УХВАЛА

20 березня 2024 року

м. Київ

справа № 305/1789/19

провадження № 61-4065св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - судді Фаловської І. М.,

суддів: Ігнатенка В. М., Карпенко С. О. (судді-доповідача), Олійник А. С.,

Сердюка В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго»,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго», в інтересах якого діє адвокат Чекан Вікторія Василівна, на постанову Закарпатського апеляційного суду

від 18 січня 2021 року, прийняту колегією у складі суддів: Кондора Р. Ю.,

Собослоя Г. Г., Мацунича М. В., та касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго», в інтересах якого діє адвокат Чекан Вікторія Василівна, на ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 8 лютого 2021 року, постановлену колегією у складі суддів: Кондора Р. Ю., Собослоя Г. Г.,

Мацунича М. В.,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Приватного акціонерного товариства (далі - ПрАТ) «Закарпаттяобленерго» про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 20 серпня

2020 року, ухваленим у складі судді Ємчука В. Е., у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 18 січня 2021 року задоволено частково апеляційну скаргу ОСОБА_1 , скасовано рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 20 серпня 2020 року і ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову.

Визнано незаконними дії ПрАТ «Закарпаттяобленерго» щодо відключення

4 вересня 2019 року домоволодіння споживача послуг з постачання електричної енергії ОСОБА_1 від електричної мережі на АДРЕСА_1 .

Зобов`язано ПрАТ «Закарпаттяобленерго» відновити постачання електричної енергії споживачу ОСОБА_1 у вказаному домоволодінні.

Відмовлено у задоволенні позову в частині відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 8 лютого 2021 року відмовлено у задоволенні заяви ПрАТ «Закарпаттяобленерго» про ухвалення додаткового рішення.

У березні 2021 року представник ПрАТ «Закарпаттяобленерго» - адвокат

Чекан В. В. подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Закарпатського апеляційного суду від 18 січня 2021 року в частині вирішення позову про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії і залишити

в цій частині в силі рішення Рахівського районного суду Закарпатської області

від 20 серпня 2020 року.

Крім того, у березні 2021 року представник ПрАТ «Закарпаттяобленерго» - адвокат Чекан В. В. подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 8 лютого 2021 року і ухвалити додаткове рішення.

Ухвалами Верховного Суду від 19 березня 2021 року відкрито касаційні провадження за вказаними касаційними скаргами.

Ухвалою Верховного Суду від 14 березня 2024 року справу призначено

до судового розгляду.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини четвертої статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Частиною дев`ятою статті 19 ЦПК України визначено, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Пунктом 1 частини першої статті 176 ЦПК України визначено, що у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 1 січня 2021 року становить 2 270 грн.

Предметом позову у даній справі є дві вимоги немайнового характеру,

а саме визнання незаконними дії ПрАТ «Закарпаттяобленерго» щодо відключення 4 вересня 2019 року домоволодіння споживача послуг з постачання електричної енергії ОСОБА_1 від електричної мережі на АДРЕСА_1 та зобов`язання відповідача

відновити постачання електричної енергії, а також майнова вимога про стягнення 250 000 грн у відшкодування моральної шкоди.

Ціна позову ОСОБА_1 складає 250 000 грн, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270 *250=567 500 грн).

Справу за позовом ОСОБА_1 в частині визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити дії Верховний Суд вважає малозначною, оскільки доходить висновку про її незначну складність у цій частині. Справа не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої

статті 19 ЦПК України.

Тлумачення статті 19 ЦПК України свідчить, що малозначна справа є такою відповідно до закону, незалежно від того, чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції. Оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена в розділі 1 Загальних положень ЦПК України, то вона поширюються й на стадію касаційного провадження.

За такого правового регулювання можливість відкриття касаційного провадження у справах з ціною позову, що не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, залежить виключно від значення кожної з них для формування єдиної правозастосовчої практики та обставин конкретної справи, за наявності підстав, передбачених підпунктами «а» - «г» пункту 2 частини третьою статті 389 ЦПК України.

Верховний Суд відзначає, що визначені підпунктами а), б), в), г) пункту 2

частини третьої статті 389 ЦПК України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, оскільки в іншому випадку принцип «правової визначеності» буде порушено.

Тягар доказування наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини третьою статті 389 ЦПК України, покладається на заявника.

Серед підстав, передбачених пунктом 2 частиною третьої статті 389 ЦПК України, заявник у поданій касаційній скарзі вказує, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для заявника.

Верховний Суд у визначенні правового питання як такого, що має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, керується тим, що таке правове питання має бути вагомим питанням правозастосовчої практики, мати винятково актуальне значення для її формування. Такі ознаки визначаються предметом спору, значимістю для держави й суспільства у цілому правового питання, що постало перед практикою його застосування.

Заявник не зазначила, у чому полягає вагомість для держави і суспільства правового питання, яке, на її думку, має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Крім того, у касаційній скарзі на постанову Закарпатського апеляційного суду

від 18 січня 2021 року представник ПрАТ «Закарпаттяобленерго» -

адвокат Чекан В. В. зазначила, що справа має значний суспільний інтерес та виняткове значення для заявника, оскільки відключення споживача від постачання електричної енергії у зв`язку із заборгованістю за спожиту електроенергію є законними діями енергопостачальника, зокрема, у випадку виникнення заборгованості до моменту припинення ПрАТ «Закарпаттяобленерго» діяльності з постачання електричної енергії.

Будь-яких доказів на підтвердження цих обставин заявник не надала.

Касаційна скарга представника ПрАТ «Закарпаттяобленерго» - адвоката Чекан В. В. на ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 8 лютого 2021 року не містить посилання на випадки, визначені у пункті 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, як і посилання на докази на їх підтвердження.

Аналіз наведених заявником у вказаній касаційній скарзі доводів не дає підстав для висновку про те, що вказана справа має значний суспільний інтерес або виняткове значення для заявника, оскільки незгода з рішеннями судів попередніх інстанцій не свідчить про винятковість справи для заявника і про обставини дійсної винятковості цієї справи, які б виділяли заперечення заявника у вказаному спорі в якусь особливу категорію спорів.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими, ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE,

№ 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним із помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого

суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 5 квітня 2018 року).

Постановою від 15 травня 2019 року у справі № 761/10509/17

(провадження № 14-53цс19) Велика Палата Верховного Суду закрила касаційне провадження на підставі статті 396 ЦПК України та сформулювала правовий висновок, згідно з яким у разі помилкового прийняття касаційної скарги до провадження суду касаційної інстанції, касаційне провадження у справі належить закрити.

Вказаний правовий висновок підлягає застосуванню судом до процесуальних правовідносин, що виникли під час розгляду касаційних скаргу у цій справі.

Верховний Суд дослідив та взяв до уваги ціну і предмет позову, складність справи, її значення для сторін і суспільства та не встановив випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, які б свідчили про необхідність перегляду судового рішення у цій справі у касаційному порядку.

З урахуванням наведеного, оскільки Верховним Судом відкрито касаційні провадження за касаційними скаргами ПрАТ «Закарпаттяобленерго», в інтересах якого діє адвокат Чекан В. В. на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, касаційне провадження необхідно закрити.

Відповідно до частини другої статті 396 ЦПК України про закриття касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу.

Верховний Суд зазначає, що під час вирішення питання про закриття касаційного провадження у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження, передбачених статтями 389, 394 ЦПК України.

Керуючись статтями 19, 389, 396 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго», в інтересах якого діє адвокат Чекан

Вікторія Василівна, на постанову Закарпатського апеляційного суду від 18 січня 2021 року та за касаційною скаргою Приватного акціонерного

товариства «Закарпаттяобленерго», в інтересах якого діє адвокат Чекан Вікторія Василівна, на ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 8 лютого 2021 року

у справі № 305/1789/19 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: І. М. Фаловська В. М. Ігнатенко С. О. Карпенко А. С. Олійник В. В. Сердюк