Справа №295/6272/24
21.10.2024 року м. Житомир
Суддя Богунського районного суду м .Житомира Лєдньов Д.М. розглянув заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз Збут» про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз Збут» про визнання рахунку недійсним,-
До провадження Богунського районного суду м.Житомира надійшов позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз Збут» про визнання рахунку недійсним.
Ухвалою суду від 27.06.2024 року по справі відкрите спрощене позовне провадження без виклику учасників.
Рішенням суду від 16.09.2024 року у задоволенні позову відмовлено.

На адресу 03.10.2024 року суду надійшла заява представника відповідача про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу в сумі 14 400,00 грн.

При цьому, відповідний учасник просить вирішити питання про поновлення процесуального строку, визначеного для подання заяви про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування судових витрат. В поважність причин пропуску передбаченого ч.8 ст. 141 ЦПК України процесуального строку, який становить п`ять днів з часу ухвалення рішення суду, учасник вказує на фактичний час отримання судового рішення через систему «Електронний суд» - 17.09.2024 року, зауважує на перебуванні у щорічній відпустці як адвоката, який здійснював супровід відповідної справи у судовому провадженні.

У відповідності до ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За змістом ч.1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Судом встановлено, що у поданому представником відповідача адвокатом Слюсар О.М., відзиві на позовну заяву звернуто увагу на очікуванні стороною понесення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 12 000,00 грн., з яких, зокрема: підготовка відзиву на позовну заяву 9000,00 грн., оплата за договором, що пов`язана із супроводом справи 3000,00 грн.

Доданими до заяви про ухвалення додаткового рішення матеріалами підтверджено отримання судового рішення стороною відповідача (адвокатом) через систему Електронний суд 16.09.2024 року о 22:57, що, з огляду на зміст дослідженого судом наказу Адвокатського об`єднання «ГарантГруп» від 11.09.2024 року за № 75-К про надання ОСОБА_2 частини щорічної оплачуваної відпустки у період з 17.09.2024 року по 30.09.2024 року, виявляє достатню переконливість поважності причин пропуску визначеного процесуального строку.

Суд вважає необхідним поновити процесуальний строк, встановлений для подання доказів на підтвердження понесених судових витрат.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст .141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Верховний Суд у своїй постанові від 24 листопада 2021 року по справі № 420/1109/20 зазначив: «Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Cуд також має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо.

Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Ключовим критерієм під час розгляду питання щодо можливості стягнення "гонорару успіху" у справі яка розглядається є розумність заявлених витрат. Тобто розмір відповідної суми має бути обґрунтованим. Крім того, підлягає оцінці необхідність саме такого розміру витрат».

Указуючи на потребу відшкодування витрат в сумі 14 400,00 грн. відповідачем подано договір про надання правничої допомоги від 30.11.2024 року, укладений між Адвокатським об`єднанням «Гарант Груп» та ТОВ «Житомиргаз Збут» з додатковим угодами до нього, де вартість послуг визначена на рівні 3000,00 грн. за годину без врахування ПДВ, звіт про фактично надані послуги, що включає: вивчення матеріалів справи із затратою 1 години, аналіз судової практики 1 година, написання відзиву - 2 години.

Надаючи оцінку наведеним доказам, суд звертає увагу на певній завищеності вартості наданих послуг відносно критеріїв складності справи, значення для учасників, передбачуваної за таких умов правничої допомоги в обсязі досягнення результатів на поновлення прав позивача.

Виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає за необхідне зменшити суму витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою, стягнути з позивача такі витрати в загальному розмірі 6 000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 137, 141, 270 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Поновити процесуальний строк для подання доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз Збут», адреса: 10003, м. Житомир. майдан Перемоги, 10, , витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складенян рішення.

Суддя: Д.М.Лєдньов