Справа №333/3103/16-ц
Провадження № 2/333/6/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Наумової І.Й.,

за участю секретаря судового засідання: Кунець В.В.

представника позивача: ОСОБА_1

відповідачки: ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» (наразі АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК») до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» звернувся до суду з даним позовом, який обґрунтовує наступним.

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2 (надалі - Відповідач) 18.08.2005 року уклали кредитний договір ZPD0GF50400700 (надалі Договір).

Згідно договору ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов`язався надати Відповідачу кредит у розмірі 24320,00 [Долар США] на термін до 18.06.2025 р., а Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

01.11.2007 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ЗАТ «АКЦЕНТ-БАНК» буж укладено договір факторингу № 1 згідно до укладеного договору факторингу, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» відступає ЗАТ «АКЦЕНТ-БАНК» у повному обсязі права вимоги до боржників.

Згідно до п.1 договору факторингу ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» здійснює відступлення прав витребування на свою користь платежів по кредиту, комісії, процентам, винагородам та іншим неустойкам.

Здійснюється також відступлення прав вимоги, що випливають з Договорів на отримання на свою користь від Боржників платежів по кредиту, відсоткам за його користування, комісіям, винагородам, інших платежів, неустойки (штрафу, пені), права на отримання яких виникає після укладання цього договору, до повного виконання зобов`язань Боржником та інших прав у повному обсязі.

Згідно до п. 3 Договору факторингу ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» також здійснює відступлення прав вимог за договорами які забезпечують виконання зобов`язань Боржника перед ПАТ КБ «ПРИВАТБАНКОМ» (застави, поруки и т.д.) які зазначені у Додатку № 1 до договору факторингу.

На підставі рішення загальних зборів акціонерів від 14,05,2009 р. змінено тип Банку з ЗАКРИТОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА АКЦЕНТ-БАНК на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО АКЦЕНТ-БАНК, про що зазначено у п. 1.1. Статуту ПАТ АКЦЕНТ-БАНК.

Відповідно до договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається, із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору.

Згідно з договором у випадку порушення зобов`язань за кредитним договором, Відповідач сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

Враховуючи вищевикладене, на даний час кредитором за кредитним договором № ZPD0CF50400700 та договором забезпечення ПАТ АКЦЕНТ-БАНК, відповідачка не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору.

Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509. 526, 1054 ЦК України, Відповідачка зобов`язання за вказаним Договором не виконала.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором Відповідачка станом на 02.06,2016 року має заборгованість - 17643,70 [Долар США], яка складається з наступного:

- 14785,85 [Долар США]- заборгованість за кредитом;

- 2010,79 [Долар США] - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 374.31 [Долар США] - заборгованість по комісії за користування кредитом;

- 472,75 [Долар США] - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

На підставі вищевказаного, позивач простить суд стягнути на його користь заборгованість у розмірі 17643,70 [Долар США], що за курсом 25,09 відповідно до службового розпорядження НБУ від 02.06.2016 року складає 442 680,43 грн. за кредитним договором № ZPD0GF50400700 від 18.08.2005 року. Також просить стягнути з відповідачки на його користь судові витрати на сплату судового збору.

Ухвалою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя Тучкова С.С. від 11.08.2016 р. відкрито провадження у справі, запропоновано відповідачці надати письмові заперечення проти позову, постановлено підготовче судове засідання не проводити.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.09.2016 р. постановлено витребувати з Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк»: оригінали чи належним чином засвідчені копії письмових документів, доданих до позовної заяви Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, договір факторингу №1 від 01.11.2007 року з додатком №1, укладені між ЗАТ КБ «ПриватБанк» і ЗАТ «Акцент-Банк», повідомлення позичальнику ОСОБА_2 про відступлення прав вимоги за договором факторингу №1 від 01.11.2007 року і докази його направлення позичальнику, виписку про рух коштів за банківськими рахунками відкритими на ім`я позичальника ОСОБА_2 у відповідності до умов п.1.2 кредитного договору №ZPD0GF50400700 від 18.08.2005 року: 0429 рахунок для зарахування коштів, що направляються на погашення заборгованості, 0444 позичковий рахунок, НОМЕР_1 рахунок по відсоткам, НОМЕР_2 рахунок для обліку комісії, виписку про рух коштів за банківськими рахунками, відкритими на ім`я позичальника ОСОБА_2 у відповідності до умов кредитного договору №ZPD0GF50400700 від 18.08.2005 року, заява від 18.08.2005 року про отримання позичальником готівки в іноземній валюті в сумі 24320,00 доларів США.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13.04.2017 р. провадження у цій справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням по цивільній справі №333/5601/16-ц за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання договору недійсним.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13.05.2017 р. дана справа прийнята в провадження судді Наумової І.Й., в зв`язку із закінченням терміну повноважень судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя Тучкова С.С.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01.11.2018 р. поновлено провадження у справі для розгляду заяви АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про залишення даної позовної заяви без розгляду.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29.01.2019 р. відмовлено в задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_3 про закриття провадження по цій цивільній справі.

Ухвалами суду від 25.02.2019 р., 20.03.2019 р. відмовлено в задоволенні заяв представника відповідача ОСОБА_3 , представника ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» Гаренко Н.В. про залишення даного позову без розгляду.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20.03.2019 р. провадження у цій справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням по цивільній справі №333/5601/16-ц за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання кредитного договору недійсним.

Ухвалою суду від 04.01.2021 р. провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 20.06.2022 р. постановлено: витребувати у AT « АКЦЕНТ-БАНК» (код ЄДРПОУ: 14360080), для огляду у судовому засіданні:

- оригінал меморіального ордеру 71228L03M5 від 28 грудня 2007 року ;

- копію договору відступлення права вимоги, укладеного між ОСОБА_2 та Приватбанком , на підставі якого ОСОБА_2 сплатила Приватбанку 18388,96 дол. США 2 28 грудня 2007 року.

- копію договору між ОСОБА_2 та AT « АКЦЕНТ- БАНК» про відкриття банківського рахунку № НОМЕР_3 ;

- довідки про рух коштів по рахунку № НОМЕР_3 за увесь період його дії.

Ухвалами суду від 13.12.2023 р. в задоволенні заяв представника відповідача про відвід судді ОСОБА_4 у цій справі, відмовлено.

Ухвалами суду від 15.04.2024 р. постановлено про витребування:

- з AT КБ «ПРИВАТБАНК» копію документу з повідомленням про заміну кредитора за умовами Договору факторингу №1 від 01.11.2007 року у кредитному договорі № ZPD0GF50400700 від 18.08.2005 р.

- з AT КБ «ПРИВАТБАНК» () та AT «АКЦЕНТ-БАНК» (), копії матеріалів кредитної справи за кредитним договором від 18.08.2005 року №ZPD0GF50400700.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав, зазначених в позові.

Відповідачка та її представник ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечували відносно задоволення позовних вимог. Свої заперечення обґрунтовували тим, що позивач не довів, що він є новим кредитором у вищевказаному кредитному договорі, позов не відповідає вимогам ст.ст. 119, 120 ЦПК (в редакції що діяли не день його подання). Відповідачка не укладала з ЗАТ «АКЦЕНТ БАНК» договору про відкриття поточного рахунку. Позивачем наданий розрахунок, який не відповідає вимоги нормативно-правовим актам. Кредитний договір, укладений під впливом обману. Заява про видачу готівки відповідачки не відповідає формі банківських документів. Видача готівки в іноземній валюті грубо порушує вимоги чинного законодавства. Також в письмових заявах представник відповідача зазначав, що в АТ «Акцент-Банк» відсутня банківська ліцензія на здійснення фінансової діяльності; договір факторингу, на який посилається позивач є нікчемним, оскільки не підписаний належним чином сторонами; відповідачці фактично були видані кредитні кошти на суму 19000,00 доларів США, при цьому за умовами договору позивач має надати їй 24 320,00 доларів США; заявлені позивачем обставини щодо наявності у відповідачки кредитної заборгованості не відповідають дійсності; позивачем не надано належного доказу на підтвердження сплати ним судового збору у цій справі.

Суд, вислухав пояснення представника позивача, відповідачку та її представника відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з нижченаведених підстав.

Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦПК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та його вимог.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

За змістом статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

18.08.2005 р. відповідачка ОСОБА_2 звернулась до ЗАТ АТ «ПриватБанк» із заявою про видачу кредитних коштів в сумі 19000,00 доларів США на 240 місяців, для купівлі квартири (Т. 1 а.с. 117-118).

18.08.2005 р. ЗАТ КБ «ПриватБанк» (), як кредитодавець, та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКП НОМЕР_4 ), як позичальниця, уклали кредитний договір ZPD0GF50400700 (т. 1 а.с. 12-14).

Відповідно до п. 1.1. даного Кредитного договору, Банк зобов`язується надати "Позичальнику" кредитні кошти шляхом: видачі готівки через касу Банку на термін по "18" серпня 2025р. включно, у вигляді невідновлюваної кредитної лінії у розмірі 24320,00 (Двадцять чотири тисячі триста двадцять) доларів США 00 центів на такі цілі: придбання нерухомості в сумі 19000,00 (Дев`ятнадцять тисяч центів) доларів США, та на оплату страхових платежів у сумі 5320,00 (П`ять тисяч триста двадцять) доларів США 00 центів, зі сплатою за користування Кредитом процентів у розмірі 1,00 (одна ціла нуль сотень) % на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом та комісією за розрахунково-касове обслуговування у розмірі 0,22% від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, комісії за дострокове погашення кредиту відповідно до п.1.5. цього договору. Періодом сплати вважати період з "18" по "24" число кожного місяця.

Погашення заборгованості за цим договором здійснюється в наступному порядку: щомісячно в період сплати Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі не менше 253,22 (Двісті п`ятдесят три) долара США 22 центи для погашення заборгованості за Кредитним договором, заборгованості за кредитом, відсотками, комісії, а також інші витрати Банку відповідно до п.п. 2.2.9, 4.3.

Відповідно до п. 2.1.3 Кредитного договору, відповідно до цього Договору Позичальник клопоче перед Банком про надання йому кредиту на оплату чергових страхових платежів відповідно до Договорів страхування, укладених відповідно до п.2.2.7 цього Договору, і доручає Банку щорічно перераховувати необхідну для цього суму коштів згідно з Договорами страхування. Перерахування кредитних коштів Банк зобов`язується проводити у випадку не ненадання Позичальником документів, що підтверджують сплату чергових страхових платежів за рахунок інших джерел, до дат їх сплати, передбачених Договорами страхування. Перерахування коштів задля сплати чергових страхових платежів здійснюється у національній валюті України. Якщо кредит надається в іноземній валюті, то Позичальник доручає Банку:

- отримати з каси Банку суму іноземної валюти готівкою, необхідну для сплати чергового страхового платежу на підставі Договору страхування, укладеного згідно з п.2.2.7 цього Договору;

- здійснити продаж у касі Банку готівкової іноземної валюти за курсом її продажу, встановленого на день виконання даного доручення;

- отриманні від продажу іноземної валюти кошти зарахувати від імені Позичальника на сплату чергового страхового платежу.

Вищезазначене доручення Позичальника не підлягає виконанню Банком тільки у разі пред`явлення - Позичальником Банку документів, що підтверджують сплату чергових страхових платежів за рахунок інших джерел до дат їх сплати, передбачених Договорами страхування. Цей пункт договору виконується лише під час укладання договору (-ів) застави/іпотеки згідно з п.1.3. цього договору чи пред`явлення вимог, пов`язаних з особистим страхуванням Позичальника.

Відповідно до 1.2 Кредитного договору, у разі виконання Банком доручення Позичальника зі сплати страхових платежів згідно з п.2.1.3 цього договору, перерахована в рамках виконання цього доручення сума кредиту повинна бути погашена позичальником у першій з Періодів сплати, що настає за датою перерахування коштів, якщо інше не передбачено додатковою угодою до цього договору.

Для виконання цього договору Банк відкриває Позичальнику рахунок НОМЕР_5 для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості, кредитний рахунок НОМЕР_6 , рахунок за відсотками НОМЕР_1 , рахунок для обліку комісії 1882.

Кредит надається в обмін на зобов`язання Позичальника по поверненню Кредиту, сплаті відсотків та комісії у визначенні цим Договором строки.

Відповідно до п. 1.3 Кредитного договору, забезпеченням виконання Позичальником зобов`язань за цим Договором є договір іпотеки: однокімнатна квартира, загальною площею 28,59 кв.м, житлова площа 14,94 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також всі інші види застави, іпотеки, поруки і т.п., надані Банку з метою забезпечення зобов`язань за цим Договором.

Згідно з п.п. 2.2.2 Кредитного договору, позичальниця зобов`язалася сплачувати проценти за користування Кредитом відповідно до п.1.1, 3.1, 3.2 даного Договору. Повну сплату відсотків за користування Кредитом здійснити не пізніше дати фактичного погашення Кредиту.

Згідно з п.п. 2.2.3 Кредитного договору, позичальниця зобов`язалася сплачувати Банку комісію згідно з п.1.1 та у разі дострокового погашення сплатити комісію відповідно до п. 1.5 цього Договору.

Відповідно до п. 2.2.4 Кредитного договору, позичальниця зобов`язалася погашення кредиту здійснити в порядку, сумах та строках, передбачених п. 1.1,, 2.3.3 цього договору.

Відповідно до п.2.3.3 а) Кредитного договору, у разі порушення позичальницею зобов`язань, передбачених цим кредитним договором, Банк на свій розсуд має право змінити умови договору - вимагати від Позичальника дострокового повернення кредиту, сплати комісій і відсотків за його користування, виконання інших зобов`язань за цим договором у повному обсязі шляхом направлення відповідного повідомлення. При цьому, згідно зі ст. 212, 611, 651 Цивільного кодексу України, за зобов`язаннями, строки виконання яких не настали, терміни вважаються такими, що настали в зазначену в повідомленні дату. На цю дату Позичальник зобов`язується повернути Банку суму кредиту у повному обсязі, комісію і відсотки за фактичний термін його користування, у повному обсязі виконати інші зобов`язання за договором.

Згідно з п. 4.1. Кредитного договору, при порушенні Позичальником будь-якого з зобов`язань, передбачених п.п.2.2.2, 2.2.3 даного Договору, Банк має право нарахувати, а Позичальник зобов`язується сплатити Банку пеню у розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні (або суми у валюті кредиту, еквівалентної 1 грн. за курсом НБУ на день сплати) за кожний день прострочення.

Позивачкою, в судовому порядку в межах цивільної справи №333/5601/16-ц за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання порушеним право в якості споживача фінансових послуг банку та недійсним кредитного договору № ZPD0GF50400700 від 18.08.2005 р., оскаржувався вищевказаний кредитний договір, з підстав, що кредитодавцем не була надана їй повна достовірна інформація про умови кредитування, її було введено в оману щодо істотних умов договору, зокрема ціни та відсоткової ставки за користування кредитом, сторонами не досягнуто згоди в належній формі щодо істотних умов договору.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09.11.2020 р. по справі №333/5601/16-ц відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання порушеним право в якості споживача фінансових послуг банку та недійсним кредитного договору № ZPD0GF50400700 від 18.08.2005 р. Дане рішення набуло законної сили 17.12.2020 р. (т. 2 а.с. 41-43).

З копій розпорядження про видачу середньострокового кредиту від 19.08.2005 р. (т. 1 а.с. 119), заяви на видачу готівки №0920 від 19.08.2005 р. (т. 1 а.с. 120), виписки з кредитного рахунку 0444 (Т. 1 а.с. 90, 132), вбачається, що на виконання вищевказаних умов кредитодавцем ЗАТ КБ «ПриватБанк» на відкритий кредитний рахунок 0444, перераховані кредитні кошти у розмірі 19000,00 доларів США (в гривневому еквіваленті сума становила 95950,00 грн.).

19.08.2005 р. на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нарохою О.В., ОСОБА_2 придбана квартира за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 95950,00 гривень (т. 1 а.с. 116).

19.08.2005 р. ОСОБА_2 , як іпотекодавець, та ЗАТ КБ «ПриватБанк», з метою забезпечення виконання ОСОБА_2 зобов`язань кредитного договору № ZPD0GF50400700 від 18.08.2005 р., уклали іпотечний договір №721, який посвідчений приватний нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нарохою О.В., за умовами якого ОСОБА_2 надано в іпотеку вищевказану квартиру (Т. 3 а.с. 111-119).

Посилання представника відповідачки, що позикодавець не виконав свої кредитні зобов`язання, оскільки за умовами договору зобов`язався надати позичальниці 24320,00 доларів, а надав лише 19000,00 доларів США спростовується матеріалами справи. Сторонами договору обумовлено, що 19000,00 доларів отримує ОСОБА_2 для купівлі квартири, яка була в подальшому нею придбана за ці кредитні кошти, а 5320,00 доларів США, за дорученням позичальниці, в зв`язку з укладенням між ними іпотечного договору, використовуються кредитодавцем для щомісячної сплати страхових платежів.

Посилання представника відповідачки, що заява про видачу готівки не відповідає формі банківського документу, не спростовує факту отримання відповідачкою кредитних коштів на підставі даного кредитного договору, встановленого судом на підставі оцінки доказів по цій справі, як кожного окремо та і сукупності.

Суд, вважає помилковим доводи представника відповідача щодо неправомірності надання банком кредиту в іноземній валюті з огляду на таке.

На час виникнення укладення між сторонами кредитного договору, нормативним актом, який регулював правовідносини у сфері валютного регулювання та валютного контролю, був, зокрема, Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» (далі - Декрет КМУ).

Відповідно до статті 5 вказаного Декрету КМУ, операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральної ліцензії) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту другого статті 5 Декрету КМУ.

За змістом статей 47, 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (в редакції на час укладення кредитного договору) операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик визначались як кредитні операції незалежно від виду валюти, яка використовується.

Порядок надання дозволу НБУ на банківські операції та генеральних ліцензій встановлювався також Положенням про порядок видачі банкам банківських ліцензій, письмових дозволів та ліцензій на виконання окремих операцій, затвердженим постановою Правління НБУ від 17 липня 2001 року № 275, у пункті 5.3 якого зазначено, що письмовий дозвіл на здійснення операцій з валютними цінностями, що перераховані в цьому Положенні, є генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій згідно з Декретом КМУ.

ПАТ КБ «ПриватБанк» мав генеральну ліцензію від 19 березня 1992 року № 22 та дозвіл Національного банку України від 19 березня 1992 року № 22-2 на здійснення операцій з валютними цінностями, що неодноразово встановлювалося судовими рішеннями, які перебувають в публічному доступі, зокрема це відображено і в Постановах Верховного Суду від 26 вересня 2019 року по справі № 691/818/15-ц, від 27 жовтня 2020 року по справі № 289/407/17.

Надаючи кредитні кошти у іноземній валюті, кредитодавець діяв у відповідності до діючих на той час вимог валютного та банківського законодавства та наявної у нього ліцензії та дозволу на здійснення банківських операцій, зокрема кредитування, в іноземній валюті.

Матеріали справи не містять доказів на спростування презумпції правомірності правочину у цілому, зокрема відповідачкою не спростовано, що під час укладення договору про надання споживчого кредиту воно діяла свідомо та вільно, враховуючи власні інтереси, добровільно погодилася з його умовами, визначивши при цьому характер правочину і всі його істотні умови, а також отримала кредитні кошти, за які придбала квартиру, і протягом певного часу виконувала умови кредитного договору.

01 листопада 2007 року між Закритим акціонерним товариством «ПриватБанк», як Клієнтом, та Закритим акціонерним товариством «Акцент-Банк», Фактором, було укладено договір факторингу № 1 (т. 3 а.с. 120-123), згідно з яким (п. 1 Договору), Фактор зобов`язується передати грошові кошти в сумі визначеній п.8 цього договору, а Клієнт зобов`язується відступити Факторові у повному обсязі права вимоги до боржників, що випливають з Договорів, перелік яких визначено у Додатку №1 до цього договору. За цим договором ЗАТ КБ «ПриватБанк» відступає ЗАТ «Акцент-Банк» у повному обсязі права вимоги до боржників, на свою користь, щодо платежів за кредитом, відсоткам, комісіям, винагородам та інших платежів, неустойки (штрафу, пені), право на отримання яких у Боржника виникне після укладення цього договору, до повного виконання зобов`язань Боржником та інших прав у повному обсязі. Відповідно до Витягів з додатка №1 до цього договору, ЗАТ «ПриватБанк» відступлено ЗАТ «Акцент-Банк» право вимоги кредитора до позичальниці ОСОБА_2 за кредитним договором № ZPD0GF50400700 від 18.08.2005 р. (т.1 а.с. 4, т. 3 а.с. 124-127).

Відповідно до п. 10 Договору факторингу №1, цей договір набуває чинності з моменту укладання його сторонами і діє до повного виконання зобов`язань.

З меморіального ордеру 71228L03M5 від 28.12.2007 р. (т.3 а.с. 128), виписки з рахунку (т.2 а.с.184-188), вбачається, що позивач на виконання умов зазначеного вище договору факторингу перерахував первісному кредитору грошові кошти по сумі несплаченого тіла кредиту по цьому кредитному договору.

Посилання представника відповідача, що даний меморіальний ордер є недостовірним, не відповідають дійсності, оскільки з аналізу інформації, що зазначена в цьому ордері, в сукупності з урахуванням змісту вищевказаного договору факторингу, вбачається, що АТ «АКЦЕНТ-БАНК» зі свого рахунку 0003 перерахував на рахунок АТ КБ «ПРИВАТ БАНК», відкритий в АТ «АКЦЕНТ-БАНК», суму заборгованості у розмірі 18388,95 грн., відповідно до договору відступлення вимог до позичальниці ОСОБА_2 .

З копії статутних документів (т.1 а.с. 19-20, 24) вбачається, що ЗАТ «АКЦЕНТ-БАНК», який є юридичною особою, в 2009 р. змінив тип Банку, в зв`язку з чим став іменуватися Публічне акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК», який є правонаступником ЗАТ «АКЦЕНТ-БАНК».

Відповідно до загальновідомої інформації, у зв`язку з уточненням написання законодавчо закріпленого типу юридичної особи, наразі цей Банк іменується Акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК».

Акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК» (ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК») має банківську ліцензію №16 від 30.10.1992 р. та Дозвіл №16-3 від 30.10.1992 р. на право здійснення операцій, визначених п.1-4 ч.2 та ч. 4 ст. 47 Закону України «Про банки та банківську діяльність, зокрема і операції з іноземною валютою (т.1 а.с. 21-23). Посилання представника відповідача щодо відсутності у АТ «АКЦЕНТ-БАНК» вищевказаної ліцензії не відповідає дійсності, оскільки АТ «АКЦЕНТ-БАНК» та ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» - це та сама юридична особа.

Відповідно до листа позивача від 05.10.2016 р., адресованого суду (Т.1 а.с. 60), повідомлення позичальниці про зміну кредитора ним не направлялось, оскільки жодних змін істотних умов договору не проводилося.

У відповіді АТ «АКЦЕНТ-БАНК» від 19.08.2021 р. №20.1.0.0.0/7-20210805/131, (т. 3 а.с. 68), на звернення позичальниці ОСОБА_2 , їй повідомлено, що передача прав здійснювалась сторонами відповідно до умов договору факторингу № 1 від 01.11.2007, якими складання будь-яких актів прийому-передачі права вимоги не передбачено. Отже, зазначений у зверненні акт прийому-передачі між сторонами Договору факторингу не складався. Умовами Договору факторингу обов`язок повідомлення боржників, заставодавців, поручителів, страховиків про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, що зазначені у відповідному Додатку до Договору факторингу, покладено на сторону, яка відступає право вимоги (AT КБ ПРИВАТБАНК).

У відповідях AT КБ ПРИВАТБАНК від 09-06-2021 р. №20.1.0.0.0/7-210608/14494, від 11-06-2021 р. №20.1.0.0.0/7-210610/5293, від 23.02.2022 р. №20.1.0.0.0/7- 220214/34809 (т. 3 а.с. 72, 73, 74), на звернення позичальниці ОСОБА_2 , їй повідомлено, що на підставі ст.ст. 512, 514 ЦК України, банк скористався своїм правом та відступив 28.12.2007 р. право вимоги за кредитним договором №zpd0gf50400700 від 18-08-2005 р. Публічному акціонерному товариству Акцент-Банк».

Листом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 31.05.2024 р. (Т. 3 а.с. 157), в порядку виконання ухвали суду від 15.04.2024 р., проінформовано суд, що повідомлення про зміну кредитора за умовами Договору факторингу №1 від 01.11.2007 р. у кредитному договорі № ZPD0GF50400700 від 18.08.2005 р. в банку відсутня в зв`язку закінченням терміну зберігання.

Відповідно до відповіді позивача від 18.12.2023 р. (т. 3 а.с. 60) на звернення відповідачки, АТ «АКЦЕНТ-БАНК» не відступав кредитну угоду № ZPD0GF50400700, і станом на день надання відповіді, воно продовжує бути кредитором у цій угоді.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно ч. 1 ст.1077 та ст.1078 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової кошти вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

З досліджених судом доказів вбачається, що відступлення прав кредитора у вищевказаному кредитному договорі від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до АТ «АКЦЕНТ-БАНК» відбулося у звичайному процесі діяльності та у межах визначених законом і не призвело до жодної зміни обсягу прав і обов`язків боржника.

Даний договір факторингу №1 є діючим, в судовому порядку щодо відступлення прав за кредитним договором № ZPD0GF50400700 від 18.08.2005 р не визнався недійсним, враховуючи при цьому, що позичальниця як сторона у цій справі, обізнана про цей договір з 2016 р.

Посилання представника відповідача, що даний договір факторингу є нікчемним, оскільки він не підписаний сторонами, не відповідає дійсності. З наданої копії договору вбачається, що в ньому зазначені особи уповноважених представників сторін договору, які укладали цей договір, та на останній сторінці договору містяться їх підписи.

З огляду на вищевказане, суд дійшов висновку, що позивачем доведено факт набуття ним права вимоги за даним кредитним договором.

Із листування між відповідачкою та ПАТ «ПРИВАТБАНК» в 2014 р., 2015 р. (Т. 2 а.с.93, 95, 97) вбачається, що відповідачка зверталась до ПАТ «ПРИВАТБАНК» (який відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру іпотек, станом на 03.07.2020 р., 19.05.2021 р. залишався іпотекодержателем за вищевказаним іпотечним договором (Т. 2 а.с. 101, 109) з проханням про зміну валюти вищевказаного кредитного договору, а також про надання дозволу на реєстрацію в іпотечній квартирі третіх осіб, але їй було відмовлено в задоволенні цих заяв.

З виписок рахунку НОМЕР_5 (т. 1 а.с. 76-78, 134-138), вбачається, що в період з 18.08.2005 р. по січень 2015 р. включно, відповідачка, щомісячно, на виконання п. 1.1. Кредитного договору, систематично сплачувала 253,22 доларів США, які розподілялися та зарахувалися кредитодавцем на відповідні рахунки: 0949 (рахунок для погашення відсотків) (виписка по рахунку т.1 а.с. 68-75, 140-153), 1882 (рахунок для обліку комісії) (виписка по рахунку т. 1 а.с. 79-90, 176), та відповідно тіла кредиту (виписка по рахунку № НОМЕР_6 ) (т. 1 а.с. 67). На аркушах справи: 90-98, 132, 154-161, 175, 178 том 1 виписки з рахунків містять повторення інформації, яка вказана в інших зазначених виписках). В період з серпня 2005 р. по грудень 2007 р. наявна незначна затримка з щомісячного погашення позичальницею кредитних коштів, внаслідок чого деякі суми вважаються як простроченими, в зв`язку з чим нараховується пеня за прострочені дні (виписка по рахунку 2416 (нарахування пені) - Т. 1. а.с. 71), а також виписки по рахункам НОМЕР_7 , НОМЕР_8 з простроченої заборгованості по кредиту Т. 1 а.с. 126, 177). На виконання умов вищевказаного договору факторингу, в грудні 2007 р. здійснені зарахування коштів по кредиту у зв`язку з відступленням права вимоги по цьому кредитному договору новому кредитору.

З виписок рахунку № НОМЕР_7 з простроченої заборгованості по цьому кредитному договору (т.1 а.с. 127), кредитного рахунку №0444 (т. 1 а.с. 128-131), рахунку № НОМЕР_5 для погашення заборгованості (т. 1 а.с. 76-78, 134-138), рахунків 0676, НОМЕР_9 (для обліку комісії та заборгованості з неї) (т. 1 а.с 179-180), вбачається, що з лютого 2015 р. позичальниця ОСОБА_2 не належним чином виконує свої кредитні зобов`язання, допускає прострочення щомісячної сплати, передбаченої договором суми або її несплату взагалі, внаслідок чого виникає кредитна заборгованість зі сплати по тілу кредиту, процентів та комісії.

В зв`язку з неналежним невиконанням кредитного зобов`язання позичальницею ОСОБА_2 з лютого 2015 р. кредитором нараховується пеня, яка лише частково сплачується нею, внаслідок чого виникла заборгованість зі сплати пені, що підтверджується випискою з рахунку № НОМЕР_10 (Т. 1 а.с. 167-175).

Згідно з розрахунком заборгованості за договором № ZPD0GF50400700 від 18.08.2005 р. (т.1 а.с.5-11), складеного позивачем, загальний залишок заборгованості:

- за наданим кредитом (тілом кредиту) становить 14785,85 грн. (в гривневому еквіваленті на 02.06.2016 р. 370976,98 грн., в тому числі залишок простроченої заборгованості за наданим кредитом у сумі 712,63 грн. (що за курсом НБУ станом на 02.06.2016 р. складає 17879,89 грн.);

- по процентам за користування кредитом - 2010,79 доларів США, що за курсом НБУ станом на 02.06.2016 р. складає 50450,72 гривні, в тому числі залишок заборгованості за процентами нарахованими на залишок простроченої заборгованості за кредитом 1940,26 доларів США (в гривневому еквіваленті на 02.06.2016 р. 48681,12 грн.);

- по комісії за користування кредитом - 374.31 доларів США, що за курсом НБУ станом на 02.06.2016 р. складає 9391,44 гривні, в тому числі заборгованості за простроченою комісією - 374,31 доларів США;

- по пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором - 472,75 доларів США, що за курсом НБУ станом на 02.06.2016 р. складає 11861,30 грн.

Відповідно до даного розрахунку заборгованості, загальна сума заборгованості за цим кредитним договором становить 17643,70 доларів США, що за курсом 25,09 відповідно до службового розпорядження НБУ від 02.06.2016 року складає 442680,43 грн.

Сторонами кредитного договору № ZPD0GF50400700 від 18.08.2005 р., в п.2.3.3 а) цього договору, обумовлено право зміни кредитодавцем строку виконання основного зобов`язання у разі порушення позичальницею умов договору, шляхом направлення відповідно повідомлення Позичальниці.

Відповідачкою під час судового розгляду справи наголошувалося, що повідомлення про зміну строку виконання основного зобов`язання за кредитним договором № ZPD0GF50400700 від 18.08.2005 р. їй не надходило, ні від первісного кредитора, ні від позивача. З наданої відповідачкою претензії щодо невиконання зобов`язання за договором та вимоги про усунення порушення №1 від 12.13.2019 р., яка надійшла їй від позивача, вбачається, що в ній зазначено інший номер кредитного договору, інша сума заборгованості по тілу кредиту, ніж пред`явлена в цьому позові, вказана загальна сума боргу по відсоткам, комісіям, штрафним санкціям (деталізація по кожній з цих позицій відсутня) також не відповідає пред`явленій сумі боргу в межах цієї справи.

З пояснень представника позивача, наданих в судовому засіданні на запитання суду, вбачається, що не подання до цього позову копії повідомлення позичальника про зміну строку виконання основного зобов`язання свідчить про те, що таке письмове повідомлення відсутнє.

З урахуванням положень ст. 81 ЦПК України, зокрема, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд дійшов висновку, що позивачем не доведена наявність у нього, станом на час пред`явлення позову, підстав для дострокового погашення позичальницею заборгованості за даним кредитним договором.

Відповідно до відповіді Національного Банку України від 01.09.2019 р. №20-007/39631 (т.2 а.с. 55), на звернення позичальниці ОСОБА_2 щодо надання їй інформації з Кредитного реєстру НБУ України про наявність чи відсутність станом на 20.07.2019 р. у неї кредитної заборгованості перед банківськими установами України, їй повідомлено, що «…у Кредитному реєстрі Національного банку України 29.07.2019 відображено кредитну заборгованість ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) перед AT А-БАНК за довгостроковим іпотечним кредитом: номер договору 50818LIN23911; дата укладення договору - 18.08.2005; кінцева дата погашення відповідно до договору - 18.08.2025; загальна сума наданого фінансового зобов`язання - 24320,00 доларів США; заборгованість за кредитною операцією - 21768,35 доларів США; прострочена заборгованість за кредитною операцією: за основним боргом - 101482,13 доларів США, за процентами - 280006,72 доларів США; кількість днів простроченої заборгованості становить: за основним боргом - 1556, за процентами 1584..».

Відповідно до відповідей Національного Банку України від 29.05.2020 р. (т. 2 а.с. 99), (т. 3 а.с. 38) на звернення позичальниці ОСОБА_2 щодо надання їй інформації з Кредитного реєстру НБУ України про наявність чи відсутність станом на 20.05.2020 р., 03.10.2023 р., у неї кредитної заборгованості перед банківськими установами України, повідомлено, що станом на зазначені дати в Кредитному реєстрі НБУ відсутня інформація про кредитну заборгованість ОСОБА_2 перед банками України. При цьому наголошено, що достовірність і своєчасність надання інформації до Кредитного реєстру забезпечує банк (кредитор).

Із заяв відповідачки від 01.03.2021 р. (Т. 2 а.с. 94-96), вбачається, що вона визнає наявність в неї заборгованості по вищевказаному кредитному договору, позичальниця зазначає, що вона виникла в зв`язку зі зміною валютного курсу та певних її життєвих обставин.

Відсутність відомостей в Кредитному реєстрі НБУ про кредитну заборгованість позичальниці ОСОБА_2 по кредитному договору № ZPD0GF50400700 від 18.08.2005 р. не свідчить про її фактичну відсутність, враховуючи при цьому, що про її наявність вказують інші досліджені судом докази, зокрема виписки з вищевказаних рахунків позичальниці, а також, що у вищезазначених заявах від 01.03.2021 р. позичальниця ОСОБА_2 підтверджує, по суті, не належне виконання нею кредитних зобов`язань посилаючись на зміну валютного курсу.

Відповідачка та її представник не погоджувалися з наданим позивачем розрахунком заборгованості, при цьому свого обґрунтованого деталізованого контр розрахунку заборгованості по даному кредитному договору, ними суду не надано. Представником відповідача заявлявся намір залучення ним спеціаліста для дослідження правильності нарахування заборгованості, але останній так і не був залучений.

Суд не погоджується з посиланням представника відповідача, що пункт кредитного договору щодо сплати позичальницею комісії за розрахунково-касове обслуговування суперечить вимогам законодавства, зокрема і Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки даний пункт був погоджений сторонами договору, з урахуванням діючого на момент його укладення законодавства. Даний кредитний договір був укладений до набрання чинності Правил надання банками України (п. 3.6.), затвердженими постановою НБУ N 168 від 10.05.2007 р., якими заборонено Банкам встановлення при кредитуванні платежів, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо). Також на момент укладення кредитного договору, Закон України «Про захист прав споживачів» не забороняв встановлення у кредитних договором оплати по вищевказаним комісіям.

Розрахунок заборгованості, складений позивачем, відповідає іншим дослідженим судом доказам, відповідачкою не спростований, в зв`язку з чим суд бере його в основу цього рішення.

Заявленим відповідачкою обставинам щодо невідповідності даного кредитного договору вимогам Закону України «Про захист прав споживачів» вже надавалась оцінка в зазначеному вище судовому рішенні по цивільній справі №333/5601/16-ц

З огляду на те, що під час судового розгляду цієї справи, на підставі досліджених вище доказів встановлено порушення позичальницею ОСОБА_2 зобов`язання щодо погашення тіла кредиту, відсотків по ньому, комісії за розрахунково-касове обслуговування, та пені, яка була нарахована за невиконання кредитних зобов`язань, суд дійшов висновку, що наявні підставі для стягнення з відповідачки на користь позивача простроченої кредитної заборгованості по тілу кредиту, відсоткам, комісії, пені, яка була наявна станом на 02.06.2016 р.

З урахуванням відомостей, що містяться в розрахунку заборгованості, складеного позивачем, підлягає стягненню з відповідачки сума боргу в загальному розмірі 3570,48 доларів США (три тисячі п`ятсот сімдесят доларів США 48 центів), що за курсом НБУ станом на 02.06.2016 р. складає 89583,35 грн., яка складається із:

- заборгованості за кредитом - 712,63 доларів США, що за курсом НБУ станом на 02.06.2016 р. складає 17879,89 грн.;

- заборгованості по процентам за користування кредитом - 2010,79 доларів США, що за курсом НБУ станом на 02.06.2016 р. складає 50450,72 гривні;

- заборгованості по комісії за користування кредитом - 374.31 доларів США, що за курсом НБУ станом на 02.06.2016 р. складає 9391,44 гривні;

- пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором - 472,75 доларів США, що за курсом НБУ станом на 02.06.2016 р. складає 11861,30 грн.

В іншій частині, заявлені вимоги, не підлягають задоволенню, оскільки строк дій кредитного договору закінчуються лише 18.06.2025 р., при цьому позивачем не доведено, що він належними чином дотримався вимог договору щодо порядку зміни умов договору відносно строку виконання кредитних зобов`язань, отже не доведено виникнення у нього права дострокового стягнення кредитної заборгованості за цим договором.

Надану представником відповідача копію ухвали Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.05.2016 р. по справі №333/428/16-ц (т. 2 а.с. 100) суд визнає неналежним доказом у справі, оскільки в ній відсутні відомості, що позов у вказаній справі стосується кредитного договору № ZPD0GF50400700 від 18.08.2005 р.

Надана представником відповідача відповідь приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Нароха О.В. від 29.08.2019 р. (Т. 2 а.с. 102), відповідь АТ «ПриватБанк» від 23.02.2022 р., 11.03.2024 р. на звернення відповідачки (т. 1 а.с.75, 94) не містить інформації доказового значення відносно досліджуваних судом обставин у цій справі

Посилання представника відповідачки, що позов не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України (в редакції на день подання позову), оскільки на його думку позивачем додані до позову копії документів, не засвідчені належним чином, не читабельні, не в повному обсязі, спростовується матеріалами справи. Позивачем надані документи з відміткою «згідно з оригіналом» та іменним штампом позивача юридичної особи, що на думку суду є належним засвідченням поданих копій документів, останні є читабельними. Позивачем, який самостійно обирає обсяг доказів, якими він підтверджує заявлені в позові обставини, до позову надано витяг з Додатку 1 до Договору факторингу (т. 1 а.с. 2), з інформацією, яка стосується конкретно боржниці ОСОБА_2 та кредитного договору № ZPD0GF50400700, що не суперечить вимогам законодавства. Ухвала суду про відкриття провадження у цій справі відповідачкою не оскаржувалась.

Посилання представника відповідачки, що позов не відповідає вимогам ст. 120 ЦПК України (в редакції на день подання позову), оскільки на його думку позивачем не підтверджено сплату судового збору за подання цього позову, спростовується матеріалами цієї справи. З платіжного доручення №1НВ96В1АZL від 06.06.2016 р. (т.1 а.с. 1) та відповіді Управління Державної казначейської служби України у Комунарському районі м. Запоріжжя від 27.09.2016 р. вбачається, що кошти від ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» згідно вищевказаного платіжного доручення за призначенням платежу «судовий збір за позовом ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_2 , Комунарський районний суд м. Запоріжжя» зараховані 06.06.2016 р. на спецрахунок «судовий збір (Державна судова адміністрація України). Сплата позивачем судового збору 06.06.2016 р. після складання позову 03.06.2016 р., в подальшому направлення позовної заяви до суду 08.06.2016 р. є послідовними, логічними діями позивача, які не суперечать законодавству.

З урахуванням часткового задоволення позовних вимог, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на корить позивача підлягають стягненню витрати на сплату судового збору пропорційно задоволеним вимогам, а саме, у розмірі 1343,98 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 10-13, 17-19, 76-81, 258-259, 263-268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» (наразі АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК») до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКП НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» (наразі АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК») (юридична адреса: 49074, м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11, код ЄДРПОУ 14360080) заборгованість за кредитним договором № ZPD0GF50400700 від 18.08.2005 року, яка виникла станом на 02.06.2016 р., в загальному розмірі 3570,48 доларів США (три тисячі п`ятсот сімдесят доларів США 48 центів), що за курсом НБУ станом на 02.06.2016 р. складає 89583,35 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом - 712,63 доларів США, що за курсом НБУ станом на 02.06.2016 р. складає 17879,89 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 2010,79 доларів США, що за курсом НБУ станом на 02.06.2016 р. складає 50450,72 гривні; заборгованості по комісії за користування кредитом - 374.31 доларів США, що за курсом НБУ станом на 02.06.2016 р. складає 9391,44 гривні; пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором - 472,75 доларів США, що за курсом НБУ станом на 02.06.2016 р. складає 11861,30 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКП НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» (наразі АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК») (юридична адреса: 49074, м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11, ) витрати на сплату судового збору у розмірі 1343,98 грн.

В іншій частині, заявлені позовні вимоги, - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Позивач: ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «АКЦЕНТ-БАНК» (наразі АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «АКЦЕНТ-БАНК») - юридична адреса: 49074, м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11,

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКП НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_2

Повний текст судового рішення складений 21.10.2024 р.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя: І.Й.Наумова