Справа № 524/8493/24
Провадження №2/524/3007/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2024 року місто Кременчук

Автозаводський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі

головуючого судді Мельник Н.П.,

з участю секретаря судового засідання Стешиної В.О.,

представника позивачки Гонтаря В.М. ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Бахмата О.І. ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_4 , поданим її адвокатом Гонтарем В.М., до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини, яка продовжує навчання

УСТАНОВИВ:

07.08.2024 ОСОБА_4 звернулася до Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області через систему «Електронний суд» з позовом, поданим її адвокатом Гонтарем Валерієм Миколайовичем, до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, яка продовжує навчання.

19.08.2024 ухвалою судді по справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін на 11.09.2024.

11.09.2024 ухвалою Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області розгляд справи відкладено на 22.10.2024 у зв`язку з неявкою сторін.

Відповідач та його представник правом на подання відзиву на позовну заяву, подання інших заяв або клопотань з процесуальних питань не скористались.

22.10.2024 у судове засідання не з`явилась позивачка належним чином повідомлена про дату, час, місце розгляду справи, причин неявки суду не повідомила.

Заслухавши думку учасників справи, керуючись ст. 223 ЦПК України, суд на місці постановив, розгляд справи здійснювати без участі позивачки. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, а також у разі неявки учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.

22.10.2024 у судове засідання з`явились представник позивачки Гонтар В.М. , відповідач ОСОБА_2 , представник відповідача Бахмат О.І . Повноваження представників підтверджені належним чином.

У обґрунтування позиції позивачки ОСОБА_4 , викладеній у позовній заяві, представник позивачки (адвокат) Гонтар В.М. у судовому засіданні зазначив наступне.

Представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, просив задоволити їх у повному обсязі в інтересах захисту дитини.

Зазначив, що вказані додаткові витрати виникли до виповнення дитиною повноліття. Ст.ст. 141, 185 Сімейного кодексу України відповідач зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на утримання неповнолітньої дитини, до яких відносяться також і витрати на навчання дитини у вищому навчальному закладі та проживання у гуртожитку за місцем навчання. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини . Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч.5 ст.157 Сімейного кодексу України.

Наразі до суду подано позовну заяву про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

Представник позивачки просив врахувати суд постанову Верховного Суду від 08.05.2023 № 756/9882/19, згідно якої доказами, які підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які підтверджують, зокрема і не виключно, витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі тощо. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватися відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Наведені висновки щодо застосування статті 185 СК України підлягають врахуванню у кожній справі про стягнення додаткових витрат на дитину.

У обґрунтування позиції відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні зазначив наступне.

Вказав, що знав про те, що дитина давно мала намір отримати юридичну освіту. Питання обрання навчального закладу ним з дитиною під час зустрічей не піднімалось.

Відповідач дізнався про обраний вищий навчальний заклад дитиною, коли мати з дочкою повезли документи для зарахування її, як студентки до Національного університету «Одеська юридична академія».

Повідомив, що зрадів, коли дитина вступила до вищого навчального закладу. Запропонував кошти для оплати навчання, однак йому повідомили, що зараз не потрібно ці кошти, оскільки мати дитина мала намір отримати податкову знижку за навчання дитини у вищому навчальному закладі (відшкодовання витрат на оплату навчання). Самостійно відвіз дочку до м Одеси, де пробув із нею 5 днів, придбавав їй за свої кошти різні побутові речі, облаштовував її побут для комфортного проживання.

Відповідач зазначив, що сплачував аліменти на утримання неповнолітніх дочки та сина, працюючи не офіційно. Наразі не має змоги працювати, оскільки два місяці хворіє, є знятим з реєстрації як фізична особа-підприємець. Докази на підтвердження вказаних обставин у нього відсутні та надати не має можливості.

Наразі оплачувати вказані додаткові витрати, які виникли до повноліття дитини, не має можливості та наміру через свій майновий стан, а також по причині не узгодження з ним вибору напрямку навчання дитиною та безпосередньо вищого навчального закладу, обрання якого здійснювалось матір`ю одноосібно. Мати працює нотаріусом та дитина в подальшому ймовірно також працюватиме нотаріусом. Якби з ним узгодили вищий навчальний заклад, наприклад Національний юридичний університет імені Ярослава Мудрого, а також не погіршення відносин із матір`ю дитини, він ймовірно оплатив би зазначені додаткові витрати.

У судовому засіданні представник відповідача заявив клопотання про оголошення перерви на кілька хвилин для надання інформації про зняття з реєстрації відповідача як фізичної особи-підприємця.

Судом на місці постановлено задоволити клопотання та оголосити перерву.

Після завершення перерви представником відповідача не надано інформацію про зняття з реєстрації відповідача як фізичної особи-підприємця у зв`язку з технічними проблемами. Заявив клопотання про відкладення розгляду справи для подання відповідних доказів.

З`ясуваши думку представника позивачки з цього приводу та відповідача, керуючись ст.278 ЦПК України та ухвалою про відкриття провадження по справі, суд на місці постановив відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи для надання суду додаткових доказів. Представником відповідача не обґрунтовано поважність причин пропуску строку для подання відзиву з доказами.

Відзив з доданими до нього документами, які обгрунтовують позицію, викладену у ньому, подається відповідачем протягом 15 днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження по справі. Відповідно до ч.8 ст.178, ч.1 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Інших клопотань та заяв не подано.

У обґрунтування позиції представник відповідача (адвокат) Бахмат О.І. у судовому засіданні зазначив наступне.

До додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини не відносяться витрати, пов`язані з навчанням дитини та її проживанням у гуртожику. Зазначене обґрунтував постановою Верховного Суду від 26.08.2020 № 336/1488/19, згідно якої відповідно до ч.2 ст.185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Верховний Суд виснував, що аналіз указаних норм закону вказує, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові, розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею, до яких законодавець відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу, тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обставини справи, встановлені судом.

Сторони по справі перебували у шлюбі, розірваному рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 21.12.2022 №524/3652/22, яке набрало законної сили 21.01.2023.

Від шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітнього сина.

ОСОБА_5 навчається на першому курсі Національного університету «Одеська юридична академія». Форма здобуття освіти - денна. Форма навчання - контрактна. Зазначене стверджується:

-договором №23 від 15.08.2023 про навчання, укладеним між Національним університетом «Одеська юридична академія» в особі ректора, вступником ОСОБА_5 та її законним представником ОСОБА_4 ;

-договором №23 від 15.08.2023 про надання платної освітньої послуги для підготовки бакалавра (здобувач освіти - ОСОБА_5 , замовник освітньої послуги - її матір ОСОБА_4 , вартість навчання за 2023-2024 навчальний рік становить 33100,00 грн), який є невід`ємною частиною зазначеного вище договору;

-довідкою Національного університету «Одеська юридична академія» за вих № ВК-5 від 13.03.2024, згідно якої ОСОБА_5 є студенткою 1-го курсу денної форми навчання зазначеного університету.

До матеріалів справи позивачкою долучено наступні платіжні інструкції АТ «КБ «ПриватБанк»:

-№ 0.0..1 від 23.08.2023, платник - ОСОБА_4 , отримувач - Національний університет «Одеська юридична академія», призначення платежу - студентка ОСОБА_5 , курс 1, гуртожиток 9, код доходу 25010200, сума - 5900,00 грн;

-№ 0.0..1 від 29.02.2024, платник - ОСОБА_4 , отримувач - Національний університет «Одеська юридична академія», призначення платежу - студентка ОСОБА_5 , курс 1, гуртожиток 9, код доходу 25010200, сума - 5900,00 грн;

-№ 0.0..1 від 31.01.2024, платник - ОСОБА_4 , отримувач - Національний університет «Одеська юридична академія», призначення платежу - студентка ОСОБА_5 , курс 1, № контракту 23, код доходу 25010100, сума - 16550,00 грн.

У матеріалах справи наявна копія квитанції до прибуткового касового ордера №1747 від 10.08.2023, із зазначенням про прийняття від ОСОБА_4 плати за навчання за 1-й семестр 1-го курсу за студентку ОСОБА_5 у розмірі 16550,00 грн. Квитанція скріплена підписами головного бухгалтера та касира університету із проставленням печатки Національного університету «Одеська юридична академія».

ОСОБА_5 досягла повноліття ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Станом на момент укладення відповідних договорів та здійснення оплат дочка ОСОБА_5 була неповнолітньою, що стверджується датами укладення договорів, платіжних інструкцій, квитанції та копії її паспорта.

28.06.2023 головою Правління ОСББ «БУК-1» видано довідку про фактичне проживання позивачки та її дітей за адресою: АДРЕСА_1 .

У матеріалах справи наявна заява ОСОБА_5 на ім`я президента університета про надання їй дозволу на проживання у гуртожитку № 9 Приморський у 2023-2024 роках без зазначення дати такої заяви.

Згідно матеріалів слідує, що витрати за навчання дочки за 2023-2024 навчальний рік у розмірі 33100,00 грн здійснені її матір`ю ОСОБА_4 до 21.06.2024, тобто до досягнення ОСОБА_5 повноліття.

Інших матеріалів справа не містить.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч.1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно (частина друга статті 185 СК України).

Аналіз відповідних приписів Закону свідчить про те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Ці правила стосуються особливих обставин, приблизний перелік яких визначений зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними, так і позитивними фактами. Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку та підлягають доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, потрібно враховувати, якою мірою кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У разі, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 29.04.2022 №761/27222/10.

У постанові від 04.12.2019 № 320/383/19 Верховний Суд виснував, що доказами, які підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які підтверджують, зокрема, але не виключно витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватися відповідними документами. Наведені висновки щодо застосування ст. 185 СК України підлягають врахуванню у кожній справі про стягнення додаткових витрат на дитину. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, потрібно враховувати, якою мірою кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У разі, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 29.04.2022 № 761/27222/10, від 08.05.2023 № 756/9882/19.

Посилання представника відповідача на постанову Верховного Суду від 26.08.2020 № 336/1488/19, відповідно до якої навчання особи з метою здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини, а отже такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні статті 185 СК України, є передчасним. Зазначене обумовлене тим, що у вказаній справі позивач не довела існування особливих обставин, які зумовили необхідність платного навчання дитини за кордоном при наявності можливості проходження навчання у державних закладах освіти, не навела мотивів вибору освітнього закладу, що, зокрема, залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків, а також погодження такого вибору з батьком дитини. Не надано доказів на підтвердження того, що між позивачкою та відповідачем були узгоджені питання щодо навчання сина за кордоном. Навчальний заклад обрано позивачем на власний розсуд, без погодження із відповідачем. Ураховуючи вказані обставини справи, суд касаційної інстанції прийшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову.

Суд приходить до висновку про застосування до цих правовідносин доктрини заборони суперечливої поведінки, яка полягає у тому, що ніхто не повинен діяти всупереч своїй попередній поведінці. На цю доктрину суди посилаються, зокрема, апелюючи до принципу добросовісності в цивільному законодавстві, засади якого закріплено ст.3 ЦК України. Принцип добросовісності, який лежить в основі доктрини «заборони суперечливої поведінки», є стандартом чесної та відкритої поведінки. Що в свою чергу означає повагу до інтересів іншої сторони або відповідного правовідношення. Сама доктрина базується на римській максимі «не можна діяти всупереч своїй попередній поведінці». Таким чином, добросовісності суперечать дії, що не відповідають попереднім заявам або поведінці, якщо інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Таким чином, під час розгляду справи відповідачем підтверджено шляхом надання відповідних пояснень по справі, наведених у судовому засіданні, про те, що останній знав про намір дитини давно отримати юридичну освіту, не обговорення із нею та її матір`ю заздалегідь питання обрання навчального закладу, його почуттів після отримання інформації про вступ дитини до вищого навчального закладу, пропозиції надання коштів для оплати навчання, те, що відповідач самостійно відвіз дочку до м Одеси, де пробув із нею 5 днів, придбавав їй за власні кошти різні побутові речі, облаштовуючи таким чином її побут для комфортного проживання, можливість сплати ним аліментів на утримання дітей, погані відносини із матір`ю дитини та інші обставини.

З наведеного слідує не заперечення з боку відповідача погодження з ним вибору дитиною напрямку навчання та вищого навчального закладу, відсутність з його боку матеріальних можливостей та бажання щодо допомоги дитині під час навчання у вказаному університеті.

Крім того, прийом на навчання для здобуття ступеня бакалавра у заклади вищої освіти станом на 2023 рік регулювався Порядком прийому на навчання для здобуття вищої освіти в 2023 році, затвердженим наказом Міністерства освіти і науки України від 15.03.2023 № 276, відповідно до якого прийом на навчання здійснюється закладами вищої освіти на конкурсній основі за результатами вступного випробування (оцінювання підготовленості вступника, що відповідно до цього Порядку може проводитися у формі національного мультипредметного тесту). Розподіл бюджетних місць за рішенням конкурсної комісії використовується при розміщенні державного (регіонального) замовлення для здобуття вищої освіти за регіональним замовленням. Обсяг прийому за кошти фізичних та/або юридичних осіб визначає заклад вищої освіти у межах різниці між обсягом прийому на конкурсну пропозицію та загальним (максимальним) обсягом державного або регіонального замовлення, за необхідністю передбаченим резервом для поновлення у ньому або переведення до нього з інших закладів вищої освіти для здобуття вищої освіти відповідного рівня або за відповідною освітньою програмою.

Враховуючи зазначене, встановлені судом обставини справи, матеріальне становище та стан здоров`я відповідача, на підтвердження якого суду не надано жодних документів, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки половини понесених нею та документально підтверджених додаткових витрат на утримання дитини, пов`язаних із оплатою начання, у розмірі 16550,00 грн.

В частині стягнення додаткових витрат, пов`язаних із проживанням у гуртожитку у розмірі 5900,00 грн, суд доходить до висновку, що такі додаткові витрати не підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, оскільки до матеріалів справи не додано доказів, у тому числі договору найму жилого приміщення/ або койко-місця у гуртожитку, що підтверджують надання студентці ОСОБА_5 місця для проживання у гуртожитку зазначеного університету.

Користування гуртожитками регламентоване главою 4 Житлового кодексу України та Положенням про особливості користування гуртожитками закладів фахової передвищої та вищої освіти, затвердженим наказом Міністерства освіти і науки України

21.11.2019 №1452 (далі - наказ № 1452), відповідно до яких для проживання студентів у період навчання можуть використовуватись гуртожитки. Порядок надання жилої площі в гуртожитках визначається цим Кодексом та іншими актами законодавства України. Порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається договором, що укладається перед вселенням на надану жилу площу в гуртожитку на підставі спеціального ордера відповідно до Примірного положення про користування жилою площею в гуртожитках, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1, 2 розділу ІІІ наказу № 1452 для одержання в користування жилого приміщення у гуртожитку закладу освіти на поточний навчальний рік особа подає заяву на ім`я керівника закладу освіти. Рішення про надання особі жилої площі у гуртожитку приймає керівник закладу освіти за погодженням з органами студентського самоврядування закладу освіти. У разі прийняття рішення щодо надання особі жилої площі в гуртожитку адміністрація закладу освіти видає такій особі ордер на жилу площу в гуртожитку (далі - ордер) встановленої форми з одночасним укладанням із нею договору найму жилого приміщення в гуртожитку.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Розподіл судових витрат між сторонами визначено ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ст.5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах, у тому числі щодо оплати додаткових витрат на дитину.

Таким чином, враховуючи часткове задоволення позовних вимог позивачки у розмірі 16550,00 грн від 22450,00 грн у відсоткому відношенні становить 73,72 %, враховуючи ст. 141 ЦПК України, ст.5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 540,22 грн, виходячи з наступного розрахунку.

П.п.1 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у цьому випадку - 916,00 грн.

Ч.3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Оскільки позивачкою було подано позовну заяву в електронній формі до розміру судового збору 916,00 грн необхідно застосувати коефіцієнт 0,8, тобто 732,80 грн.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у пропорційному розмірі задоволених позовних вимог позивачки - 73,72 %, тобто 540,22 грн (732.80 грн х коефіцієнт 0.8).

Керуючись главою 15 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити частково позовні вимоги ОСОБА_4 , поданим її адвокатом Гонтарем Валерієм Миколайовичем, до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_2 ) додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , понесені на утримання дочки до досягнення нею повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 16550,00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_2 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 540,22 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.П.Мельник