Справа №710/1759/23
Номер провадження 2-п/710/5/24
УХВАЛА

іменем України

21.10.2024 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Сивоконя С.С.

за участі секретаря судового засідання Коваленка В.О.,

учасники процесу:

заявник (відповідач) ОСОБА_1 ,

представник заявника адвокат Гіндик І.М.

представник ПАТ «Черкасиобленерго» - Третяк О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 04.03.2024 у справі № 710/1759/23

ВСТАНОВИВ:

До Шполянського районного суду Черкаської області 20.08.2024 надійшла заява від відповідача у цивільній справі за позовом ПАТ «Черкасиобленерго» в особі Шполянської філії відокремленого структурного підрозділу «Звенигородські енергетичні мережі» до ОСОБА_1 про стягнення обсягу вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем правил роздрібного ринку електричної енергії. У поданій заяві міститься прохання поновити строк подання заяви про перегляд заочного рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 04.03.2024 у цивільній справі № 710/1759/23. Переглянути та скасувати заочне рішення Шполянського районного суду Черкаської області у цивільній справі №710/1759/23 та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

В обґрунтування заяви зазначено, що відповідач не отримував ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви з додатками та повістки про виклик до суду на судові засідання, що були призначені на 31.01.2024 та 04.03.2024. Також відповідач не отримував заочного рішення у справі. Про зміст позовної заяви та заочного рішення відповідачу стало відомо лише 07.08.2024 після ознайомлення з матеріалами справи особисто ОСОБА_1 у приміщенні Шполянського районного суду Черкаської області.

У відповідача була відсутня об`єктивна можливість отримати копію позовної заяви з додатками та ухвали про відкриття провадження, оскільки він, як директор СТОВ «Райагропромінвест» перебував у відрядженні з 05.01.2024 по 05.03.2024 у м. Києві у зв`язку з навчанням та перевіркою знань щодо правил технічної експлуатації електроустановок споживачів (ПТЕЕС). Відповідач об`єктивно не знав не лише про факт прийняття заочного рішення, а й про сам факт наявності судового спору, де він є стороною по справі, тому не мав можливості подати відзив на позовну заяву та прибути у судове засідання.

Крім цього відповідач зазначив, що матеріли справи не містять жодних документів (службове посвідчення, наказ, посадова інструкція, тощо), що підтверджують повноваження осіб, які підписали Акт про правопорушення. В загаданому акті вписані особи, які зазначені, як уповноважені представники позивача, однак вони не були присутні під час контрольного огляду. Цей факт можна підтвердити шляхом допиту свідків, а саме: старшого інспектора комерційної служби Шполянської філії ПАТ «Черкасиобленерго» Жолобіцького Г.С. та начальника комерційної служби Шполянської філії Пілєвіна І.М.

Відповідач був присутній в своєму домоволодінні, адресу якого вказано в Акті, але не отримував примірник Акту про правопорушення ні для ознайомлення і надання зауважень, ні для підписання. Акті зазначено про додатки: відеоматеріали, що підтверджують правопорушення, акт про пломбування доказу, опломбований зразок кабелю. Одна к в матеріалах справи відсутні згадані додатки. Дослідження цих речових доказів зможе підтвердити факт того, що контрольний огляд фактично не відбувся, а документи про проведення контрольного огляду були підроблені. Тому, відповідач вважає, що Акт №001403 від 06.01.2021 є не достовірним, тобто є таким, на підставі якого не можна встановити дійсні обставини справи, а тому такі докази не відповідають ст. 79 ЦПК України, та не можуть бути підставою для задоволення позовних вимог.

Зазначені обставини є підставою, на думку відповідача, для скасування заочного рішення суду.

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 21.08.2024 заява відповідача про перегляд заочного рішення Шполянського районного суду Черкаської області, була призначена до судового розгляду.

В судове засідання ОСОБА_1 з`явився та підтримав подану заяву.

В судовому засіданні представник заявника адвокат Гіндик І.М. підтримав падану заяву.

Представник ПАТ «Черкасиобленерго» до суду з`явився та заперечував проти скасування заочного рішення.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, розглянувши подану заяву, зазначає наступне.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Відповідно до ч.3 ст. 187 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Як роз`яснено в Узагальненні Верховного Суду України від 01.05.2007 «Практика ухвалення та перегляду судами заочних рішень у цивільних справах» правильною є практика тих судів, які скасовують заочне рішення лише за наявності двох підстав, визначених у ст. 232 ЦПК (наразі ст. 288 ЦПК України), зокрема, якщо буде встановлено, що відповідач, який був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За змістом приведеної норми заочне рішення підлягає скасуванню виключно за наявності двох підстав у сукупності, зокрема, якщо буде встановлено, що відповідач, який був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин, i докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Заочним рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 04.03.2024 позов ПАТ «Черкасиобленерго» від імені якого діє Шполянська філія відокремленого структурного підрозділу «Звенигородські енергетичні мережі» до ОСОБА_1 про стягнення вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил роздрібного ринку електричної енергії позов задоволено повністю .

Стягнуто із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь відокремленого структурного підрозділу «звенигородські енергетичні мережі» Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго», вартість необлікованої електричної енергії в сумі 46 482,47 грн. Також стягнуто судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Щодо аргументів відповідача, про те, що рішення було винесено без його відома, суд зазначає, що на адресу місця реєстрації відповідача: АДРЕСА_1 , суд здійснював направлення позовної заяви з додатками та копії ухвали про відкриття провадження, судової повістки на 31.01.2024, рекомендованим листом від 09.01.2024, штрихкодовий ідентифікатор «Укрпошти» - 06002 424 312 59. Проте лист із вкладенням повернуся до суду та не був вручений адресату. У довідці про причини повернення/досилання за Ф.20 зазначено, «за закінченням терміну зберігання» . (а.с. 25-42 ).

Судова повістка на судове засідання призначене на 04.03.2023, була направлена рекомендованим листом 01.02.2024, штрихкодовий ідентифікатор «Укрпошти» - 650. Проте лист із вкладенням повернуся до суду та не був вручений адресату. У довідці про причини повернення/досилання за Ф.20 зазначено, що адресат відсутній за вказаною адресою. (а.с. 47-49).

Відповідно до п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Такий висновок зробив Верховний Суд у справі № 755/17944/18 від 10.05.2023. аналогічна позиція висвітлена у постанові Верховного Суду у справі № 591/4832/22 від 01.12.2023.

Примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками "За закінченням терміну зберігання", "Адресат вибув", "Адресат відсутній" і т.п., з урахуванням конкретних обставин справи, можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій. Такий висновок зробив Верховний Суд у справі № 215/7312/20 від 23.11.2023.

Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Ухвалене 04.03.2024 рішення у справі направлялося на адресу відповідача 26.03.2024 рекомендованим листом, штрихкодовий ідентифікатор «Укрпошти» - 145. Проте лист із вкладенням повернуся до суду та не був вручений адресату. У довідці про причини повернення/досилання за Ф.20 зазначено, «за закінченням терміну зберігання». (а.с. 63-73).

Відповідно до ч.5 ст. 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до п.4 ч.6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Тлумачення вказаних норм статті 272 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що надсилання судового рішення в той чи інший спосіб учаснику справи є процесуальним обов`язком суду. Відомості про вручення (даставлення) рішення суду учаснику справи містяться у розписці про вручення, у повідомленні про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи, поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення, а також у документах, визначених пунктами 4, 5 частини шостої статті 272 ЦПК України. У разі відсутності таких відомостей, судове рішення вважається не врученим. Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду у справі № 548/467/20 від 04.05.2022.

У листі Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади від 29.12.2023 №01-43/7716, повідомлялось суду про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.18).

Отже, суд здійснював повідомлення відповідача про судові засідання та надсилав всі процесуальні рішення у справі на встановлену адресу реєстрації.

При цьому суд критично сприймає копію наказу №35-К від 04.01.2024 «Щодо відрядження працівника ОСОБА_1 » виданого самим відповідачем, як директором СТОВ «Райагропроменерго», в якому зазначено: відрядити до міста Києва за місцезнаходженням ТОВ «Навчальний консультативний центр «Енергія» директора ОСОБА_1 . Термін відрядження з 05.01.2024 по 05.03.2024. (а.с.81).

В тім до заяви не було додано жодних доказів, які б підтвердили зв`язок такого відрядження з основною діяльністю підприємства, зокрема (але не виключно): запрошення сторони, що приймає і діяльність якої збігається з діяльністю підприємства, що направляє у відрядження; укладений договір чи контракт; інші документи, які встановлюють або засвідчують бажання встановити цивільно-правові відносини; документи, що засвідчують участь відрядженої особи в переговорах, конференціях або симпозіумах, інших заходах, які проводяться за тематикою, що збігається з діяльністю підприємства, яке відряджає працівника, документи, які підтверджують прибуття та вибуття особи з місця відрядження. Також відсутні документи, які підтверджують витрати на проїзд до місця навчання, витрати на проживання, тривалість перебування на навчанні, тощо.

Згідно витягу з протоколу №00-034-24 засідання комісії з перевірки знань правил технічної експлуатації електроустановок споживачів від 20.02.2024 виданого Товариством з обмеженою відповідальністю «Навчальний консультаційний центр» «ЕНЕРГІЯ», підтверджується, що ОСОБА_1 пройшов навчання в ТОВ «НКЦ «ЕНЕРГІЯ». Дата перевірки 20.02.2024, дата наступної перевірки 20.02.2025. (а.с.82). Згаданим витягом не підтверджується термін навчання із 05.01.2024 по 05.03.2024, який записано в наказі №35-К від 04.01.2024, виданого директором СТОВ «Райагропроменерго».

До заяви не було надано жодних доказів тривалості навчання.

Крім того, як встановлено судом у рішенні суду від 04.03.2024, споживач на момент складання акта про порушення ПРРЕ залишив місце складання акта. Також на ім`я ОСОБА_1 було здійснено відправлення Протоколу №54, рахунку №11-60, розрахунку, які були отримані адресатом. У своїй заяві, відповідач зазначив, що був присутній в своєму домоволодінні, адреса якого вказана в Акті, але не отримував примірник Акту.

Отже суд робить висновок, що відповідачу було відомо про факт фіксування працівниками позивача порушень правил користування електричної енергією. Відповідно відповідач повинен був цікавитися інформацією щодо подальшої долі виявленого факту.

Відповідач зазначив у своїй заяві, що дізнався про наявність судового рішення щодо нього лише 07.08.2024, втім не вказав джерело інформації з якого він дізнався про існування рішення.

У матеріалах справи наявна письмова заява відповідача від 01.08.2024, в якій міститься прохання видати йому копію рішення по цивільній справі №710/1759/23 за позовом ПАТ «Черкасиобленерго» Шполянська філія до ОСОБА_1 про стягнення обсягу вартості електричної енергії. (а.с. 74). Тобто, вже на момент звернення до суду із цією заявою відповідачу було відомо про наявність відповідного рішення щодо нього, зокрема і номеру справи.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Вичерпний перелік випадків, які підтверджують дату вручення судового рішення, наведений у частині шостій статті 272 ЦПК України. Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду у справі № 308/10650/19 від 14.06.2023.

Відповідно до ч.2-4 ст. 280 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У пунктах 6, 7 частини другої статті 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Встановлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК України певних процесуальних дій. Інститут строків у цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Такий висновок зробив Верховний Суд у постанові від 01.11.2023 справа № 686/15112/22.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч.4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд направляв відповідачу у справі, судові повістки ухвалу про відкриття провадження копію позовної заяви з додатками, і копію заочного рішення, проте всі поштові відправлення повернулися до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою та за закінченням терміну зберігання».

Відповідач у своїй заяві про перегляд заочного рішення просив поновити йому строк для звернення із заявою про перегляд заочного рішення, втім суд вважає, що аргументи відповідача та надані докази не дають підстав для поновлення пропущеного строку, оскільки підстави для поновлення пропущеного строку не є поважними.

Якщо відповідач подав заяву про перегляд заочного рішення поза межами встановлених частинами другою та третьою статті 284 ЦПК України строків, то це згідно з положеннями Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України не звільняє суд від обов`язку застосувати порядок, визначений у статті 287 ЦПК України, та постановити через пропуск строку на подання заяви про перегляд заочного рішення ухвалу про залишення цієї заяви без задоволення, якщо немає підстав для задоволення заяви про поновлення відповідного строку. Оскільки спеціальне правове регулювання, передбачене Главою 11 Розділу ІІІ ЦПК України, охоплює порядок розгляду заяви про перегляд заочного рішення, поданої поза межами встановленого строку, то немає підстав залишати її без розгляду на підставі статті 126 ЦПК України. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення (частина четверта статті 287 ЦПК України). Передбачене у реченні другому частини четвертої статті 287 ЦПК України спеціальне правило про початок відліку строку на апеляційне оскарження заочного рішення застосовне лише до тих рішень, які суд ухвалив за правилами, що діють з 15 грудня 2017 року. Такий висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у справі № 214/5506/16 від 09.11.2021.

Суд керуючись п.1.ч.3 ст. 287 ЦПК України вважає за необхідне заяву про перегляд заочного рішення залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 43, 258, 260, 261, 284-288, 352-353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 04.03.2024 у справі № 710/1759/23, залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене безпосередньо до Черкаського апеляційного суду в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею, і оскарженню не підлягає.

Суддя Шполянського

районного суду С.С. Сивокінь

(повний текст ухвали складено 23.10.2024)