РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

Справа № 285/3317/24

провадження у справі № 2/0285/1216/24

21 жовтня 2024 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

у складі: головуючої судді Михайловської А.В.,

за участі секретаря судового засідання Валінкевич І.І.,

сторони у справі:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" (надалі ТОВ "Споживчий центр" ), представник позивача Чайка І.В.,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ТОВ "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив :

20.06.2024 року представник ТОВ "Споживчий центр" звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ "Споживчий центр" заборгованість за Кредитним договором № 02.04.2019-100003955 від 02.04.2019 року у розмірі 10 680 грн 00 коп. та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 02.04.2019 року між ТОВ "Споживчий центр" та відповідачем укладений Кредитний договір (оферта) № 02.04.2019-100003955. Відповідно до умов даного Договору ТОВ "Споживчий центр" надало відповідачу кредит у розмірі 6 000,00 грн, строком на 14 дні на процентами - 1 680,00 грн. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором виникла заборгованість станом на 18.06.2024 року у загальному розмірі 10 680,00 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 6000,00 грн та заборгованості за відсотками у розмірі 1680,00 грн. та штрафу 3 000,00 грн, нарахованих за період з 02.04.2019 по 15.04.2019. Оскільки відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем, що порушує права останнього, представник позивача звернувся до суду з даним позовом.

27.06.2024 року прийнято до розгляду судом даний позов, відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. У змісті позовної заяви представник позивача просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач клопотань (заяв) не подавав, про причини неявки суд не повідомив. Відзиву на позовну заяву до суду не надходило.

21.10.2024 року постановлено ухвалу суду про заочний розгляд справи.

Дослідивши позовні вимоги та докази, якими вони обґрунтовуються, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що відповідно до Пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) від 02.04.2019 року, за цим договором кредитор зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно Пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) від 02.04.2029 року, кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах строковості, платності і поворотності. Відповідно до умов сума кредиту встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; тип кредиту фіксований кредит; строк, на який надається кредит - встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; проценти за користування кредитом (проценти) - встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; графік платежів - встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору.

02.04.2019 року відповідач (позичальник) ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором підписав заявку, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), з якою позичальник ознайомився .

Згідно вказаної Заявки: кредитор ТОВ «Споживчий центр»; позичальник ОСОБА_1 ; відповідно до умов кредитного договору № 02.04.2019-100003955 від 02.04.2019 позичальнику надається кредит на наступних умовах: сума кредиту 6 000 гривень 00 коп.; строк кредиту 14 календарних днів з дати отримання; проценти 1 680 грн 00 коп., що становить 28% в процентному значенні ( фіксована незмінна процентна ставка ).

Крім того, у вказаній заяві зазначено, що позичальник підтверджує, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферту), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору № 02.04.2019-100003955 від 02.04.2019, з якими попередньо уважно ознайомився.

Позичальником також було підписано Підтвердження укладення даного кредитного договору.

Відповідно до платіжного документа № 139812954 від 02.04.2019 року ТОВ «Споживчий центр» здійснило переказ грошових коштів у сумі 6000,00 грн на картку № НОМЕР_1 відповідно до Договору № 02.04.2019-100003955 від 02.04.2019.

Відповідно довідки - розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 02.04.2019-100003955 від 02.04.2019, заборгованість відповідача ОСОБА_1 за даним кредитним договором складає разом 10 680,00 грн, з яких : 6 000,00 грн основний борг; 1 680,00 грн проценти; 3 000,00 грн штраф.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно положень статей 3, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками.

Відповідно ч.1 ст.1047 ЦК України, у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми.

Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Згідно ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

За ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.

Відповідно до ст.3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Відповідно до ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно ст.629 ЦПК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання /неналежне виконання/.

Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За вимогами ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, встановлені судом обставини підтверджують факт отримання відповідачем кредитних коштів, що у свою чергу свідчить про виникнення між сторонами прав і обов`язків, які ґрунтуються на кредитних правовідносинах.

Таким чином судом встановлено, що між сторонами виникли договірні зобов`язання на підставі укладення електронного кредитного договору, умови якого було погоджено ними.

ТОВ "Споживчий центр" свої зобов`язання перед позичальником ОСОБА_1 виконало у повному обсязі, надавши йому кредитні кошти, в свою чергу відповідач свої зобов`язання щодо повернення коштів перед позивачем не виконав.

Таким чином суд вважає доведеними позовні вимоги в частині заборгованості по тілу кредиту та відсотків, взявши також до уваги ту обставину, що відповідачем не надано жодних доказів на спростування вищенаведених обставин, зокрема сплату наявної заборгованості за договором, на що посилається позивач як на підставу своїх вимог про стягнення заборгованості, надавши на підтвердження цих обставин належні, допустимі та достовірні докази.

Разом з тим, суд не знаходить достатніх підстав для стягнення з відповідача заявленого позивачем штрафу у розмірі 3 000,00 грн, оскільки підстава його нарахування та розмір не грунтується на відповідних доказах.

Відповідно до п. 5.4 Договору № 02.04.2019-100003955 від 02.04.2019 невиконання/неналежного виконання Позичальником грошових зобов`язань за Договором Кредитор залишає за собою право нарахування штрафу, розмір якого щодня зростає на 2%, починаючи від 2% у перший день невиконання. Максимальний розмір штрафу встановлюється законом.

Аналізуючи зміст даної умови договору та довідки-розрахунку стану заборгованості, останні не містять вказівок на детальний розрахунок розміру штрафу, зокрема не зрозумілим для суду є вихідний розмір для нарахування штрафу та період його нарахування. Так довідка - розрахунок, на яку посилається представник позивача, не містить детального опису нарахування штрафу, а містить лише вказівку щодо періоду нарахування процентів ( відсотків).

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, судзадовольняє позовні вимоги в розмірі нараховано тіла та процентів кредиту у сумі 7 680,00 грн, а в решті позовних вимог щодо стягнення штрафу суд відмовляє за недоведеністю його розміру.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витратити зі сплати судового збору у сумі 2422,40 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 280-282, 284, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" заборгованість за Кредитним договором № 02.04.2019-100003955 від 02.04.2019 у розмірі 7 680 ( сім тисяч шістсот вісімдесят) грн 00 коп. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 ( дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.

В решті позовних вимог - відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційний розгляд справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Найменування сторін :

- позивач - ТОВ "Споживчий центр" (, місцезнаходження - м. Київ, вул.Саксаганського, 133-А);

- відповідач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване міце проживання - АДРЕСА_1 ).

Дата складення повного судового рішення 21.10.2024року.

Суддя А.В.Михайловська