РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/610/24

Провадження № 2/293/306/2024

14 жовтня 2024 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Лось Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Мудрик В.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Черняхів цивільну справу за позовом ОСОБА_1

до 1. Черняхівської селищної ради

2. Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Фант"

за участі третьої особи. яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Високівської сільської об`єднаної територіальної громади в особі Високівської сільської ради

про визнання права власності на житловий будинок

ВСТАНОВИВ:

Процесуальні дії по справі

Позивач звернувся з позовом до Черняхівської селищної ради, Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Фант" , згідно якого просить:

- визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 70,8 кв.м., житловою площею 41,9 кв.м, з господарськими спорудами, а саме сараї літ «В,Г,Д,Е», літня кухня літ «Б», вбиральня літ «У», криниця №1.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у позивача відповідно до договору купівлі-продажу від 29.05.2002, укладеного між ним ОСОБА_1 та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Фант", посвідченим державним нотаріусом Черняхівської державної нотаріальної контори, за реєстровим номером 457, виникло право власності на будинок АДРЕСА_1 , однак у проведенні реєстраційних дій відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" йому відмовлено з підстав, що власник відчуженого майна є боржником за виконавчими провадженнями.

Ухвалою від 23.04.2024 суд позовну заяву ОСОБА_1 залишив без руху та надав позивачу 7-денний строк з дня отримання цієї ухвали для усунення недоліків заяви, вказаних у мотивувальній частині ухвали.

Ухвалою від 13.05.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначив на 19.06.2024 року.

19.06.2024 представник позивача направив суду клопотання про залучення співвідповідача у справі - Житомирський відділ державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 58).

19.06.2024 представник позивача направив суду клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Високівської сільської об`єднаної територіальної громади в особі Високівської сільської ради (а.с. 59)

19.06.2024 справа не розглядалась в зв`язку з перебування головуючої судді - Лось Л.В., у нарадчій кімнаті по кримінальному провадженню №293/648/16-к про обвинувачення ОСОБА_2 за ч.1 ст.121 КК України з 19.06.2024 по 20.06.2024 р. Підготовчий розгляд справи відкладено на 08.07.2024 12:00 год.

Ухвалою від 08.07.2024, яка у порядку ч.5 ст. 259 ЦПК України занесена до протоколу судового засідання від 08.07.2024, суд відклав підготовче засідання на 13.08.2024.

12.08.2024 на адресу суду надійшло клопотання представника позивача про долучення інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 390528471 від 12.08.2024 ( а.с. 78-81).

Ухвалою від 13.08.2024, яка у порядку ч.5 ст. 259 ЦПК України занесена до протоколу судового засідання від 13.08.2024, суд залучив до участі у спарвів якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Високівську сільську об`єднану територіальну громаду в особі Високівської сільської ради. Даною ухвалою суд також відмовив у задоволенні клопотання про залучення співвідповідача у справі Житомирський відділ державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ) та відклав підготовче засідання на 17.09.2024.

Ухвалою від 17.09.2024 суд закрив підготовче провадження та признавчив розгляд справи по суті на 14.10.2024 року.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Поданий позов обґрунтований тим, що позивач відповідно до договору купівлі-продажу від 29.05.2002, посвідченого державним нотаріусом Черняхівської державної нотаріальної контори Пилипчуком В.І. набув право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Позивач зазначає, що земельна ділянка, на якій розташований житловий будинок та господарські споруди, належить йому на праві приватної власності, що підтверджує рішенням Високівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області №945 від 10.06.2020.

Позивач доводить, що право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , набуто ним правомірно на встановлених законодавстом підставах, однак у проведенні реєстраційних дій відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" йому відмовлено з підстав, що власник відчуженого майна є боржником за виконавчими провадженням, про що мають місце відомості в Єдиному реєстрі боржників.

З метою захисту свого порушеного права на володіння та користування належного йому майна, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Сторони в судове засідання не з`явились.

14.10.2024 від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відстуності та у відсутності позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві (а.с.113).

Відповідачі повноважних представників в судове засідання не направили, про причини неявки суд не повідомили. Про дату час та місце розгляду справи повідрмлені своєчасно та належним чином.

Відповідачі у порядку ст. 178 ЦПК України у визначений строк відзиву на позовну заяву не подали.

Від третьої особи: Високівської сільської ради на електронну пошту суду від 24.09.2024 надійшла заява про розгляд справи у відсутності їх представника. У заяві також зазначили, що викладені заявлені вимоги визнають в повному обсязі, з рішенням суду будуть згідні (а.с.109).

Як встановлено, частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Оскільки явка відповідачів судом не визнавалась обов`язковою, участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, а також враховуючи, що відповідачі не скористались своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

В ході розгляду справи, суд відповідно до п. 4 ч. 5 ст.12 ЦПК України, створив сторонам всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ЦПК України.

Відповідно до ст. 259 ЦПК України, рішення у цій справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих до суду.

У судовому засіданні 14.10.2024 відповідно до ст. 268 ЦПК України, суд підписав вступну та резолютивну частини рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

29.05.2002 між ОСОБА_1 (позивач, покупець) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Фант" (відповідач-2, продавець) укладений договір купівлі-продажу, посвідчений державним нотаріусом Черняхівської державної нотаріальної контори Пилипчуком В.І., зареєстрованим в реєстрі за № 457 (а.с.6).

За змістом договору купівлі-продажу Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-Фант" продало, а гр. ОСОБА_1 купив житловий будинок АДРЕСА_1 , дерев`яний, жилою площею 39,5 кв.м. до будинку належить сараї "Б,В,Г,Д,Е", вбиральня "У", криниця "К".

В договорі купівлі-продажу визначено, що житловий будинок належить продавцю на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданного виконкомом Городищенської сільської ради Черняхівського району Житомирської області 21.03.2002, зареєстрованого в Житомирському обласному державному комунальному підприємствіц по технічній інвентаризації 26.03.2002 в реєстрову книгу №1, сторінка 68, інвентарна справа №171, за реєстровим №66.

Продаж вчинено на суму 6801,00 грн (шість тисяч вісімсот одна гривня), які продавець отримає від покупця після підписання цього договору шляхом щомісячного відрахування від заробітної плати протягом 5 (п`яти) років.

Згідно довідки від 22.07.2005, виданої СТОВ "Агро-Фант", ОСОБА_1 кошти в сумі 6801 грн за житловий будинок по адресі: АДРЕСА_1 , сплатив повністю (а.с.7).

Відповідно до довідки про наявність (відсутність) зареєстрованого майна комунального підприємства "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації Житомирської обласної ради" №119 від 05.03.2024 зазначено, що право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за Сільськогосподарським товариством з обмежнгою відповідальністю "Агро-Фант" на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого виконкомом Городищенської сільської ради 21.03.2002.

За гр. ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно по даній адресі не зареєстровано (а.с.11).

Згідно із довідкою про технічні показники об`єкту комунального підприємства "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації Житомирської обласної ради" №118 від 29.02.2024 та згідно із технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що загальна площа будинку складає 70,8 кв.м, житлова 41,9 кв.м. Загальна та житлова площа змінились за рахунок знесення печей. До будинку належить: сараї літ. "В,Г,Д,Е", літня кухня літ. "Б", вбиральня літ. "У", криниця №1, огорожа № 2,3 (а.с.12, 13-17).

Відповідно до рішення Високівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області VII скликання сорок четвертої сесії від 10.06.2020 №945 "Про затвердження технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості)" затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_1 , що перебували в користуванні до 2002 року і по даний час, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею- 0,2500 га (кадастровий номер :03:003:0057), яка знаходиться в межах АДРЕСА_1 , із земель житлової та громадської забудови та для ведення особистого селянського господарства: площею - 0,0265 га (кадастровий номер :03:003:0058), із земель с/г призначення які знаходяться в межах села Городище з передачею у приватну власність та передано у приватну власність гр. ОСОБА_1 земельні ділянки, що перебували в користуванні до 2002 року і по даний час, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею - 0,2500 га (кадастровий номер:03:003:0057), яка знаходиться в межах АДРЕСА_1 , із земель житлової та громадської забудови та для ведення особистого селянського господарства: площею - 0,0265 га (кадастровий номер :03:003:0058) , із земель с/г призначення які знаходяться в межах села Городище (а.с.20).

За даними з копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №219614151 від 10.08.2020 земельна ділянка площею 0,25 га, кадастровий номер :03:003:0057 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , номер запису про право власності /довірчої власності: 37644693 (а.с.18).

Відповідно до копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-020 за датою формування 19.05.2020, цільове призначення земельної ділянки площею 0,2500га, кадастровий номер :03:003:0057, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с.19).

Згідно відомостей з Єдиного реєстру боржників судом встановлено, що мають місце відкриті виконавчі провадження, за якими Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-Фант" є боржником (а.с.24-25).

Відповідно до змісту інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 390528471 від 12.08.2024 за параметрами запиту щодо права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження на нерухоме майно, що за адресою: АДРЕСА_1 , відомості відсутні (а.с.81).

Відповідно до рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Черняхівської селищної ради Чифонову О.П. (позивач) відмовлено у проведенні реєстраційних дій щодо державної реєстрації права власності на житловий будинок, придбаний ним на підставі договору купівлі продажу від 29.05.2002, з підстав, що відчужувач майна на час такої реєстрації є особою, яка внесена до Єдиного реєстру боржників, у тому числі за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці, а саме наявна інформація в Єдиному реєстрі боржників про те, що сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-Фант" є боржником (а.с.8).

Позивач доводить, що набув у власність житловий будинок правомірно у визначений законом спосіб, проте реалізувати своє право на державну реєстрацію права власності на житловий будинок не має можливості з підстав, що відчужувач майна є боржником за відкритими виконавчими провадженнями, що унеможливлює оформлення прав на таке майно.

Відтак за захистом свого права позивач звернувсь до суду з даним позовом.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до статті 15, 16 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна сторона має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України).

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Предметом позову у цій справи є матеріально правова вимога щодо визнання права власності за позивачем на об"єкт нерухомого майна.

Згідно з пунктом 9 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, який набрав чинності 01 січня 2004 року, до договорів, що були укладені до 01 січня 2004 року і продовжують діяти після набрання чинності Цивільним кодексом України, застосовуються правила цього Кодексу щодо підстав, порядку і наслідків зміни або розірвання договорів окремих видів незалежно від дати їх укладення.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з статтею 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Визнання закону таким, що втратив чинність, припиняє його дію в повному обсязі.

З огляду на вищезазначені вимоги в указаній справі повинні застосовуватись положення актів цивільного законодавства, чинні на момент виникнення спірних правовідносин, а саме норми ЦК 1963 року.

Відповідно до статті 126 ЦК 1963 року, який діяв на час укладення договору купівлі-продажу, а також до статті 2 Закону України "Про власність", право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Передачею визнається вручення речей набувачеві. До передачі речей прирівнюється передача коносаменту або іншого розпорядчого документа на речі. Підставою виникнення права приватної власності на майно, зокрема є укладення угод, не заборонених законом.

Згідно з статтею 128 ЦК 1963 року право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

Статтею 153 ЦК 1963 року передбачалось, що договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

За договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 224 ЦК 1963 року).

Відповідно до статті 225 ЦК 1963 року право продажу майна, крім випадків примусового продажу, належить власникові. Якщо продавець майна не є його власником, покупець набуває права власності лише в тих випадках, коли згідно з статтею 145 цього Кодексу власник не вправі витребувати від нього майно.

Згідно з статтею 161 ЦК 1963 року зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 227 ЦК 1963 року передбачалось, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

Отже, законом чітко передбачалась обов`язкова нотаріальна форма договору відчуження житлового будинку, наслідком недодержання якої є його недійсність, та його подальша реєстрація органами місцевого самоврядування.

Судом встановлено, що 29.05.2002 року між продавцем Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Фант» (відповідач2) та ОСОБА_1 (позивач) укладено договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 , дерев`яний, жилою площею 39,5 кв.м. до будинку належить сараї «Б,В,Г,Д,Е», вбиральня «У», криниця «К» (а.с.6).

Відповідно до цього договору продаж будинку вчинено за 6801 гривень, які продавець одержав у повному розмірі (а.с.7).

Отже, покупець ОСОБА_1 (позивач) сплатив повну вартість придбаного ним житлового будинку, але не зареєстрував за собою право власності на нього, тобто набув лише право володіти та користуватися цим майном.

На час укладення спірного договору купівлі-продажу житлового будинку ЦК 1963 року не пов`язував момент виникнення права власності на нерухоме майно з моментом державної реєстрації договорів, що підлягали такій реєстрації.

Тобто на час укладення договору купівлі-продажу сторонами дотримано положень, визначених законом щодо набуття права власності на житловий будинок.

Договір-купівлі продажу недійсним не визнався та є чинним.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За приписами статті 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Законодавство у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень передбачає обов`язкове подання для державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно документів, що підтверджують виникнення, перехід та припинення таких прав, та визначало приблизний (майже виключний) перелік таких документів.

Проте реалізувати своє право власності на придбаний житловий будинок та здійснити відповідну реєстрацію у встановленому законом порядку за наявним договором купівлі-продажу, позивач не має можливості з підстав, що відчужувач майна (відповідач 2) на час реєстрації є боржником за виконавчими провадженнями про що мають місце відомості в Єдиному реєстрі боржників.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі Закон № 1952-IV) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Державний реєстр прав на нерухоме майно та їх обмежень - єдина державна інформаційна система, яка містить відомості про речові права на нерухоме майно, їх обмеження, суб`єктів речових прав, технічні характеристики об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд тощо), кадастровий план земельної ділянки, а також відомості про правочини, вчинені щодо таких об`єктів нерухомого майна.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону № 1952-IV речові права на нерухоме майно, їх обмеження та правочини щодо нерухомого майна підлягають обов`язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом.

За приписами пункту 1 частини першої статті 4 Закону N 1952-IV обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а саме право власності на нерухоме майно.

З аналізу вищезазначеного законодавства вбачається, що станом на сьогодні законодавець визначив обв`язкову державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно.

Із досліджених доказів судом встановлено, що позивач у визначений законом спосіб набув право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 .

Зворотного відповідачами належними та допустимими доказами не доведено.

Як убачається із довідки про технічні показники об`єкту комунального підприємства "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації Житомирської обласної ради" №118 від 29.02.2024та технічного паспорта, наданих позивачем, за проведеної поточної інвентаризації об`єкта нерухомості загальна площа житлового будинку становить 70,8 кв.м., житлова 41,9 кв.м. із зазначеням того, що загальна та житлова площі будинку АДРЕСА_1 змінились за рахунок знесення печей (а.с.12).

Враховуючи наведені обставини, фактично відсутність іншого способу захисту позивачем свого права на придбане майно та те, що договір купівлі-продажу є чинним, суд дійшов до висновку про можливість задоволення позову, оскільки це є єдиний можливий спосіб захисту порушених прав позивача та подальшого оформлення права вланості на житловий будинок.

Відповідно до норм закріплених у ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

За викладених фактичних обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Розподіл судових витрат

У порядку ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258-259,263-265, 274,279,354,355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2.Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 70,8 кв.м., житловою площею 41,9 кв.м, з господарськими спорудами, а саме сараї літ «В,Г,Д,Е», літня кухня літ «Б», вбиральня літ «У», криниця №1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач 1: Черняхівська селищна рада Житомирського району Житомирської області (адреса місця знаходження: майдан Рад 1, селище Черняхів Житомирський район Житомирська область, 12301, )

Відповідач 2: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-Фант" (адреса місця знаходження: вул. Соборна 2, м.Золотоноша Черкаська область, 19701, )

Третя особа: Високівська сільська об`єднана територіальна громади в особі Високівської сільської ради (адреса місця знаходження: вул. Чешська 46, с. Високе Житомирський район Житомирська область, 12341, 1)

Повний текст рішення складений: 22.10.2024.

Суддя Людмила ЛОСЬ