського лісництва ОСОБА_2 переведено лісорубом ІV розряду Сергіївського лісництва з 01.02.2024 року з відрядною формою оплати праці згідно штатного розпису (тарифна ставка-15300,00 грн) (а.с.18).

Відповідно до акту обстеження-побутових умов фактичного місця проживання особи №101 від 29.04.2024 року та висновку ЛКК № 275 від 24.04.2024 року, ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з дружиною та неповнолітньої дочкою в задовільних матеріально-побутових умовах. Дружина ОСОБА_7 являється особою з інвалідністю ІІ групи (а.с.61-66).

Як вбачається з договору про надання платної освітньої послуги дочка відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_8 навчається у Прикарпатському національному університеті ім. В. Стефаника на денній формі навчання. Фінансування навчання здійснюється за рахунок фізичних та/або юридичних осіб. Вартість платної освітньої послуги за 2024 рік складає 30680 грн (а.с.67-71).

Згідно довідок КЗ "Путильський районний цент первинної медико-санітарної допомоги" № 140/01-04 та № 141/01-04 від 26.04.2024 року, батьки відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_9 та ОСОБА_10 є пенсіонерами, хворіють та потребують оперативного лікування (а.с. 72-74).

Відповідно до довідки Львівського державного університету безпеки життєдіяльності №05903/4 від 09.09.2024 року, син відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_11 зарахований на денну форму навчання за державним замовленням та знаходиться на курсантському (не повному) забезпеченні (забезпечений харчуванням, майном та проживанням) (а.с.226).

Відповідно до довідки №1258 від 10.09.2024 року Буковинського державного медичного університету, дочка відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_12 є студенткою четвертого курсу Медико-фармацевтичного факультету та навчається на заочній формі навчання за контрактом (а.с.227).

Відповідно до Акту складеного за результатами проведення планового заходу державного нагляду щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів № 109/03 від 11.06.2021 року, розмір шкоди заподіяної об`єкту природно-заповідного фонду порушенням законодавства про природно-заповідний фонд внаслідок незаконної порубки сироростучих та сухостійних дерев скоєної на території Сергіївського лісництва ДП "Путильський лісгосп" у період 2020 при проведенні планової перевірки в період 31.05.2021 по 11.06.2021 - становить 3270002,5 грн.

Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини).

Відповідно до ч. 1 ст. 9ЦК України положення цього Кодексу застосовуються також до трудових відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства.

За змістом ч. 1 ст. 3 КЗпП України трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулює законодавство про працю.

Підставою настання матеріальної відповідальності працівників є трудове майнове правопорушення, тобто невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього трудових обов`язків, в результаті чого підприємству, установі чи організації була завдана майнова шкода.

Трудові обов`язки працівника визначаються законодавством, трудовим договором, посадовою інструкцією, наказами керівника тощо.

При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника (частина друга статті 130 КЗпП України).

Відповідно до частин 1 та 2 ст.130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. Умовами настання матеріальної відповідальності працівника є:

1) пряма дійсна шкода;

2) протиправна поведінка працівника;

3) вина в діях чи бездіяльності працівника;

4) прямий причинний зв`язок між протиправною і винною дією чи бездіяльністю працівника і шкодою, яка настала.

Позовні вимоги Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" фактично зводяться до стягнення відшкодованої матеріальної шкоди, заподіяної підприємству злочином, що вчинений відповідачами, про те відповідачі помилково посилаються на застосування норм ЦК України до даних правовідносин.

У п. 102 постанови від 04 грудня 2019 року по справа № 917/1739/17 Велика Палата Верховного Суду прийшла до наступного висновку, що суд, з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини.

Згідно із ст. 134 КЗпП України відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, крім іншого, коли шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку.

Отже, відшкодування шкоди, заподіяної працівником підприємству врегульовано нормами КЗпП України, а не нормами ЦК України, які не розповсюджуються на вказані правовідносини.

До такого правового висновку прийшов Верховний суд, виклавши його у постанові від 11.12.2019 року по справі 463/4040/15-ц. Крім того, за аналогічних обставин, був вирішений спір за вимогами підприємства до працівника після відшкодування шкоди третім особам на підставі виключно норм трудового законодавства, судові рішення за яким переглядалися ВП ВС 25.10.2018 року у справі №491/961/16-ц.

Обставини справи щодо часу, місця, об`єму та вартості заподіяної шкоди сторонами, перебування державних лісів під охороною постійного лісокористувача в особі філії «Путильське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» сторонами не заперечується.

Частинами 4-6 ст. 82 ЦПК України врегульовано, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Вироком Путильського районного суду Чернівецької області від 17.01.2022 року встановлено, що провідний інженер відділу лісового господарства ДП «Путильське лісове господарство» Фокшек Віталій Григорович, будучи службовою особою державної лісової охорони та відповідно, працівником правоохоронного органу, будучи зобов`язаним діяти у відповідності до вимог чинного законодавства, належним чином виконувати свої службові обов`язки, в тому числі, під час відведення лісосік, здійснювати перевірку таксаційних характеристик ділянок, що відводиться в рубку, маючи реальну можливість здійснити таку перевірку в матеріалах лісовпорядкування, які перебували у користуванні службових осіб ДП «Путильське лісове господарство», неналежно виконав свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, та у травні, червні 2020 року, у 1 виділі 29 кварталу Сергіївського лісництва ДП «Путильське лісове господарство», який відноситься до зоологічного заказника місцевого значення «Зубровиця», відвів у лісовідновну поступову рубку дві ділянки лісового фонду площею 0,9 га кожна, вказавши в первинних матеріалах відведення, недостовірні відомості про те, що даний виділ та квартал відноситься до Регіональних ландшафтних парків (господарська зона), де подібні рубки не заборонені.

На підставі неналежно підготовлених ОСОБА_3 первинних матеріалів відведення ділянок в рубку, ним же було заповнено та підписано лісорубні квитки № 76 серії ЧРЛРК № 002279 та № 116 серії ЧРЛРК002319, які надано на підпис головному лісничому ДП «Путильське лісове господарство» ОСОБА_2 , який на той час на підставі Статуту підприємства виконував обов`язки керівника, що також були підписані останнім.

На підставі зазначених лісорубних квитків, виданих із порушенням лісового та природоохоронного законодавства здійснено дві лісовідновні поступові рубки площею 0.9 га кожна у 1 виділі 29 кварталу Сергіївського лісництва ДП «Путильське лісове господарство», який відноситься до зоологічного заказника місцевого значення «Зубровиця».

Згідно посадової інструкції провідного інженера лісового господарства ДП «Путильське лісове господарство» від 19.06.2019 на ОСОБА_3 покладено виконання наступних обов`язків: організовує лісокористування; організовує планування, розподіл та підготовку лісосічного фонду до рубання; контроль за раціональним використанням лісових ресурсів; додержання правил рубання та відпуску лісу на пні; перевіряє якість відведення лісосік лісництвами і ведення ними технічної документації; оформляє лісорубні квитки на право рубання й відпуску лісу; веде зведену документацію з відведення лісосічного фонду; веде книги обліку лісового фонду, доглядових рубань лісу, оформляє лісорубні квитки.

Крім цього, посадовою інструкцією передбачено, що обіймаючи вищевказану посаду, ОСОБА_3 повинен знати: основи лісового законодавства, постанови, розпорядження, накази, методичні нормативні та інші керівні документи з питань лісокористування, рекомендації та інше. Також, він несе відповідальність за якість і своєчасність виконання покладених на нього цією посадовою інструкцією обов`язків, за порушення «Правил відпуску деревини на корені в лісах України» та інших порушень ведення лісового господарства в лісництвах.

Крім того, наказом ДП «Путильське лісове господарство» «Про підвищення якості відведення лісосік» від 17.02.2020 року №81, з метою усунення недоліків в роботі та створення умов належного відведення і таксації лісосік, видачі лісорубних квитків та огляду місць заготівлі деревини у лісах лісгоспу створено спеціалізовану ланку №1 та призначено ОСОБА_3 керівником цієї спеціалізованої ланки.

Внаслідок неналежного виконання провідним інженером ДП «Путильське лісове господарство» ОСОБА_3 своїх службових обов`язків, через несумлінне ставлення до них, яке полягало у відведенні із порушенням лісового та природоохоронного законодавства ділянок лісосік загальною площею 1.8 га у І виділі 29 кварталу Сергіївського лісництва ДП«Путильське лісове господарство», що відноситься до зоологічного заказника місцевого значення «Зубровиця», невжитті своєчасних та належних заходів для виявлення та усунення допущених порушень, здійснено лісовідновну поступову рубку 827 дерев різних порід, чим спричинено шкоду довкіллю у формі порушення встановленого порядку раціонального використання природних ресурсів, їх охорони та відтворення в межах лісового фонду України, що призвело до матеріальних збитків у сумі 3270002,50 грн (а.с.19-22).

Засуджений ОСОБА_3 в повному обсязі визнавав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, не оспорював фактичних обставин провадження, а суд встановив, що учасники судового провадження, в тому числі засуджений, правильно розумів зміст цих обставин при відсутності сумнівів щодо добровільності їх позиції, роз`яснив пов`язані з цим наслідки (аб. 5 стр.4 вироку).

Вироком Путильського районного суду Чернівецької області від 30.03.2023 року встановлено, що 01.06.2020 та 03.08.2020 головний лісничий ДП «Путильське лісове господарство» ОСОБА_2 , будучи працівником правоохоронного органу та знаючи, що відповідно до статті 26 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», Положення про зоологічний заказник місцевого значення «Зубровиця», матеріалів лісовпорядкування, територія 1 виділу 29 кварталу Сергіївського лісництва ДП «Путильське лісове господарство» є заказником, де встановлено особливий режим охорони, у зв`язку із чим заборонено лісовідновні та поступові рубки, неналежно виконав свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, не перевіривши відомості та лісовпорядні матеріали, видав, підписав та скріпив відтиском печатки ДП «Путильське лісове господарство» лісорубні квитки №76 серії ЧРЛРК002279 та №116 серії ЧРЛРК002319 відповідно, на підставі яких здійснено лісовідновні поступові рубки у 1 виділі 29 кварталу Сергіївського лісництва, територія якого відноситься до заказника місцевого значення «Зубровиця».

Згідно посадової інструкції головного лісничого ДП «Путильське лісове господарство» від 18.06.2019, на ОСОБА_2 покладено виконання наступних обов`язків: організовує раціональне ведення лісового господарства; здійснює державний контроль за станом, використанням, відтворенням, охороною і захистом лісів у зоні розташування підприємства; організовує розроблення і контролює виконання заходів щодо відведення лісосік під головне рубання лісу та рубання, пов`язані з веденням лісового господарства, проведення оглядових рубань лісу та інших лісогосподарських рубань: здійснює загальне керівництво організацією і проведенням на підприємстві всіх технічних і виробничо-господарських заходів щодо охорони лісів від пожеж та лісопорушень; здійснює нагляд за додержанням на місцях технічних інструкцій, правил та інших вказівок щодо охорони навколишнього природного середовища; забезпечує ведення документації з державного обліку лісів державного лісового кадастру і галузевого ведення стану і використання земель лісового фонду; здійснює державний контроль за додержанням правил користування охорони і захисту лісів; контролює правила відпуску лісодеревини та технологічного процесу згідно правил відпуску та розробки лісосічного фонду; здійснює контроль за правильністю відпуску лісодеревини згідно правил відпуску деревини на пні в лісах України та санітарних правил у лісах України; веде контроль за використанням лісосічного фонду; несе відповідальність за відпуск деревини на пні, термінами розробки лісосік та вивезення деревини.

Крім цього, посадовою інструкцією головного лісничого передбачено, що обіймаючи вищевказану посаду, ОСОБА_2 повинен знати: закони, постанови, укази, розпорядження нормативні та інші керівні документи, що визначають напрями розвитку галузі народного господарства і стосуються діяльності підприємства, правила і норми, передбачені лісовим законодавством. ОСОБА_2 несе відповідальність за якість і своєчасність виконання покладених на нього цією інструкцією обов`язків.

Також, у період з 05 вересня 2019 по 22 липня 2020 року наказом Державного агентства лісових ресурсів України №512-к від 05.09.2019 було визначено ОСОБА_2 особою, яка має право підпису документів, пов`язаних із здійсненням діяльності державного підприємства, відповідно, у вказаний період ОСОБА_2 здійснював керівництво державним підприємством.

Крім того, 17.02.2020 головним лісничим ДП «Путильське лісове господарство» ОСОБА_2 з метою усунення недоліків в роботі та створення умов належного відведення і таксації лісосік, видачі лісорубних квитків та огляду місць заготівлі деревини у лісах лісгоспу, видано наказ № 81 «Про підвищення якості відведення лісосік», яким створено спеціалізовану ланку №1 з відведення і таксації лісосік всіх видів рубок за виключенням освітлень і прочищень. Цим наказом ОСОБА_2 одночасно визначив себе особою, відповідальною за його виконання та здійснення контролю щодо виду, способу, місця здійснення рубки на території ДП «Путильське лісове господарство».

Внаслідок неналежного виконання головним лісничим ДП «Путильське лісове господарство» ОСОБА_2 своїх службових повноважень, через несумлінне ставлення до них, а саме підписанні, скріпленні печаткою ДП «Путильське лісове господарство» та видачі лісорубних квитків №76 серії ЧРЛРК002279 від 01.06.2020 та №116 серії ЧРЛРК002319 від 03.08.2020, на території ділянки зоологічного заказника загальною площею 1,8 гектара упродовж червня-жовтня 2020 року здійснено незаконну лісовідновну поступову рубку 827 дерев різних порід, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам на загальну суму 3 270002,50 грн (а.с.24-32).

Хоча матеріали цивільної справи не містять письмового доказу укладення між директором ДП «Путильське лісове господарство» та провідним інженером відділом лісового господарства ОСОБА_3 і головним лісничим ДП «Путильське лісове господарство» договорів про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, такі обставини встановлені вироками Путильського районного суду Чернівецької області від 17.01.2022 та 30.03.2023, а також рішенням Господарського суду Чернівецької області від 03.10.2023 року та постановою Західного апеляційного господарського суду від 06.02.2024 року по справі №926/3678/21 (а.с.52-59), які з дотриманням правил частин 2 та 3 ст.12, частин 1 та 3 ст.13 ЦПК України не спростовані відповідачами в загальному порядку, а навпаки, визнані із запереченнями щодо їх законності.

Крім того, суд, керуючись засадами змагальності та диспозитивності цивільного процесу виходить з доведеності факту перебування під охороною та збереженням постійного лісокористувача в особі ДП "Путильський лісгосп" зоологічного заказника місцевого значення "Зубровиця" оголошеного рішенням ХХХІІ сесії Чернівецької обласної ради Vскликання від 07.10.2009 № 252-32 де, через неналежне виконання своїх службових обов`язків відповідачами та несумлінне ставлення до них, було здійснено відновну поступову рубку 827 дерев різних порід , чим спричинено шкоди довкіллю у формі порушення встановленого порядку раціонального використання природних ресурсів, їх охорони та відтворення в межах лісового фонду України, що призвело до матеріальних збитків у сумі 3270002,50 грн.

Отже, доводи відповідачів зводяться виключно щодо визначення виду їхньої матеріальної відповідальності за нормами трудового законодавства та перевірки дотримання строку звернення за захистом порушеного права підприємства.

Ст. 132 КЗпП передбачає матеріальну відповідальність у межах середнього місячного заробітку і не містить випадків повної матеріальної відповідальності. Вичерпний перелік випадків повної матеріальної відповідальності передбачений ст. 134 КЗпП. Підставою настання матеріальної відповідальності працівників є трудове майнове правопорушення, тобто невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього трудових обов`язків, в результаті чого підприємству, установі чи організації була завдана майнова шкода. Трудові обов`язки працівника визначаються законодавством, трудовим договором, посадовою інструкцією, наказами керівника тощо. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника.

Відповідно до ч. 2 ст. 130 КЗпП України умовами настання матеріальної відповідальності працівника є: 1) пряма дійсна шкода; 2) протиправна поведінка працівника; 3) вина в діях чи бездіяльності працівника; 4) прямий причинний зв`язок між протиправною і винною дією чи бездіяльністю працівника і шкодою, яка настала.

З`ясування обставин, від яких згідно зі статтями 130, 135-3, 137 КЗпП України залежить вирішення питання про покладення матеріальної відповідальності та про розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню, є передумовою для її стягнення.

Протиправна поведінка працівника - це поведінка працівника, який не виконує чи неналежним чином виконує трудові обов`язки, передбачені приписами правових норм, трудовими договорами, наказами та розпорядженнями підприємств, установ та організацій. Формами протиправної поведінки працівника є протиправна дія чи протиправна бездіяльність. Обов`язковою умовою притягнення працівника до матеріальної відповідальності є вина, виражена у формі умислу або необережності. Відсутність підстав чи однієї з умов матеріальної відповідальності звільняє працівника від обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду.

До аналогічного правового висновку, викладеним у постанові від 20 березня 2019 року у справі № 522/4619/16-ц, прийшла Велика Палата Верховного Суду.

У трудових спорах презумпція вини лежить на роботодавцеві. Наявність винних дій працівника доводить позивач. Обов`язок доведення наявності умов для покладення матеріальної відповідальності на працівника лежить на роботодавцеві (ст. 138 КЗпП України).

Крім того, в силу п. 3 ч. 1 ст. 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, коли шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку, що підтверджується вироком суду.

Вироком Путильського районного суду Чернівецької області від 17.01.2022 у справі №721/868/21 було встановлено, що посадовою інструкцією на провідного інженера лісового господарства ДП "Путильське лісове господарство" покладено виконання наступних обов`язків: організовує лісокористування; організовує планування, розподіл та підготовку лісосічного фонду до рубання; контроль за раціональним використанням лісових ресурсів; додержання правил рубання та відпуску лісу на пні; перевіряє якість відведення лісосік лісництвами і ведення ними технічної документації; оформляє лісорубні квитки на право рубання й відпуску лісу; веде зведену документацію з відведення лісосічного фонду; веде книги обліку лісового фонду, доглядових рубань лісу, оформляє лісорубні квитки.

Крім цього, посадовою інструкцією передбачено, що обіймаючи вищевказану посаду, ОСОБА_3 повинен знати: основи лісового законодавства, постанови, розпорядження, накази, методичні нормативні та інші керівні документи з питань лісокористування, рекомендації та інше. Також, він несе відповідальність за якість і своєчасність виконання покладених на нього цією посадовою інструкцією обов`язків, за порушення «Правил відпуску деревини на корені в лісах України» та інших порушень ведення лісового господарства в лісництвах.

Окрім зазначеного, те, що провідний інженер відділу лісового господарства та головний лісничий ДП "Путильське лісове господарство" є матеріально-відповідальними особами свідчать наказ ДП «Путильське лісове господарство» «Про підвищення якості відведення лісосік» №81 від 17.02.2020 року, відповідно до якого, з метою усунення недоліків в роботі та створення умов належного відведення і таксації лісосік, видачі лісорубних квитків та огляду місць заготівлі деревини у лісах лісгоспу створено спеціалізовану ланку №1 та призначено ОСОБА_3 керівником цієї спеціалізованої ланки, ОСОБА_2 особою, відповідальною за його виконання та здійснення контролю щодо виду, способу, місця здійснення рубки на території ДП «Путильське лісове господарство».

Матеріальна відповідальність на підставі письмового договору, укладеного працівником із підприємством, установою, організацією, про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей (недостача, зіпсуття), переданих йому для зберігання або інших цілей (п. 1 ст. 134 КЗпП), настає за умови, якщо відповідач належить до категорії працівників, із якими згідно зі ст.135-1КЗпП може бути укладено такий договір та чи був він укладений.

Договори про повну матеріальну відповідальність з працівниками, чиї посади (виконувана робота) в Переліку посад і робіт, які заміщаються або виконуються робітниками, з якими підприємством, установою, організацією можуть укладатися письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей, які були передані їм для збереження, обробки, продажу (відпуску), перевезення або застосування в процесі виробництва не зазначені, юридичної сили не мають і не можуть бути підставою для покладання матеріальної відповідальності у повному розмірі заподіяної з їх вини шкоди.

Постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР по праці і соціальних питаннях Секретаріату Всесоюзної Центральної Ради Професійних Спілок від 28 грудня 1977 року № 447/24 (яка наразі є чинним нормативним документом, що регулює такі правовідносини) затверджено Перелік посад і робіт, що виконуються працівниками, з якими підприємством, установою, організацією можуть укладатися письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей, переданих їм для зберігання, обробки, продажу (відпуску) перевезення або застосування в процесі виробництва (далі - Перелік).

Згідно вказаного Переліку до робіт, які мають виконуватись працівниками, з якими укладається договір про повну матеріальну відповідальність, відносяться роботи з прийому на зберігання, обробці, зберіганню, відпустку матеріальних цінностей на складах.

В сукупності зазначені обставини свідчать про можливість укладення з провідним інженером відділу лісового господарства ДП "Путильське лісове господарство" та головним лісничим ДП "Путильське лісове господарство" договорів про повну індивідуальну матеріальну відповідальність (кореспондується з висновком Верховного суду у постанові від 25.10.2018 року по справі №491/961/16-ц), що спростовує доводи відповідачів про наявність лише обмеженої відповідальності.

Таким чином, обов`язок відшкодувати завдані працівником збитки у повному обсязі встановлюється для відповідачів у справі як на п. 1 ч. 1 ст. 134 КЗпП України, та і п. 3 цієї норми.

Згідно частин 1, 2 та 4 ст.135 КЗпП України розмір заподіяної підприємству, установі, організації шкоди визначається за фактичними втратами, на підставі даних бухгалтерського обліку, виходячи з балансової вартості (собівартості) матеріальних цінностей за вирахуванням зносу згідно з установленими нормами. У разі розкрадання, недостачі, умисного знищення або умисного зіпсуття матеріальних цінностей розмір шкоди визначається за цінами, що діють у даній місцевості на день відшкодування шкоди. Законодавством може бути встановлено окремий порядок визначення розміру шкоди, що підлягає покриттю, в тому числі у кратному обчисленні, заподіяної підприємству, установі, організації розкраданням, умисним зіпсуттям, недостачею або втратою окремих видів майна та інших цінностей, а також у тих випадках, коли фактичний розмір шкоди перевищує її номінальний розмір.

Аналіз цих норм дає підстави прийти до висновку, що збитками є фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі у розмірі, об`єм якого пов`язаний із ціною саме на день їх відшкодування.

Таким чином, доводи відповідачів щодо відсутності підстав покладати на них повну матеріальну відповідальність спростовуються обставинами справи.

Ч.3 ст. 233 КЗпП України визначено, що для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди.

Цей строк на відміну від загальних правил позовної давності, визначених ЦК України, підлягає обов`язковому застосуванню незалежно від зробленої заяви відповідача у справі та в силу ст. 234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин може бути поновлений районним, районним у місті, міським чи міськрайонним судом.

Аналіз цієї норми та правила диспозитивності апеляційного провадження дає підстави прийти до висновку про неможливість його поновлення апеляційним судом, якщо правильність його застосування не є предметом перегляду рішення суду першої інстанції.

За загальним правилом початок перебігу цього строку співпадає з днем виявлення шкоди, яким слід вважати день, коли власнику або уповноваженому ним органу стало відомо про наявність шкоди, заподіяної працівником. День виявлення шкоди, встановленої в результаті інвентаризації матеріальних цінностей, при ревізії або перевірці фінансово-господарської діяльності підприємства, установи, організації, слід вважати день підписання відповідного акту або висновку. (п.20 Постанови Пленуму ВСУ від 29 грудня 1992 року №14 «Про судову практику у справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками»).

Такі правові позиції були викладені Верховним судом України від 02.03.2016 року у справі №6-1263цс15 та від 23.11.2016 року у справі 6-763цс16.

У постанові Верховного суду від 27.11.2019 року у справі № 154/92/17 суд прийшов до висновку, що право регресноївимоги допрацівника виникаєз часувиплати підприємством, організацією, установою сум третій особі і з цього ж часу обчислюється річний строк, встановлений ст. 233 КЗпПУкраїни.

Державним спеціалізованим господарським підприємством «Ліси України» в особі філії «Путильське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» 19.03.2024 року було здійснено платежі за шкоду заподіяну охороні навколишнього природнього середовища в сумі 3270002,50 грн та судовий збір у розмірі 49050,05 грн. (а.с. 13,14), що є фактичними витратами підприємства на відшкодування збитків. Отже, суд зазначає, що саме після сплати зазначених платежів у підприємства виникало право на звернення про відшкодування цих витрат до працівників, і саме із цього періоду розпочинається річний строк для звернення до суду.

Позовна заява в рамках цієї справи надійшла до суду 15.04.2024 року, тобто в межах річного строку, що спростовує доводи відповідачів у цій частині.

Відповідно до ч. 4 ст. 1193 ЦК України, суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням кримінального правопорушення, а відтак у даній категорії справ суд позбавлений можливості враховувати матеріальне становище відповідачів при відшкодуванні шкоди, оскільки така завдана вчиненням кримінального правопорушення.

Також суд зазначає, що при існуванні множинності осіб у зобов`язанні виникає часткове зобов`язання. Тому кредитор у частковому зобов`язанні має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати свій обов`язок у рівній частці. Натомість солідарне (від лат. solidus - цілий, увесь) зобов`язання виникає у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, у разі неподільності предмета зобов`язання (стаття 541 ЦК України). Особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим (частина перша статті 1190 ЦК України). Вказане презюмується у Постанові ОП КЦС ВС від 05.12.2022 у справі № 214/7462/20.

Таким чином, у даній справі, хоча відповідачі визнані винуватими за вироками суду у різних кримінальних провадженнях, однак доведеність їхньої вини у вчиненні злочинів стосується однієї події та спільних дій, якими було заподіяно шкоди охороні навколишнього природнього середовища, а відтак останні повинні нести солідарну відповідальність перед позивачем.

Отже, аналізуючи зазначені норми закону, повно та всебічно з`ясувавши вищевказані обставини, які стосуються предмету доказування, та оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами у справі доказів, що позов Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відшкодування шкоди в порядку регресу є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

У частині першій статті статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому при повному або частковому задоволенні позову до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено, як то визначено у Постанові КЦС ВС від 24.03.2021 у справі № 462/2077/17. Таким чином на відповідачів слід покласти понесені позивачем витрати зі сплати судового збору у рівних частках, по 24892,90 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 9 ЦК України, ст. 130, 132-134, 135, 233 КЗпП України, ст.ст. 4, 13, 76, 77, 81, 82, 258-265, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 в порядку регресу солідарно на користь Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (, розрахунковий /рахунок НОМЕР_1 в AT «Ощадбанк») кошти в сумі 3 319 052 (три мільйони триста дев`ятнадцять тисяч п`ятдесят дві) грн 55 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (, розрахунковий/рахунок НОМЕР_1 в AT «Ощадбанк») понесену суму судового збору у рівних частках - по 24892 (двадцять чотири тисячі вісімсот дев`яносто дві) грн. 90 коп з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Чернівецького апеляційного суду.

Сторони у справі:

Позивач: Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України", місцезнаходження 01601, вул. Руставелі Шота, буд. 9А, м. Київ, .

Відповідачі: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено 22.10.2024 року.

Суддя Уляна СТЕФАНКО