Справа № 456/3891/24
Провадження № 2/456/1229/2024
РІШЕННЯ

іменем України

16 вересня 2024 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Саса С. С. ,

при секретарі Кулешник С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрий справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа виконавчий комітет Стрийської міської ради Львівської області про позбавлення батьківських прав,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та просить позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що відповідач ОСОБА_2 її колишній чоловік, шлюб з яким було розірвано згідно рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області 05 липня 2019 року. Від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її повному матеріальному утриманні.Протягом останніх шести років відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків: не піклується про дитину, не проявляє жодного інтересу до дитини, шість років не спілкується з дитиною, не турбується про її фізичний та духовний розвиток, не цікавиться навчанням дитини, її здоров`ям, підготовкою до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на нормальне самоусвідомлення дитини, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини. Відповідач своїх батьківських обов`язків щодо виховання та утримання неповнолітньої дитини не виконує, а тому позивач просить позов задоволити.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини та просили позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу про позбавлення його батьківських прав без його участі.

Представник третьої особи виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області Скрицька Н.Б. в судовому засіданні пояснила, що є всі підстави для задоволення позову.

Суд проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вважає, що позов слід задоволити.

Вимогами ст. ст. 13, 81 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданого 25.04.2018 року Стрийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05.07.2019 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який був зареєстрований 12.07.2017 року в Стрийському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 258.

Згідно довідки КНП "Центр первинної медико-санітарпої допомоги м. Стрия" від 03.07.2024 року, ОСОБА_1 добросовісно і своєчасно звертається за медичною допомогою її дитині ОСОБА_6 , 2017 р.н., виконує призначення лікарів, проходить медичні огляди. Батько дитини ніколи не звертався за медичною допомогою з дитиною і не цікавився здоров`ям дитини.

Згідно довідки №3.14-320 виданої 08.07.2024 Стрийським ліцеєм №7 Стрийської міської ради Стрийського району Львівської області, мати ОСОБА_1 оформляла у ліцей свого сина. Дитину приводила і забирала зі школи тільки мати. Мати бере активну участь у житті класу, в якому навчається син, постійно відвідує усі виховні заходи, батьківські збори, цікавиться успіхами у навчанні дитини, поведінкою, звертається за порадою до вчителів. Дитина завжди має охайний, чистий вигляд, забезпечена усіма необхідними шкільними приладдями, одягом, мати забезпечує належне харчування сина. Між мамою і дитиною дружні, щирі відносини. Вихованням дитини займається мати ОСОБА_1 .

Рішенням виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області №396 від 05.09.2024 року затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Із висновку вбачається, що згідно характеристики виданої Стрийським ліцеєм №7 Стрийської міської ради Стрийського району Львівської області, малолітній ОСОБА_7 вихований, щирий, доброзичливий, має друзів серед однокласників. Мати бере активну участь у житті класу, в якому навчається син, постійно відвідує усі виховні заходи, батьківські збори, цікавиться успіхами у навчанні дитини, поведінкою, звертається за порадою до вчителів, мати відкрита до спілкування. Між мамою і дитиною дружні, щирі відносини. Мати багато часу проводить у спілкуванні з дитиною, під час прогулянок, поїздок, екскурсій.Окрім цього, ОСОБА_4 активно займається футболом в ГО "СК "Скала Стрий". За час навчання у школі дитини батько не приходив, не спілкувався з керівництвом та тренерсько-викладацьким складом, не цікавився справами та спортивними успіхами сина, не був присутній на жодних змаганнях, не приводив та не забирав ОСОБА_4 додому після тренувань. Батько дитини ніколи не звертався за медичною допомогою з дитиною і не цікавився здоров`ям дитини, а тому виконавчий комітет Стрийської міської ради Львівської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. ст. 8, 12 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки, або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

У статті 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

За правилами статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно статті 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Статтею 150 СК України передбачений обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Пунктами 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не цікавиться його життям та здоров`ям, не виявляє бажання спілкуватись з ним та приймати участь у його вихованні, не провідує, морально та матеріально не підтримує.

Згідно зі ст. 3 «Конвенції про права дитини», прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (набрала чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Враховуючи те, що відповідач фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків та сам не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , враховуючи позицію виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, суд вважає за необхідне з метою захисту інтересів дитини позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст. ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задоволити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 23.09.2024 року.

Головуючий суддя С. С. Сас