УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2024 року місто Чернігів

Справа №751/7799/24

Провадження №2/751/1764/24

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Діденко А. О.

секретаря судового засідання Бобровник Н. В.

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр»

відповідач ОСОБА_1

представник позивача ОСОБА_2

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

Встановив:

ТОВ «Споживчий центр» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №28.07.2022-100000622 від 28.07.2022 у розмірі 8 440,00 грн, а також понесених судових витрат.

Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 03 вересня 2024 року відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 27.09.2024 розгляд справи відкладено у зв`язку з неотриманням відповідачем ухвали про відкриття провадження у справі.

15.10.2024 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив позов задовольнити частково. Разом з відзивом на позовну заяву відповідач подав клопотання про зупинення провадження у справі до припинення його перебування у складі Збройних Сил України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Європейський суд з прав людини у своїй практиці зазначає, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись з урахуванням обставин справи та таких критеріїв, як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливості спору для заявника (FRYDLENDER v. FRANCE, № 30979/96, § 43, ЄСПЛ, від 20 червня 2000 року).

У постанові Верховного Суду України 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1367цс15 зазначено, що «зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи».

У постанові Верховного Суду України від 01 лютого 2017 року в справі № 6-1957цс16 зазначено, що «межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі».

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введений воєнний стан, який надалі неодноразово продовжувався та діє донині.

З копії довідки військової частини НОМЕР_1 від 1310.2023 №634Д вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 , Чернігівська область.

Проте відповідачем до клопотання не додано доказів на підтвердження того, що військова частина НОМЕР_1 переведена на воєнний стан, а також інших доказів, які характеризують обставини проходження військової служби (зокрема свідчать про перебування позивача наразі у зоні бойових дій або про виконання ним завдань із відсічі збройної агресії російської федерації тощо).

Близька за змістом правова позиція наведена в постановах Верховного Суду від 09 листопада 2022 року у справі № 753/19628/17, від 29 березня 2023 року у справі № 756/3462/20, від 14 лютого 2024 року у справі № 466/8799/22.

Як уже відзначалося, право на доступ до правосуддя є одним із фундаментальних прав особи, передбачених нормами міжнародного права. Розумні строки розгляду справи є одним із невід`ємних складових такого права на доступ до правосуддя. За наведених умов суд має право зупинити провадження у справі, тим більше на невизначений заздалегідь період часу, лише в тому випадку, якщо існують підстави, які дійсно перешкоджають подальшому розгляду справи.

Враховуючи подання відповідачем відзиву на позов, в якому він виклав свої пояснення та заперечення проти позову, а також просив розглянути справу без його участі у разі відмови у задоволенні клопотання про зупинення провадження, суд приходить висновку про відсутність перешкод для подальшого розгляду справи.

За вказаних обставин відсутні підстави для зупинення провадження у справі, які передбачені пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України, а тому у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

При цьому суд роз`яснює відповідачу його право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, подавати заяви, клопотання і заперечення, ознайомлюватися з матеріалами справи, у тому числі через Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами, користуватися правовою допомогою, зокрема в порядку, визначеному Законом України «Про безоплатну правничу допомогу».

Як вбачається з матеріалів справи, 15 жовтня 2024 року відповідач подав відзив на позов, який надіслав позивачу 14.10.2024.

Строк для подання позивачем відповіді на відзив на позовну заяву, встановлений судом, становить п`ять днів з дня отримання відзиву.

За таких обставин, з метою забезпечення принципу змагальності сторін та можливості реалізувати ними права, передбачені ст.ст. 43, 178-179 ЦПК України, а також не порушення процесуальних прав позивача на подачу відповіді на відзив на позовну заяву, розгляд справи слід відкласти, надавши позиву можливість подачі відповіді на відзив.

Про відкладення розгляду справи постановляється ухвала (ч. 9 ст. 223 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 223, 240, 251, 253, 260, 352-354 ЦПК України, суд

Ухвалив:

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі відмовити повністю.

Відкласти розгляд справи за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором на 11 грудня 2024 року.

Повідомити сторони про день розгляду справи.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включається до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя А. О. Діденко