Провадження №: 2-о/336/439/2024
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

21 жовтня 2024 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Звєздова Н.С., розглянувши подану в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: районна адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району як орган опіки та піклування, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усиновлення, -

ВСТАНОВИЛА:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Орджонікідзевскього районного суду міста Запоріжжя з вказаною заявою, в якій просить:

1) прийняти рішення про усиновлення ОСОБА_1 малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

2) в автовозу записі записати ОСОБА_1 батьком дитини;

3) зміцніти прізвище малолітньої з « ОСОБА_2 » на « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ім`я залишити « ОСОБА_2 », змінити по-батькові з « ОСОБА_2 » на « ІНФОРМАЦІЯ_3 »;

4) розгляд справи здійснювати без виклику малолітньої та у закритому судовому засіданні.

Ухвалою суду від 18.09.2024 вказану справу направлено за підсудністю до Шевченківського районного суду міста Запоріжжя.

Протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 18.10.2024, вказана справа надійшла в провадження судді Звєздової Н.С.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно із ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Порядок розгляду заяв про усиновлення регламентовано главою 5 розділу IV ЦПК України.

Вивчивши матеріали заяви, суд прийшов до висновку про залишення такої без руху, виходячи із наступного.

Згідно із ч.1, ч. 5 ст. 217 СК України, усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом, а ст. 219 СК України визначено, що усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони: 1) невідомі; 2) визнані безвісно відсутніми; 3) визнані недієздатними; 4) позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється; 5) протягом двох місяців після народження дитини не забрали її на виховання до себе в сім`ю та запис про них у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до статті 135 цього Кодексу.

Згідно із ст. 218 СК України для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити.

Згідно із ст. 220 СК України, на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. Усиновлення дитини може бути проведене без згоди другого з подружжя, якщо він визнаний безвісно відсутнім, недієздатним, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Частиною 1 ст. 311 ЦПК України визначено, що заява про усиновлення дитини повинна містити: найменування суду, до якого подається заява, ім`я, місце проживання заявника, а також прізвище, ім`я, по батькові, вік усиновлюваної дитини, її місце проживання, відомості про стан здоров`я дитини.

Згідно із ч. 2 ст. 311 ЦПК України, до заяви про усиновлення дитини за наявності мають бути додані такі документи:

1) копія свідоцтва про шлюб, а також письмова згода на це другого з подружжя, засвідчена нотаріально, - при усиновленні дитини одним із подружжя;

2) медичний висновок про стан здоров`я заявника;

3) довідка з місця роботи із зазначенням заробітної плати або копія декларації про доходи;

4) документ, що підтверджує право власності або користування жилим приміщенням;

5) інші документи, визначені законом.

Ст.ст. 211, 212 СК України визначено, що усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Не можуть бути усиновлювачами особи, які: 1) обмежені у дієздатності; 2) визнані недієздатними; 3) позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; 4) були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини; 5) перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері; 6) зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами; 7) не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу); 8) страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я; 9) є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини; 10) були засуджені за кримінальні правопорушення проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших кримінальних правопорушень; 11) за станом здоров`я потребують постійного стороннього догляду; 12) є особами без громадянства; 13) перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3-6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 312 ЦПК України, до висновку органу опіки та піклування мають бути додані: 1) акт обстеження умов життя заявника, складений за місцем його проживання; 2) свідоцтво про народження дитини; 3) медичний висновок про стан здоров`я дитини, про її фізичний і розумовий розвиток; 4) у випадках, встановлених законом, згода батьків, опікуна, піклувальника дитини, закладу охорони здоров`я або навчального закладу, а також самої дитини на усиновлення. Суд у разі необхідності може вимагати подання інших документів.

Враховуючи дані норми законодавства, суд вважає за необхідне звернути увагу заявника на те, що ним у заяві не викладено необхідних обставин на обґрунтування заявлених вимог, зокрема ним не зазначено даних про те, що він може бути усиновлювачем згідно із вимогами ст. 211, 212 СК України, та не долучено всіх доказів на підтвердження цього, зокрема, заявником не надано: оригіналу нотаріально посвідченої письмової згоди матері на усиновлення її дитини, а також згоди самої дівчинки (якій майже 11 років) бути усиновленою заявником; медичного висновку про стан здоров`я дівчинки; документу, що підтверджує наявність/відсутність у заявника у власності/користуванні нерухомого майна; доказів того, що заявник не був позбавлений батьківських прав у відношенні інших дітей; доказів того, що заявник не притягався до кримінальної відповідальності та не має непогашених/не знятих судимостей; доказів того, що він не страждає на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я та за станом здоров`я не потребує постійного стороннього догляду; всупереч вимог ст. 217, 218 СК України не зазначено про наявність вільної згоди дитини на усиновлення чи наявність обставин, за яких така згода не потрібна; не додано медичного висновку про стан здоров`я дитини.

В порушення вимог ст..175 ЦПК України, позивачем не зазначено перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; не вказано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; не підтверджено про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.175 ЦПК України, якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Так, звертаючись з вказаною заявою, заявник зазначив, що подав квитанцію про сплату судового збору. Проте, матеріали заяви не містять вказаного документу, про що працівниками Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя було складено відповідний акт, копію якого направлено на адресу заявника, зазначену в заяві.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України, до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2024 становить 3028,00 гривень.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду фізичною особою заяви у справах окремого провадження справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на час подання заяви становить 605, 60 грн.

Таким чином, заявнику необхідно додати документ, який підтверджує або звільнення від сплати судового збору, або сплату судового збору у сумі 605,60 гривень.

Судовий збір має бути сплачений на наступні реквізити: Отримувач коштів: ГУК у Зап.обл/м.Зап. Шевчен./22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37941997, Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), Код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача: UA0008515, Код класифікації доходів бюджету 2030101, Призначення платежу: позовна заява за позовом….

Суд звертає увагу позивача, що невірно оформлене платіжне доручення є підставою для повернення позовної заяви у зв`язку з несплатою судового збору належним чином.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 185 ЦПК суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним залишити подану заяву без руху, надавши заявнику строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст.175,185, 294, 311-312, 259-261 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИЛА:

Подану в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: районна адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району як орган опіки та піклування, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усиновлення - залишити без руху.

Надати заявнику строк п`ять днів з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків заяви.

У разі невиконання ухвали в зазначений строк заяву вважати неподаною та повернута заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.С. Звєздова