Справа № 635/8149/21
Провадження № 2/635/1592/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

14 жовтня 2024 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючий суддя О.М. Пілюгіна

секретар судового засідання Головінов С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 , яка діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АХ № 1056617 від 12 жовтня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

представник позивача адвокат Аніщенко К.М. звернулася до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в загальному розмірі 532173,33 гривні, з яких: 399337,66 гривень сума за договором позики, що еквівалентна 15125 доларів США; 16280,00 гривень 3% річних за період з 03 червня 2020 року по 12 жовтня 2021 року; 73084,26 гривні пеня за період з 03 червня 2020 року по 12 жовтня 2021 року; 43471,41 гривня інфляційні втрати за період з 03 червня 2020 року по 12 жовтня 2021 року.

В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що 21 січня 2020 року між сторонами укладено договори позики, який посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Івакіною Т.В. та зареєстровано в реєстрі за № 169, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу грошові кошти в розмірі 392321,25 гривень, що еквівалентно 16125 доларів США за курсом Національного Банку України на день підписання договору. Підписанням вказаного договору ОСОБА_2 підтвердила факт отримання нею суми позики і відсутність до ОСОБА_1 будь-яких претензій фінансового характеру з приводу виконання ним зобов`язань щодо передачі грошових коштів за вказаним договором, та зобов`язалась повернути позивачу таку ж суму грошових коштів (суму позики), але не нижче ніж суму еквівалентну 16125 доларів США по курсу НБУ на день повернення до 02 червня 2020 року включно. На початку червня 2020 року ОСОБА_2 сплатила частину суми боргу у розмірі 1000 доларів США, про що позивач надав відповідачу розписку. Станом на день повернення боргу відповідач не сплатила повністю борг, а саме у розмірі 15125 доларів США, у зв`язку з чим 22 липня 2021 року представник позивача направила відповідачу вимогу про повернення боргу, яку відповідач не отримала. Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконала та вчасно не повернула суму боргу позивачу, у зв`язку з чим позивачем нараховано 3% річних в розмірі 16280,00 гривень, пеню у розмірі 73084,26 гривень, та інфляційні втрати в розмірі 43471,41 гривень за період з 03 червня 2020 року по 12 жовтня 2021 року, які підлягають стягненню з відповідача разом з несплаченою сумою боргу у розмірі 399337,66 гривень, що еквівалентно 15125 доларів США. За вказаних обставин позивач змушений звернутися до суду з позовом.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 16 листопада 2021 року відкрито провадження по справі.

Спеціальним розпорядженням Голови Верховного суду № 2/0/9-22 від 08 березня 2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність судових справ, що розглядаються Харківським районним судом Харківської області та визначено територіальну підсудність Полтавському районному суду Полтавської області.

На підставі вищевказаного розпорядження цивільна справа передана до Полтавського районного суду Полтавської області за підсудністю.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 16 жовтня 2023 року справу передано на розгляд до Харківського районного суду Харківської області.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 11 січня 2024 року справу прийнято в провадження та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

14 березня 2024 року ухвалою суду підготовче провадження по справі закрито; справу призначено до судового розгляду.

Представник позивача Аніщенко К.М., в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, в якій підтримала заявлені позовні вимоги, просила їх задовольнити, також просила розглянути справу без її участі та участі позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про день та час слухання справи повідомлялася своєчасно і належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області, отриманих судом у порядку ч. 6 ст.187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи повторну неявку в судове засідання відповідача, належним чином повідомленої про дату, час та місце судового засідання, яка не повідомила про причини неявки та не подала відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за письмовою згодою представника позивача, вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення.

Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що 21 січня 2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики, який посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Івакіною Т.В. та зареєстровано в реєстрі за № 169.

Відповідно до п.п. 1, 3 Договору позики від 21 січня 2020 року, ОСОБА_1 передає у власність ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 392 321 (триста дев`яносто дві тисячі триста двадцять одна) гривня 25 копійок, що еквівалентно 16 125 (шістнадцять тисяч сто двадцять п`ять) доларів США по курсу Національного Банку України на день підписання цього договору сума позики, а ОСОБА_2 зобов`язується повернути ОСОБА_1 таку ж суму грошових коштів (суму позики), але не нижче ніж суму, еквівалентну 16 125 (шістнадцять тисяч сто двадцять п`ять) доларів США по курсу Національного Банку України на день повернення, у строк до 2 червня 2020 року включно; сума позики може повертатися частинами; в такому випадку ОСОБА_1 за кожним фактом повернення грошей видає ОСОБА_2 розписку.

Відповідно до п. 2 Договору позики від 21 січня 2020 року, ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 суму позики, зазначену в п. 1. даного договору, до підписання цього договору; своїм підписом на цьому Договорі ОСОБА_2 підтверджує факт отримання нею суми позики і відсутність щодо ОСОБА_1 будь-яких претензій фінансового характеру з приводу виконання ним зобов`язань щодо передачі грошових коштів за цим договором.

Також суду надано: копію вимоги представника ОСОБА_1 адвоката Аніщенко К.М. до ОСОБА_2 від 22 липня 2021 року про повернення боргу протягом 5 днів з дня отримання вимоги; копія опису, копія конверту та поштової накладної.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку сума заборгованості ОСОБА_2 за договором позики від 21 січня 2020 року складається з:

суми боргу - 399337,66 гривень;

3% річних 16280,00 гривень за період з 03 червня 2020 року по 12 жовтня 2021 року;

пені 73084, 26 гривень за період з 03 червня 2020 року по 12 жовтня 2021 року;

втрати від інфляції 43471,41 гривень за період з 03 червня 2020 року по 12 жовтня 2021 року.

За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості; договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

На час розгляду справи судом, відповідачем не надано суду беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України.

Враховуючи, що відповідач свої зобов`язання щодо повернення грошових коштів у встановлений строк в повному обсязі не виконала, тому сума заборгованості за договором позики від 21 січня 2020 року у розмірі 399337,66 гривень підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача у примусовому порядку, а позов ОСОБА_1 в цій частині вимог задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення трьох процентів річних, пені та суми інфляційних втрат нарахованих на суму заборгованості за прострочення договірних зобов`язань відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання. Так, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України,неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Згідно із ч. 1 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи викладене, суд також задовольняє вимоги позивача ОСОБА_1 про стягнення з відповідача ОСОБА_2 3% річних в розмірі 16280,00 гривень, пені у розмірі 73084,26 гривень, та інфляційних втрат в розмірі 43471,41 гривень нарахованих за період з 03 червня 2020 року по 12 жовтня 2021 року, при цьому враховує, що відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що ним вжиті всі належні заходи щодо належного виконання зобов`язання.

Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача та питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 280-283 ЦПК України, ст. 526, ч. 1 ст. 530, ч. 1 ст. 610, ч. 1 ст. 612, ст. 625, ч. 1 ст. 1049 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 532173 (п`ятсот тридцять дві тисячі сто сімдесят три) гривні 33 копійки, з яких: 399337 (триста дев`яносто дев`ять тисяч триста тридцять сім) гривень 66 копійок сума за договором позики, що еквівалентна 15125 (п`ятнадцять тисяч сто двадцять п`ять) доларів США; 16280 (шістнадцять тисяч двісті вісімдесят) гривень 00 копійок 3% річних за період з 03 червня 2020 року по 12 жовтня 2021 року; 73084 (сімдесят три тисячі вісімдесят чотири) гривні 26 копійок пеня за період з 03 червня 2020 року по 12 жовтня 2021 року; 43471 (сорок три тисячі чотириста сімдесят одна) гривня 41 копійка інфляційні втрати за період з 03 червня 2020 року по 12 жовтня 2021 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 5321 (п`ять тисяч триста двадцять одна) гривня 73 копійки.

Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст. 284-285 ЦПК України.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Харківського апеляційного суду в загальному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 22 жовтня 2024 року.

СУДДЯ О.М. Пілюгіна