Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/3632/24

Номер провадження: 2/511/913/24

21 жовтня 2024 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Гринчак С. І.,

секретаря судового засідання Полихи Ю.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області в загальному порядку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку по праву спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

20.09.2024 року представник позивача-адвокат Магера Р.Ю., який діяв на підставі ордера серії ВН № 1409463 від 17.09.2024 року звернувся до суду з позовною заявою до Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, в якій просив: визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 право власності по праву спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 3,3964 га, кадастровий номер :01:003:0250, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, яка нележала ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_2 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 3,3964 га, кадастровий номер :01:003:0250 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, яка нележала спадкодавцю на підставі Свідоцтва про цраво на спадщину за законом НСМ 410619, виданого 01.09.2003 року приватним нотаріусом Роздільнянського районного нотаріального округу Б.І.Фішером, та була виділена в натурі на місцевості на підставі Рішення Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області №1286- VIII від 11.10.2023 року.

За життя ОСОБА_2 23.10.2023 року склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Роздільнянського районного нотаріального округу Б.І.Фішером та зареєстрованим в реєстрі за номером 1221, яким на випадок своєї смерті заповіла ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 все своє майно, яке належатиме їй на момент смерті.

У встановленому порядку та строки ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Роздільнянського нотаріального округу Л.М.Патраманської з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі якої заведено спадкову справу 01/2024.

Нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 3,3964 га, кадастровий номер :01:003:0250, що розташований на території Степанівської сільської ради Роздільнянського равйону Одеської області, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку.

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду за захистом своїх спадкових прав.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 23.09.2024 року відкрито провадження по справі, в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Витребувано у приватного нотаріуса Роздільнянського районного нотаріального округу Патраманської Л.М. належним чином завірену копію спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с.33).

14.10.2024 року на адресу суду від приватного нотаріуса Роздільнянського районного нотаріального округу Патраманської Л.М., надійшла належним чином засвідчена копія спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . ( а.с.42-67).

Заяви (клопотання) учасників справи.

Позивач ОСОБА_1 та її представник-адвокат Магера Р.Ю., в підготовче судове засідання не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява, в якій заявлені позивачем позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Просив ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні, так як відповідачем позовні вимоги визнані в повному обсязі.( а.с.68)

Представник відповідача Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області в підготовче судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій, заявлені позовні вимоги позивачів визнали в повному обсязі, заперечень не мають, також просили розглянути справу без їх присутності. Не заперечували проти ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні. (а.с.40)

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст. 206, 207 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Суд вважає, що відповідачем визнано позовні вимоги, оскільки відповідач подав до суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності, а тому суд приходить до висновку про ухвалення рішення по справі в підготовчому судовому засіданні.

Суд, на підставі ст.247 ЦПК України розглядає справу у підготовчому засіданні за відсутності позивача і відповідача, за наявними у справі матеріалами, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, на підставі наданих доказів по справі, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм спірні правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 77 років померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданого 10.11.2023 року Роздільнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на підставі актового запису №617. ( а.с.4)

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 3,3964 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, яка нележала спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом НСМ 410619 виданого 01.09.2003 року приватним нотаріусом Роздільнянського районного нотаріального округу Б.І.Фішером, та була виділена в натурі на місцевості па підставі Рішення Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області №1286-VІІІ від 11.10.2023 року. ( а.с.5,7)

За життя ОСОБА_2 23.10.2023 року склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Роздільнянського районного нотаріального округу Б.І.Фішером та зареєстрованим в реєстрі за номером 1221, яким на випадок своєї смерті заповіла ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 все своє майно, яке належатиме їй на момент смерті. ( а.с.21)

Позивач ОСОБА_3 , є дочкою спадкодавця ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 виданого 18.07.1975 року Кучурганською сільською радою Роздільнянського району Одеської області на підставі актового запису №72 та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища, № витягу 7 від 10.09.2024 року.(а.с.22,23)

У встановленому порядку та строки ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Роздільнянського нотаріального округу Л.М.Патраманської з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі якої заведено спадкову справу 01/2024.

Копія спадкової справи 162/2024 наявна в матеріалах справи. ( а.с. 43-67)

Листом нотаріуса №829/02-14 від 15.08.2024 року ОСОБА_1 було відмовлено в свідоцтві про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 3,3964 га з кадастровим :01:003:0250, що розташована на території Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області ( за межами населеного пункту), належної ОСОБА_2 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку. В зв`язку з чим ОСОБА_1 рекомендовано звернутися до суду. (а.с.25)

Норми права застосовані судом.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

Стаття 1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно з пунктом «г» частини першої статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Статтею 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008року №7«Про судову практику у справах про спадкування» (пункт 23) передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування.

Згідно із ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із ст. 321 ЦК України, непорушність права власності право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Крім того, суд зважає і на те, що у відповідності до п.3.1 роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950р. та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

За ст. 6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Стаття 1 Першого протоколу до конвенції закріплює захист власності і встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно правової позиції, що викладена в постанові Верховного Суду від 22 вересня 2021 року у справі № 227/3750/19, суд може визнати право власності на спадкове майно, лише якщо його неможливо оформити в нотаріальному порядку.

Наявні матеріали справи свідчать про те, що нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та рекомендував звернутись до суду, а тому відповідач звернувся до суду з вказаним позовом, оскільки визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Суд, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, на які посилаються сторони, давши оцінку кожному аргументу, наведеному позивачем в позові, прийшов до висновку про задоволення позову виходячи з наступного.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так судом достовірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_2 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 3,3964 га, кадастровий номер :01:003:0250 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області.

За життя ОСОБА_2 23.10.2023 року склала заповіт, яким на випадок своєї смерті заповіла ОСОБА_1 , все своє майно, яке належатиме їй на момент смерті.

Тому має місце спадкування за заповітом.

Кадастровий номер :01:003:0250 земельній ділянці присвоєно на підставі технічної документації із землеустрою ТОВ «Центр приватизації».

У зв`язку з тим, що Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-023 видано 03.11.2023 року, однак спадкодавець померла ІНФОРМАЦІЯ_2 і не провела державну реєстрацію у встановленому порядку.

Суд вважає, що в судовому засіданні підтверджено факт належності земельної ділянки площею 3,3964 га, кадастровий номер :01:003:0250 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області за померлою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 і це право успадковується після її смерті.

На час розгляду справи в суді право власності на землю ніким не оспорюється.

Оскільки єдиним спадкоємцем померлої є її донька ОСОБА_1 , то право на зазначену земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 належить визнати за позивачкою.

Судовий збір по справі повністю сплачено позивачем при зверненні до суду.

На підставі ст.ст. 328,392,1216-218,1223,1225,1268-1270 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 23, 76, 81, 141, 200,206, 247, 258, 265, 273, 354,355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку по праву спадкування за заповітом,- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 право власності по праву спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 3,3964 га, кадастровий номер :01:003:0250, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, яка нележала ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а у випадку оголошення вступної та резолютивної частини - протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст виготовлений та підписаний суддею 23.10..2024 року.

Суддя С. І. Гринчак