БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2/356/83/24
Справа № 356/18/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.10.2024 Березанський міський суд Київської області в складі:

головуючий суддя Капшученко І. О.,

за участю секретаря Хоменко Т. А.

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Березанської міської ради Київської області, Баришівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту реєстрації шлюбу та визнання права власності на спадкове майно

В С Т А Н О В И В:

До Березанського міського суду Київської області звернулась ОСОБА_2 через представника ОСОБА_1 з вказаним вище позовом, в якому просила встановити факт реєстрації шлюбу, укладеного між ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , який був зареєстрований 27.12.1968 Вітязевською сільською радою Анапського району Краснодарського краю, актовий запис № 61, та визнати за ОСОБА_2 право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, а саме частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову вказувала, що 27.12.1968 між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 був укладений шлюб, зареєстрований Вітязевською сільською радою Анапського району Краснодарського краю, актовий запис № 61. Оригінал свідоцтва про шлюб було втрачено. У шлюбі з ОСОБА_4 у подружжя народилося двоє дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер та після його смерті відкрилась спадщина на частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що належала йому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 26.10.1999. Після смерті чоловіка позивач звернулась до Березанської міської державної нотаріальної контори за оформленням своїх спадкових прав, проте їй було рекомендовано звернутись до суду у зв`язку з відсутністю оригіналу свідоцтва про реєстрацію шлюбу між ними. Шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 був укладений на території Російської Федерації, тому в адміністративному порядку отримати свідоцтво про шлюб або поновити його неможливо. Разом з тим, встановлення факту реєстрації шлюбу має юридичне значення для неї та необхідне для оформлення спадщини. Враховуючи, що ухвалою Березанського міського суду Київської області від 24.11.2023 у відкритті провадження в цивільній справі за її заявою про встановлення факту реєстрації шлюбу в порядку окремого провадження їй було відмовлено з підстав наявності спору про право, звертається до суду з даною заявою в порядку позовного провадження.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 помер та після його смерті позивач звернулась до нотаріальної контори, де було заведено спадкову справу № 38/2022.

Позивач вважає, що прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_4 , так як була зареєстрована та проживала за однією адресою із спадкодавцем на момент його смерті та подала заяву про прийняття спадщини до нотаріуса, тому в порядку спадкування за законом набула право власності на 1/4 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Враховуючи вказане, просить суд задовольнити вказані вище позовні вимоги.

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 24.01.2024 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 27.03.2024 клопотання представника позивача ОСОБА_1 про залучення співвідповідача задоволено, залучено ОСОБА_3 до участі у справі в якості співвідповідача, змінивши його процесуальний статус з третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на відповідача та розгляд справи продовжено.

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 03.07.2024 підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача позовну заяву підтримала у повному обсязі з підстав, в ній наведених, просила її задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи в порядку ч. 5 ст. 130 ЦПК України, причини неявки суду не повідомила, з клопотаннями про відкладення судового розгляду до суду не зверталась (а.с.207).

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання на розгляд справи не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином згідно з вимогами ст. 128 ЦПК України, а саме поштою рекомендованими листами з повідомленнями за місцем реєстрації відповідача, яке співпадає з адресою, зазначеною позивачем, 15.05.2024 до суду надійшла заява, в якій ОСОБА_3 пред`явлений позов визнав повністю, не заперечував проти визнання за позивачем ОСОБА_2 права власності на частину квартири в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_4 та просив розгляд справи проводити за його відсутності. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило (а.с.119,121,147,160,162-163,190,213).

Представники відповідачів Березанської міської ради Київської області та Баришівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, 09.02.2024 та 13.02.2024 представник Березанської міської ради Київської області подав до суду заяви про розгляд справи за відсутності їхнього представника, 09.05.2024 та 10.06.2024 представник Баришівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) подав до суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, проти задоволення позову не заперечували. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило (а.с.68,77,140,164,208,212).

Правом подати відзив на позовну заяву в порядку ст. 178 ЦПК України відповідачі не скористалися та відзиву до суду не подали.

Так, згідно з п.п. 1,4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку, а також день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За ч. 5 ст. 130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Враховуючи викладене, керуючись ч. 3 ст. 211, ч. 1 ст. 223, п. 4 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності вказаних учасників справи, які не з`явились в судове засідання.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступних висновків.

Згідно наданої копії паспорта громадянина У НОМЕР_1 , виданого 26.02.2021, орган, що видав, - 3219, позивач ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 в смт. Успенка Лутугинського району Луганської області (а.с.7).

В матеріалах справи також міститься копія паспорта серії НОМЕР_2 , виданого Березанським МВ ГУ МВС України в Київській області 03.09.2002 на ім`я ОСОБА_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце народження шахта Ворошилова Успенського району Луганської області; місце проживання позивача згідно з відміткою на сторінці 11 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , з 01.02.1984; на сторінці 10 копії вказаного паспорта міститься відмітка про сімейний стан, а саме вказано, що 27.12.1968 Вітязевською сільською радою Анапського району Артемівським зареєстровано шлюб з ОСОБА_4 (а.с.9).

Згідно наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 27.12.1968, складеного російською мовою, 27.12.1968 Вітязевською сільською радою Анапського району Краснодарського краю між ОСОБА_4 , 1939 року народження, та ОСОБА_6 , 1950 року народження, місце народження ш. Ворошилова Успенського району Луганської області, було зареєстровано шлюб, про що в Книзі записів актів цивільного стану про шлюб зроблено актовий запис № 61. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - « ОСОБА_7 » (а.с.11).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 17.10.1969 Вітязевською сільською радою Анапського району, складеного російською мовою, у ОСОБА_4 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_5 , актовий запис № 97 (а.с.14).

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 , виданим Вітязевською сільською радою Анапського району Краснодарського краю 24.09.1973, складеним російською мовою, ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_3 , батьком записаний ОСОБА_4 , матір`ю ОСОБА_2 , актовий запис № 109 (а.с.20).

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 , виданим 13.05.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Березанського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 116 (а.с.12).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належну йому на праві власності частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 66,27 кв.м., що належала померлому за життя на підставі свідоцтва про право власності на житло від 26.10.1999, виданого радгоспом «Березанський» Баришівського району Київської області, зареєстрованого Переяслав-Хмельницьким БТІ за реєстр. № 1437 від 03.02.2000 (а.с.24-25).

Станом на момент смерті ОСОБА_4 13.05.2015 у вказаній вище квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , були зареєстровані ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , що підтверджується довідками Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області від 16.01.2024, Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Березанської міської ради Броварського району Київської області від 11.01.2024 за вих. № 10.1-10-04 та від 30.04.2024 за вих. № 10.1-10-115, відповіддю виконавчого комітету Березанської міської ради Броварського району Київської області № 04-32/787 від 04.03.2024, довідкою про реєстрацію місця проживання особи № 18-12-260 від 04.03.2021, відповіддю № 574177 від 02.05.2024 з Єдиного демографічного реєстру, а також копією будинкової книги (а.с.8,27-30,60-61,93,100-на звороті,135,137).

Крім того, з наданої копії будинкової книги також вбачається, що окрім ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , з 04.12.2002 була також зареєстрована ОСОБА_8 ; відмітки про зняття з місця реєстрації відсутні (а.с.27-30).

З наданої суду копії паспорта ОСОБА_3 серії НОМЕР_7 , виданого Березанським МВ ГУ МВС України в Київській області 21.07.1998, також вбачається, що місце проживання ОСОБА_3 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідною відміткою на сторінці 11; окрім того, на сторінці 10 міститься відмітка про реєстрацію 12.02.1997 шлюбу з ОСОБА_9 , шлюб припинено з 09.10.2010 на підставі рішення Березанського міського суду Київської області від 28.09.2010 у справі № 2-379/2010, про що у паспорті також міститься відповідна відмітка (а.с.143-145).

З копії паспорта ОСОБА_5 серії НОМЕР_8 , виданого Березанським МВ ГУ МВС України в Київській області 24.04.1996, вбачається, що місце проживання ОСОБА_5 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , з 20.02.1990, про що на сторінці 11 проставлено відповідну відмітку; окрім того, на сторінці 10 копії вказаного паспорта міститься відмітка про сімейний стан, а саме вказано, що 17.11.1990 Березанською міською радою Київської області зареєстровано шлюб з ОСОБА_10 , відмітки про розірвання шлюбу відсутні (а.с.15-16).

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_11 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_9 , виданим 28.10.2022 Березанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 287 (а.с.18,97-на звороті).

08.11.2022 приватним нотаріусом Березанського міського нотаріального округу Тищенком І. В. заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_11 за номером у Спадковому реєстрі № 69896926, номер у нотаріуса № 38/2022, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 70565310 від 08.11.2022 (а.с.19).

Після смерті ОСОБА_4 позивач ОСОБА_2 звернулась до Березанської державної нотаріальної контори із заявою від 06.10.2023, посвідченою приватним нотаріусом Жмеринського районного нотаріального округу Богутенко О. В. та зареєстрованою в реєстрі за № 950, про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_4 як така, що фактично проживала та була зареєстрована разом із спадкодавцем на день його смерті, та 11.10.2023 Березанською державною нотаріальною конторою відкрито спадкову справу за номером у Спадковому реєстрі № 71382811, номер у нотаріуса № 163/2023, що підтверджується також витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №665544584, згідно інформаційної довідки № 74302006 від 11.10.2023 (а.с.12а-13,96-101).

У вказаній заяві про прийняття спадщини від 06.10.2023 ОСОБА_2 також повідомила, що іншим спадкоємцем за законом є син ОСОБА_3 , місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.12а,97).

Листом завідувача Березанської державної нотаріальної контори Тищенко Н. В. від 04.01.2024 № 05/02-14 ОСОБА_2 на її звернення щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 було повідомлено про відсутність документів, що підтверджували б факт того, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (спадкова справа № 163/2023), є чоловіком ОСОБА_2 , та рекомендовано звернутись до суду для встановлення факту родинних відносин (а.с.26,101).

Згідно листа Баришівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за підписом начальника відділу Баскакової Ю. від 21.10.2023 № 1294/30.11-28а, з поданих заявником документів вбачається, що шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 зареєстровано у виконавчому комітеті Витязівської сільської ради Анапського району Краснодарського краю та актовий запис про шлюб складено в іншій державі, тому видати витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб ОСОБА_4 та ОСОБА_2 неможливо (а.с.47-48).

Згідно технічного паспорту за реєстраційним номером у Реєстрі будівельної діяльності ТІ01:0393-8548-8471-0253, виготовленого 10.10.2023 ФОП ОСОБА_12 , замовник ОСОБА_13 , квартира за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 64,30 кв.м., житловою площею 38,80 кв.м., розташована на 3-ому поверсі 5-ти поверхового будинку та складається з трьох кімнат; згідно довідки ФОП ОСОБА_12 від 09.10.2023 № 1221/1, загальна площа квартири змінилась з 66,27 кв.м. на 64,30 кв.м. за рахунок косметичного ремонту, що не належить до самочинного будівництва (а.с.31-35).

Відповідно до звіту про оцінку майна, складеного 22.12.2023 суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «МАЛЕАС», ринкова вартість об`єкта оцінки - квартири за адресою: АДРЕСА_1 , станом на дату оцінки 21.12.2023 становить 1 178 169,00 грн., ринкова вартість частки квартири - 294 542,00 грн., без ПДВ (а.с.36-41).

За змістом положень ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

У відповідності до ч.ч. 1, 4 ст. 49 ЦК України актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

За змістом ч.ч. 1-3 ст. 9 зазначеного Закону, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку.

За ч. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» про факт державної реєстрації акта цивільного стану органами державної реєстрації актів цивільного стану видається відповідне свідоцтво.

У відповідності із роз`ясненнями п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суди можуть встановити факти реєстрації шлюбу, якщо в органах реєстрації актів цивільного стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні, або він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту цивільного стану.

Згідно з пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

За таких обставин, сукупністю зібраних та досліджених судом у справі доказів підтверджується, що 27.12.1968 між позивачем ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , було укладено шлюб, зареєстрований Вітязевською сільською радою Анапського району Краснодарського краю, про що в книзі записів актів цивільного стану про шлюб зроблено запис № 61 та видано відповідне свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 від 27.12.1968.

Отже, державна реєстрація шлюбу проведена на території колишньої РРФСР, що зараз входить до складу Російської Федерації, та актовий запис про шлюб зберігається на території іншої держави.

Згідно з п. 6 розділу IV Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 (далі Правила) громадяни України та особи без громадянства, які проживають в Україні, витребовують документи на підтвердження фактів реєстрації актів цивільного стану, здійснених компетентними органами іноземної держави, через Міністерство закордонних справ України, якщо інший порядок не встановлено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, що неодноразово продовжений Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023, від 01.05.2023 № 254/2023, від 26.07.2023 № 451/2023, від 06.11.2023 № 734/2023, від 05.02.2024 № 49/2024, від 06.05.2024 № 271/2024, та Указом Президента від 23.07.2024 № 469/2024, затвердженим Законом України від 23.07.2024 № 3891-IX, продовжений до теперішнього часу.

01.12.2022 прийнятий закон України № 2783-ІХ «Про вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року», що набрав чинності 23.12.2022, що передбачає зупинення дії Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року (далі - Конвенція) та Протоколу до неї у відносинах з Російською Федерацією та Республікою Білорусь з 27.12.2022 (з дати повідомлення Виконавчого комітету СНД як депозитарія) та вихід з Конвенції та Протоколу до неї.

З дати зупинення дії Конвенції відсутні підстави для здійснення співробітництва судів та інших компетентних органів України з відповідними органами Російської Федерації і Республіки Білорусь з питань надання правової допомоги, у тому числі, безпосередні зносини установ юстиції відповідно до Протоколу.

У відповідь на заяву представника позивача про видачу витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян листом Баришівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за підписом начальника відділу Баскакової Ю. від 21.10.2023 № 1294/30.11-28а було відмовлено, оскільки шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 зареєстровано у виконавчому комітеті Витязівської сільської ради Анапського району Краснодарського краю та актовий запис про шлюб складено в іншій державі.

Отже, на теперішній час отримати повторно свідоцтво про шлюб із-за повномасштабної триваючої збройної агресії росії проти України неможливо, оригінал вищевказаного свідоцтва втрачено, тому встановити факт реєстрації шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 інакше, ніж в судовому порядку, не виявляється можливим.

Разом з тим, встановлення даного факту має для позивача юридичне значення та необхідне їй для реалізації її спадкових прав та прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи вказане, суд вважає, що вимоги позивача про встановлення факту реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, є обґрунтованими та в цій частині підлягають до задоволення.

У відповідності до положень ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За частиною першою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (частина перша статті 1222 ЦК України).

Відповідно до статті 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно зі статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

За частиною першою статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з частиною першою статті1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Відповідно до положень частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Отже, статтею 1268 ЦК України встановлено правовому презумпцію, згідно якої у разі, коли спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.

За ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

За змістом ст.ст. 3, 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (в редакції, чинній на момент відкриття спадщини) місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово; реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла; документом, до якого вносяться відомості про місце проживання та місце перебування особи, є, зокрема, паспорт громадянина України.

Згідно з вимогами п.п. 3.21, 3.22 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України) в редакції від 17.04.2015, чинній на момент відкриття спадщини, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Отже, відмітка в паспорті спадкоємця, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, про реєстрацію його місця проживання разом із спадкодавцем за однією адресою, за відсутності доказів зворотного, є належним доказом постійного проживання із спадкодавцем та достатнім для висновку про прийняття таким спадкоємцем спадщини.

Тлумачення вказаних вище положень законодавства дає підстави для висновку, що під постійним місцем проживанням спадкоємця із спадкодавцем розуміється як факт безпосереднього проживання спадкоємця із спадкодавцем на момент його смерті, так і факт наявності у спадкоємця на момент смерті спадкодавця зареєстрованого у передбаченому законом порядку права на постійне проживання з останнім за однією адресою.

Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом у постановах від 26.04.2023 у справі № 204/1052/20, від 12.07.2022 у справі № 295/15914/19, від 22.09.2021 у справі № 227/3750/19, від 01.03.2023 у справі № 185/5690/20-ц.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.

Вказане відповідає позиції Верховного Суду у постановах від 22.09.2021 у справі № 227/3750/19.

Відповідно до вимог ч.ч. 1,3 ст. 12, ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

За ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Доказами в розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною першою статті 1297 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України).

Згідно з п. 4.10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена.

Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Отже, право на спадкове майно виникає з часу відкриття спадщини, а не з моменту отримання свідоцтва про право на неї.

Відсутність свідоцтва не позбавляє спадкоємців права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державну реєстрацію права.

Зазначені висновки відповідають позиції Верховного Суду у постановах від 30.10.2019 у справі № 289/1818/16-ц, від 14.08.2019 у справі № 523/3522/16-ц від 14 серпня 2019, від 22.03.2023 у справі № 463/6829/21.

За встановлених судом обставин вбачається, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дружина померлого - ОСОБА_2 та сини ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , які на день смерті спадкодавця були зареєстровані та постійно проживали з ним за однією адресою, до нотаріуса у встановлений статтею 1270 ЦК України строк із заявами про відмову від спадщини спадкоємці не зверталися, тому є такими, що прийняли спадщину після померлого ОСОБА_4 на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України як такі, що постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Доказів, які б спростовували наведені висновку, матеріали справи не містять.

При цьому, твердження ОСОБА_3 в його заяві від 15.04.2024, поданій до суду, про те, що він до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після смерті батька не звертався і не звертатиметься, не мають правового значення для даної справи, оскільки встановлена ч. 3 ст. 1268 ЦК України презумпція передбачає прийняття спадщини спадкоємцями, які постійно проживали із спадкодавцем на момент його смерті, без їх спеціального волевиявлення.

Після закінчення строку, передбаченого ст. 1270 ЦК України для подання заяви про відмову від прийняття спадщини, право спадкоємця на прийняття/відмову від прийняття спадщини є реалізованим, а його результат не підлягає зміні незалежно від обставин, в тому числі, від бажання самого спадкоємця.

Отже, з моменту відкриття спадщини вона належить спадкоємцям ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 у рівних частках кожному, а саме по 1/3 від 1/4 частини спадкової квартири, що становить 1/12 частини квартири.

При цьому, той факт, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та за життя свої спадкові права не оформив і не отримав свідоцтва про право на спадщину на спірне спадкове майно, не позбавляє його права на спадщину та зумовлює входження права на неї до складу спадщини після його смерті.

Позивач при зверненні до суду обставини спадкування після смерті сина ОСОБА_5 належними доказами не доводить, спадкову справу, заведену після його смерті, суду надано не було.

На підтвердження позивачем додано лише витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 70565310 від 08.11.2022, який не містить належної інформації, що входить до предмету доказування в даній справі, та не може бути підставою для задоволення позовних вимог.

Суд також не приймає доводи ОСОБА_3 в його заяві від 15.04.2024, згідно з якими він позов визнав повністю та не заперечує проти визнання за позивачем частини квартири в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , оскільки таке визнання суперечить вимогам закону та порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, з наведених вище підстав.

Надану копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_10 суд відхиляє як неналежний доказ, оскільки вона нечітка, містить частини нечитабельного тексту, що не дає можливості однозначно встановити зміст даного документа та його відношення до справи (а.с.10).

Оцінюючи як доказ надану суду копію вітань з ювілеєм, суд зазначає, що вказаний документ за своїм змістом містить неофіційний текст особистого характеру, записаний невстановленою особою, що не була допитана в судовому засіданні, його походження, достовірність зазначеної інформації, а також відношення до справи встановити неможливо, тому як доказ даний документ також не приймається до уваги (а.с.43-45).

За таких обставин, враховуючи викладені вище положення законодавства та встановлені судом фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову, а саме в частині встановлення факту реєстрації шлюбу, а також визнання за позивачем права власності на 1/12 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в решті позовні вимоги безпідставні, необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Враховуючи, що позивач при зверненні до суду в позові просила судові витрати залишити за позивачем, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд не вирішує питання про їх розподіл між сторонами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1218, 1268 ЦК України, ст.ст. 12-13, 76-81, 89, 141, 211, 223, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Березанської міської ради Київської області, Баришівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту реєстрації шлюбу та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити частково.

Встановити факт реєстрації шлюбу, укладеного між ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , який був зареєстрований 27.12.1968 Вітязевською сільською радою Анапського району Краснодарського краю, актовий запис № 61.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_11 ), право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, а саме 1/12 частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В решті - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Київського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Суддя І. О. Капшученко