Справа № 455/1305/23 Головуючий у 1 інстанції: Клімченко М.І.
Провадження № 22-ц/811/1692/24 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретаря: Салати Я.І.

з участю: представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 08 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 , що діє в інтересах ОСОБА_1 , до Стрілківської сільської ради Самбірського району Львівської області, ОСОБА_3 , про визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування та визнання права власності,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Телішевський І.Д. звернувся до суду з позовом до Стрілківської сільської ради Самбірського району Львівської області, ОСОБА_3 про визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування та визнання права власності.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Головецько Старосамбірського району Львівської області.

З моменту народження проживала разом з батьками ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в будинку АДРЕСА_1 .

Згідно записів в погосподарській книзі, позивачці належить на праві власності вищевказаний спірний житловий будинок.

До 2013 року право власності за ОСОБА_1 на згаданий будинок не було оформлено, а з 01 січня 2013 року змінився порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна та його реєстрації.

В 2021 році ОСОБА_1 звернулася до Головецької сільської ради про надання їй виписки з погосподарської книги щодо будинку АДРЕСА_1 з метою оформлення на нього права власності, однак їй було повідомлено, що такої виписки вона отримати не може, оскільки право власності на цей будинок оформлено за ОСОБА_3 .

Згідно листа Самбірського міжміського БТІ №01/5-52 від 25 травня 2022 року на запит представника позивачки було надано копію свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 20 лютого 2007 року та копію рішення виконкому Головецької сільської ради №68 від 09 січня 2007 «Про оформлення права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 », на підставі якого це свідоцтво було видане.

З рішення виконкому №68 від 09 січня 2007 року вбачається, що на підставі заяви жителя с. Головецько Старосамбірського району ОСОБА_3 про оформлення права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , записів в погосподарській книзі та матеріалів, представлених МБТІ, вирішено оформити право власності на спірний житловий будинок.

Вважаючи свідоцтво та рішення виконкому незаконними і такими, що підлягають скасуванню (визнанню недійсними), оскільки порушують право власності позивачки ОСОБА_1 на житловий будинок АДРЕСА_1 , звернулася з даним позовом до суду.

З врахуванням зазначених обставин, представник ОСОБА_1 - адвокат Телішевський І.Д. просив:

визнати незаконним та скасувати рішення Головецької сільської ради Старосамбірського району Львівської області №68 від 09 січня 2007 року «Про оформлення права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 ;

визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії САБ №462721 від 20 лютого 2007 року на будинок АДРЕСА_1 , видане виконавчим комітетом Голоовецької сільської ради Старосамбірського району Львівської області ОСОБА_3 ;

визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

04 жовтня 2023 року від представника відповідача до суду першої інстанції надійшов відзиву на позовну заяву, а також заява про застосування строків позовної давності.

Заява мотивована тим, що з позовної заяви вбачається, що у 2017 році померла мати позивачки ОСОБА_6 , відтак у зв`язку із її смертю відкрилася спадщина. Позивачка є спадкоємцем першої черги, але з заявою про оформлення права власності в порядку спадкування на спірний житловий будинок не зверталася, про що можна зробити висновок, що станом на час смерті матері вона вважала, що померлій таке майно не належало. Тобто, з 2017 року позивачці точно відомо, що власником спірного будинку є ОСОБА_3 .

Рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 08 травня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_2 , що діє в інтересах ОСОБА_1 , до Стрілківської сільської ради Самбірського району Львівської області, ОСОБА_3 , про визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування та визнання права власності відмовлено.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку оскаржив представник ОСОБА_1 - адвокат Телішевський Іван Данилович.

В апеляційній скарзі покликається на те, що позивачці ОСОБА_1 не було потреби після смерті матері звертатись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки на момент смерті вона проживала разом з нею в м. Неаполь в Італії, а відтак згідно положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину.

Стверджує, що мати позивачки проживала та працювала в Італії на заробітках і в 2016 році до неї приєдналась ОСОБА_1 .

Вказує, що з відміток в закордонному паспорті позивачки вбачається, що 22 вересня 2016 року вона виїхала з України і лише 16 травня 2022 року повернулась в Україну, в той час коли мати позивачки ОСОБА_6 померла в ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Просить рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 08 травня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4 на спростування доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягає до задоволення із наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

Судом та матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_5 є донькою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2

14 жовтня 1989 року ОСОБА_8 уклала шлюб з ОСОБА_9 та змінила прізвище на « ОСОБА_10 », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 14 року 1989 року

Згідно записів погосподарської книги Головецької сільської ради за 1971-1973 роки в будинковолодінні по АДРЕСА_1 рахувалися батьки позивачки ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , брат позивачки ОСОБА_11 і позивачка ОСОБА_12 .

Згідно записів погосподарської книги Головецької сільської ради за 1980-1982 роки та за 1983-1985 роки в будинковолодінні по АДРЕСА_1 рахувалися батьки позивачки ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , брат позивачки ОСОБА_11 , сестра позивачки ОСОБА_13 і позивачка ОСОБА_12 .

Згідно записів погосподарської книги Головецької сільської ради за 1986-1990 роки в будинковолодінні по АДРЕСА_1 рахувалися батьки позивачки ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , сестра позивачки ОСОБА_13 і позивачка ОСОБА_12 .

Згідно записів погосподарської книги Головецької сільської ради за 1991-1995 роки та за 1996-2001 роки в будинковолодінні по АДРЕСА_1 рахувалися позивачка ОСОБА_1 як голова сім`ї, її чоловік ОСОБА_9 та їх дочка ОСОБА_14 .

Згідно наданого відповідачем Стрілківською сільською радою оригіналу погосподарської книги на 2006-2010 роки, в останній міститься запис про голову домогосподарства по АДРЕСА_1 ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності. Аналогічні записи про голову домогосподарства по АДРЕСА_1 ОСОБА_3 містяться в подальшому в погосподарських книгах 2011-2015, 2016-2023 роках.

З рішення виконкому № 68 від 09 січня 2007 року вбачається, що на підставі заяви жителя с. Головецько Старосамбірського району ОСОБА_3 про оформлення права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , записів в погосподарській книзі та матеріалів, представлених Самбірським МБТІ, вирішено оформити право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 .

Згідно довідки Стрілківської сільської ради № 904 від 12 липня 2022 року, яка містить покликання на погосподарську книгу № 5 за 2006-2010 р.р., по АДРЕСА_1 ніхто не зареєстрований і не проживав.

Згідно довідок Стрілківської сільської ради № 905, 906, 908 від 12 липня 2022 року, які містять покликання на погосподарську книгу № 2 за 2006-2010 роки, погосподарську книгу № 3 за 2011-2015 роки, погосподарську книгу № 4 за 2016 рік, погосподарську книгу № 2 за 2016 рік, по АДРЕСА_2 , в даному будинку з 2006 року по теперішній час разом з іншими членами своєї сім`ї проживав і проживає відповідач ОСОБА_3 .

Мати ОСОБА_1 - ОСОБА_15 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Неаполь, Італія.

Постановляючи оскаржуване рішення, суд виходив з тих обставин, що ОСОБА_1 звернувшись до суду з позовом 20 червня 2023 року пропустила строк позовної давності щодо звернення до суду з позовом щодо порушеного свого права на володіння спірним житловим будинком.

З такими висновками колегія суддів погоджується з наступних підстав.

Відповідно до підпункту «а» пункту 8.1 Розділу VIII «Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно», затвердженого Наказом Мінюсту №7/5 від 07 лютого 2002 року оформлення права власності на нерухоме майно проводиться з видачею свідоцтва про право власності за заявою про оформлення права власності на нерухоме майно органами місцевого самоврядування: фізичним та юридичним особам на підставі документів, установлених законодавством, які підтверджують право власності на об`єкти нерухомого майна та не віднесені до правовстановлювальних документів, передбачених у додатку 2 до Положення.

Відповідно до пункту 80 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою КМУ №1127 від 25 грудня 2015 року Державна реєстрація права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, також може проводитися на підставі документів, передбачених статтею 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до статті 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав.

Відповідно до «Інструкції по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів», затвердженої наказом Міністерства статистики України № 48 від 22 лютого 1995 року, будь-які підчистки та необумовлені текстовим записом виправлення в погосподарській книзі не допускаються. Всякі виправлення та підкреслення повинні бути обумовлені та завірені підписом голови або секретаря виконкому сільської ради (пункт 1). На кожне господарство, включаючи піднаймачів, відкривається окремий особовий рахунок. Якщо на території сільської ради є будинки без господаря або будинки, в яких господарі проживають сезонно (дачники), в погосподарських книгах вони не враховуються, а відомості про ці будинки записуються в окремому списку (пункт 9). У всіх випадках, коли господарство ліквідується або всі члени господарства вибувають на постійне проживання за межі даної сільради, особовий рахунок таких господарств в погосподарській книзі обов`язково закривається і вказується у верхній частині особового рахунку, а також в графі 7 алфавітної книги господарств дата та причина закриття особового рахунку, одночасно перекреслюється особовий рахунок, номери закритих особових рахунків залишаються вільними, їх не слід надавати іншим, знову створеним господарствам (пункт 17). В рядку 23 «Відмітка про членів господарства, які вибули із господарства вказати рік, місяць та причину вибуття, при цьому необхідно в записах про вибуття з різних причин зробити відмітку на підставі заяви, чи вибула певна особа на постійне місце проживання в інше господарство даної сільської ради, чи за межі території сільської ради (пункт 33). Для громадян, які мешкають не у власному житловому будинку, в розділі III записується: «наймає квартиру» або «проживає в будинку того чи іншого підприємства (пункт 38).

Аналогічні норми містяться в «Інструкції по веденню погосподарського обліку в сільських (селищних) радах», затвердженій наказом Держкомстату України № 234 від 17 липня 2000 року, зареєстрованого Мінюстом за № 48/4701 08 серпня 2000 року (пункти 1, 16, 32). Крім цього, в даній Інструкції зазначається, що до погосподарської книги записуються члени домогосподарств, що прописані і постійно проживають на території сільської ради, незалежно від наявності в них будівель, садиби, худоби (пункт 9).

Згідно «Інструкції по веденню погосподарського обліку в сільських, селищних та міських радах», затвердженої наказом Держкомстату України № 95 від 18 квітня 2005 року, зареєстрованого Мінюстом 11 травня 2005 року за № 487/10767, голова домогосподарства це особа, яка очолює домогосподарство й несе відповідальність за нього, вона є, здебільшого, власником житлового будинку, домоволодіння - це житловий будинок з прилеглою до нього земельною ділянкою та належними йому господарськими спорудами та будівлями, домогосподарство - це сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують свої кошти та витрачають їх, кожне домогосподарство має свій особовий рахунок. Погосподарський облік - це вид первинного обліку, передбачений для систематизації відомостей про окремих громадян і домогосподарства, що ведеться сільськими, селищними та міськими радами в сільських населених пунктах (пункт 1.1.). Будь-які підчистки та необумовлені текстовим записом виправлення в погосподарській книзі не допускаються (пункт 1.9.3.). Особовий рахунок відкривається на кожне домогосподарство за фактом реєстрації постійного місця проживання його членів за даною адресою, включаючи піднаймачів (пункт 2.8.) При утворенні на території ради нового домогосподарства після закладення погосподарських книг, для нього відкривається особовий рахунок, якому присвоюється черговий порядковий номер, незалежно від того, яким номером закінчена книга даного населеного пункту при закладенні книги (пункт 2.11). При розділенні одного домогосподарства на два чи більше на утворене господарство відкривається новий особовий рахунок у відповідній погосподарській книзі (пункт 2.12). Відповідно до пункту 5 даної Інструкції за формою № 4 складаються списки домоволодінь, господарі яких не проживають постійно на території ради, зокрема, домоволодінь, в яких тривалий час ніхто не проживає й якими ніхто не користується. При цьому в даній формі записуються повна адреса домоволодіння та відомості про його господаря. В разі зміни господаря домоволодіння відомості про попереднього господаря перекреслюються, над ними акуратно вписуються відомості про нового господаря.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що Головецькою сільською радою порушувалися вищевказані вимоги інструкції, а оскаржуване рішення виконкому №68 від 09 січня 2007 року було прийняте за відсутності передбачених законодавством підстав, лише за наявності заяви відповідача ОСОБА_3 без виписки з погосподарської книги, що свідчить про підставність позовних вимог та порушення прав позивачки.

Станом на 2001 рік, враховуючи записи погосподарської книги Головецької сільської ради за 1991-1995 роки та за 1996-2001 роки, те, що в будинковолодінні по АДРЕСА_1 , рахувалися позивачка ОСОБА_1 як голова сім`ї, її чоловік ОСОБА_9 та їх дочка ОСОБА_14 , ОСОБА_1 маючи право набути у власність згаданий житловий будинок, таким правом не скористалась.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до статті 261 цього ж Кодексу перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до частин 3, 4 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Колегія суддів погоджується з доводами представника відповідача зазначеними в заяві про застосування строків позовної давності, оскільки з моменту смерті мати ОСОБА_1 ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_2 , вона не могла не довідатися про порушеного свого права на володіння нерухомим майном, звернувшись до нотаріуса в шестимісячний строк з заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом.

Допитані в судовому засіданні суду першої інстанції в якості свідків наступні особи повідомили:

ОСОБА_17 повідомив, що працював сільським головою в с. Головецько з 2000 по 2019 роки. Оформив ОСОБА_3 , якого знає як односельця, свідоцтво про право власності на будинок по АДРЕСА_1 , оскільки він був записаний в погосподарській книзі. Раніше будинок належав ОСОБА_18 . Вони вдвох ( ОСОБА_6 та ОСОБА_3 ) прийшли до його кабінету та повідомили про наміри щодо будинку. Він їм роз`янював, щоб вони оформили все належним чином, але ОСОБА_18 хотіла зробити договір дарування будинку, потім поїхала до Італії, де згодом померла. ОСОБА_19 (позивачці у справі) було достеменно відомо, що будинок продали та ОСОБА_3 там проживає;

ОСОБА_20 повідомила, що до 1998 року була секретарем Головецької сільської ради. Є сусідкою ОСОБА_3 . ОСОБА_15 знала як подружку і вона їй розповіла, що продала будинок по АДРЕСА_1 ОСОБА_3 . До того будинку ОСОБА_3 заселився разом із сім`єю та проживав там до 2008 року, до повені. ОСОБА_6 мала інший новий будинок;

ОСОБА_21 повідомив, що про купівлю будинку по АДРЕСА_1 , дізнався від ОСОБА_3 і про це говорили люди;

ОСОБА_22 повідомив, що був присутній, коли ОСОБА_3 передавав ОСОБА_16 400 доларів США (в гривнях, але не пам`ятає суми) за будинок по АДРЕСА_1 . То було саме купівля-продаж будинку. В подальшому ОСОБА_6 обіцяла оформити продаж через договір дарування;

ОСОБА_23 повідомив, що на вулиці жінки їй повідомляли, що ОСОБА_16 продала будинок ОСОБА_3 . Про гроші за будинок не знає;

ОСОБА_24 повідомив, що чув про те, що ОСОБА_16 продала будинок ОСОБА_3 . При передачі грошей він присутній не був. ОСОБА_3 говорив свідку, що ОСОБА_16 оформить йому дарування будинку. 20 років назад ОСОБА_25 вже продавав цю хату, вони вже там не жили. Вони ходили дивились будинок, але він їм не сподобався. Потім ОСОБА_25 помер і будинок продавала ОСОБА_15 .

ОСОБА_3 відкрито володів спірним житловим будинком з 2003 року, про протилежне з сторони позивача не доведено.

Звернувшись до суду 20 червня 2023 року з даним позовом, ОСОБА_1 пропустила строк позовної давності.

Покликання ОСОБА_2 на те, що ОСОБА_1 про порушення свого права дізналася в 2021 року не відповідає обставинам справи встановлених судом.

З моменту ухвалення рішення виконкомом Головецької сільської ради № 68 від 09 січня 2007 року, після смерті матері позивача, ОСОБА_1 не могла не знати про порушення її права з приводу права власності на спірний будинок, який вона вважала своїм, після прийняття спадщини.

Доводи апеляційних скарг не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду першої інстанції і впливали на їх законність.

Згідно норм ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що розглядаючи спір районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Враховуючи те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, підстав для скасування оскаржуваного рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 08 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 22 жовтня 2024 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.