Справа № 740/4405/23
Провадження № 2/740/87/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02 жовтня 2024 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді Олійника В.П., при секретарі судового засідання Пулинець Ю.О.,

за участі позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Семенка В.І.,

представника відповідача ОСОБА_2 -адвоката Васюка Д.Г.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що не прийняв спадщину,третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору,-Ніжинська міська державна нотаріальна контора,

встановив:

У липні 2023 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання таким, що не прийняв спадщину після ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з непроживанням із спадкодавцем на час відкриття спадщини в АДРЕСА_1 . Позов обгрунтований тим, що рідна тітка позивача ОСОБА_4 , яка є рідною сестрою матері позивача ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Ніжині. Після її смерті відкрилась спадщина на майно останньої, до якої входять 3 / 5 та 2 / 5 частки буд. АДРЕСА_1 . ОСОБА_4 залишила два заповіти, якими (заповіт від 21 січня 1999 року) 3 / 5 частки буд. АДРЕСА_1 заповіла ОСОБА_2 , а 2 / 5 частки даного будинку-дочці позивача ОСОБА_6 (заповіт від 03 лютого 1994 року), яка спадщину не прийняла. В 2 /5 частці даного будинку після смерті її колишньої власниці ОСОБА_7 , яка також є рідною сестрою матері позивача, ніхто не жив, а ОСОБА_4 , яка успадкувала вказану частку бадинку, повідомила, що віддасть її сім`ї позивача. Відповідач ОСОБА_2 спадщину після ОСОБА_4 прийняв за заповітом від 21 січня 1999 року і отримав свідоцтво про право на спадщину на вказані 3 / 5 частки будинку за заповітом від 11 січня 2006 року. Вказані 2 / 5 частки будинку зареєстровані за ОСОБА_4 , після смерті якої позивач приймав участь у її похованні, наймав копачів на могилу, в будинку своїх батьків відбували поминальний обід. Відразу після смерті тітки ОСОБА_4 позивач фактично вступив в управління та володіння вказаною частиною будинку та відповідною частиною земельної ділянки, де посадили городину та зібрали врожай. Також з 1993 року сім`я позивача почала обробляти земельну ділянку біля будинку, у спірній частині якого не жили, але користувались нею влітку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР позивача можна було вважати таким, що прийняв спадщину, також позивач вважав себе спадкоємцем, що прийняв спадщину, оскільки про це свідчили всі його дії щодо спадкового майна. Спірні 2 / 5 частини будинку знаходились майже в аварійному стані, з 2006 року позивач почав робити ремонт, реконструкцію та облаштування будинку, вартість яких становить 10000 доларів США. У 2017 році позивач вирішив оформити на себе право власності на вказані 2 / 5 частки будинку після померлої тітки ОСОБА_4 , дочка позивача проти цього не заперечувала. Через відсутність документів на підтвердження родинних відносин із ОСОБА_4 позивач звернувся до суду із позовом про визнання права власності за набувальною давністю на 2 / 5 частки даного будинку, по якому судом касаційної інстанції 13 квітня 2022 року залишено без змін постанову суду апеляційної інстанції про відмову у позові, також судом апеляційної інстанції скасоване рішення суду першої інстанції від 20 березня 2023 року про визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за формальною причиною- ОСОБА_8 був залучений до справи не як відповідач, а як третя особа. В той же час особи, яка б в законний спосіб прийняла спадщину за законом на 2 / 5 частки вказаного будинку, не існує. Відповідач ОСОБА_2 ніякого відношення не має до 2 / 5 частин будинку, які відбудовані позивачем. ОСОБА_2 станом на 10 березня 2004 року не був зареєстрований в буд. АДРЕСА_1 , він тільки зареєструвався через 6 років після смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто на день відкриття спадщини відповідач ОСОБА_2 не проживав в спірному будинку, до Бахмацької контори надав фіктивну довідку, з цього приводу відкрите кримінальне провадження. Вважає, що ОСОБА_2 не є особою, що прийняла спадщину за законом на 2 / 5 частини спірного будинку. Просить позов задовольнити та стягнути 1073 грн 60 коп судового збору та 15000 грн витрат на правничу допомогу.

Ухвалою від 25 липня 2023 року відкрито провадження по даній справі за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання.

У відзиві від 16 серпня 2023 року відповідач ОСОБА_2 позов не визнає та зазначає, що поховання тітки ОСОБА_4 проводила його сім`я, за його власні кошти поставлений пам`ятник, позивач участі в цьому не приймав. Позивачем було повідомлено йому про те, що спадщину на 2 / 5 частини будинку належним чином оформила дочка позивача ОСОБА_6 , тому він виявив бажання відремонтувати дах над належній 2 / 5 частині будинку. До 2012 року позивач ніяких ремонтних робіт не проводив. З 2017 року позивачу було відомо про порушення його права на спадкування, тому позивачем пропущений строк позовної давності звернення до суду, також позивачем вибраний неналежний спосіб захисту, оскільки заявлені вимоги не призведуть до відновлення порушення спадкових прав у зв`язку з їх відсутністю. Просить в позові відмовити та стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 12000 грн.

Ухвалою суду від 07 вересня 2023 року провадження у даній справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням по цивільній справі №740/4961/21 (провадження №2/740/38/23) за позовом ОСОБА_2 до Ніжинської міської ради Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,- ОСОБА_3 , про визнання права власності на спадкове майно. Провадження поновлено згідно з ухвалою суду від 05 грудня 2023 року.

Згідно з розпорядженням від 28 грудня 2023 року та протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 грудня 2023 року вказану справу передано судді Олійнику В.П., яким ухвалою від 04 січня 2024 року справу прийнято до провадження із її розглядом за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання, а ухвалою суду від 26 лютого 2024 року за результатами підготовчого провадження справу призначено до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_3 підтримав заявлені вимоги за обставин згідно з позовом, пояснивши, що відповідач не має ніякого відношення до 2 / 5 часток будинку, в якій він зробив ремонт, також відповідач сфальсифікував довідку про своє місце проживання і ввів суд в оману. Дана позиція підтримана у судовому засіданні представником позивача адвокатом Семенком В.І., яким зазначено, що заява відповідача про прийняття спадщини після ОСОБА_4 є нікчемною, останній не прийняв спадщину на 2 / 5 частки будинку, фактично відповідач блокує спадкові права позивача, яким поданий позов з метою усунення сумнівів щодо відсутності права відповідача на спадкування стосовно 2 / 5 частки будинку.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Васюк Д.Г. у судовому засіданні позов не визнав з підстав заявлення позивачем факту, який не впливає на права і обов`язки позивача, який не входить до кола спадкоємців, також по справі 740/4961/21 вже встановлено, що ОСОБА_2 не прийняв спадщину.

Представник третьої особи Ніжинської міської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, клопотання про відкладення судового розгляду відсутні.

Фактичні обставини та мотиви, з яких виходить суд, із застосованими нормами права.

Позивачем по справі є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рідною тіткою якого є ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Ніжині, що встановлено рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 15 листопада 2023 року (за позовом ОСОБА_1 до Ніжинської міської ради, ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору,- ОСОБА_6 , справа № 740/1081/23), яке набрало законної сили.

Позов стосується визнання відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , таким, що не прийняв спадщину після ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з непроживанням відповідача із спадкодавцем на час відкриття спадщини в АДРЕСА_1 . Згідно з позицією сторони позивача у судовому засіданні позов поданий з метою усунення сумнівів щодо відсутності права відповідача на спадкування 2 / 5 частки будинку за АДРЕСА_1 .

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 10 березня 2021 року, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 13 квітня 2022 року, скасоване рішення Ніжинського міськрайонного суду від 09 грудня 2020 року (за позовом ОСОБА_1 до Ніжинської міської ради, ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, справа №740/3305/20), у задоволенні позову відмовлено. Судами апеляційної та касаційної інстанцій встановлено слідуюче.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Ніжині, остання була тіткою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ..

За свого життя ОСОБА_4 склала заповіт від 03 лютого 1994 року, яким заповіла ОСОБА_6 2 / 5 частини житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

За заповітом ОСОБА_4 від 21 січня 1999 року 3 / 5 частини даного житлового будинку вона заповіла ОСОБА_2 ..

11 січня 2006 року ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно 3 / 5 частини житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 03 листопада 2009, яке набрало законної сили, ОСОБА_6 визначено додатковий строк терміном 2 місяці з дня набрання рішенням законної сили, для подачі заяви до Ніжинської міської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом після ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Матеріали справи не містять відомостей щодо прийняття ОСОБА_6 спадщини після померлої ОСОБА_4 ..

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 17 січня 2018 року вбачається, що власником 3 / 5 частини будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , є ОСОБА_2 , власником 2 / 5 частини вказаного будинку зазначено ОСОБА_4 (особа померла).

Згідно копії постанови Чернігівського апеляційного суду від 23 липня 2020 року ОСОБА_3 у лютому 2018 року звертався до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину будинку за набувальною давністю, проте рішенням суду першої інстанції у позові було відмовлено, судом апеляційної інстанції апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення місцевого суду змінено в частині мотивів та підстав відмови у задоволенні позовних вимог.

13 серпня 2019 року представник спадкодавця ОСОБА_2 звернувся до Бахмацької районної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , на частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

Постановою державного нотаріуса Ніжинської міської нотаріальної контори Чернігівської області від 19 серпня 2019 року відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 2 / 5 частини вказаного будинку у зв`язку з наявністю спору про право стосовно спадкового будинку, який перебуває на розгляді в суді.

Правові підстави для задоволення позову, визначені ст.344 ЦК України, відсутні, оскільки власником 2 / 5 частин у праві власності на спірний житловий будинок була померла ОСОБА_4 , матеріали справи не містять підтвердження, що вона відмовлялася від належного їй нерухомого майна, за життя вона склала заповіт на доньку позивача ОСОБА_6 , яка спадщину своєчасно не прийняла, і ці обставини були відомі позивачу.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 08 червня 2023 року скасоване рішення Ніжинського міськрайонного суду від 20 березня 2023 року (за позовом ОСОБА_1 до Ніжинської міської ради, третя особа- ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом на 2 / 5 частки житлового будинку за АДРЕСА_1 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , справа №740/1665/22), у задоволенні позову відмовлено. Судом апеляційної інстанції зокрема встановлено, що 25 липня 2005 року ОСОБА_2 подав заяву до Ніжинської міської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом після ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , і останньому 11 січня 2006 року було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно 3 / 5 частини житлового будинку в АДРЕСА_1 ; ОСОБА_2 звертався до Ніжинської міської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини відносно 2 / 5 часток будинку за АДРЕСА_1 , проте свідоцтво про право на спадщину за законом на вказану частку будинку не видавалось у зв`язку з наявністю спору про право стосовно спадкового будинку; заявлені позивачем вимоги про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини безпосередньо стосуються прав та обов`язків ОСОБА_2 , який звертався до нотконтори з заявою про прийняття спадщини відносно 2 / 5 часток вказаного будинку, клопотань про залучення ОСОБА_2 в якості відповідача за цим позовом ОСОБА_3 не заявляв, що, з урахуванням приписів ст.376 ЦПК України, є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та відмови у задоволенні позовних вимог.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 17 жовтня 2023 року змінене рішення Ніжинського міськрайонного суду від 28 липня 2023 року (за позовом ОСОБА_2 до Ніжинської міської ради, третя особа- ОСОБА_3 , про визнання права власності на 2 / 5 частки житлового будинку за АДРЕСА_1 в порядку спадкуваня за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , справа №740/4961/21) в частині мотивів відмови у позові. Судом апеляційної інстанції зокрема встановлено, що заповітом від 03 лютого 1994 року ОСОБА_4 визначила ОСОБА_6 спадкоємцем 2 / 5 частин житлового будинку за АДРЕСА_1 , а інші 3 / 5 частин даного житлового будинку заповітом від 21 січня 1999 року заповіла ОСОБА_2 ; після визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини в судовому порядку ОСОБА_2 11 січня 2006 року отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 3/5 частини будинку; ОСОБА_6 спадщину за заповітом на 2 / 5 частин будинку не прийняла; у 2017 та 2019 роках ОСОБА_2 звертався до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_4 , до складу якої входить 2 / 5 частин вказаного житлового будинку, в обох випадках нотаріусом роз`яснено неможливість видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом через наявність спору про право стосовно спадкового нерухомого майна; на підтвердження того, що померла є його тіткою, позивач відповідних документів на підтвердження цих доводів не додав; у матеріалах справи відсутні докази родинних відносин між позивачем та померлою спадкодавицею, що є визначальним для доведення права особи на спадкування за законом.

Вказані рішення судів враховуються під час розгляду даної справи в порядку ч.4 ст.82 ЦПК України, відповідно до якої обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Верховний Суд неодноразово зазначав про те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі №338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі №905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц.

Як неодноразово звертав увагу Верховний Суд, відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Предметом позову ОСОБА_3 визначив вимогу про визнання відповідача ОСОБА_2 таким, що не прийняв спадщину після ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з непроживанням із спадкодавцем на час відкриття спадщини в АДРЕСА_1 , тобто позивач фактично намагається довести те, що лише він є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_4 , а відповідач ОСОБА_2 не прийняв спадщину останньої за законом щодо 2 / 5 часток спірного будинку і подання ним заяви до нотаріуса про прийняття спадщини перешкоджає позивачу у реалізації його спадкових прав, тобто заявлена позивачем вимога не є належним способом судового захисту у розумінні ст.16 ЦК України. Вказана вимога підлягає встановленню при вирішенні спадкового спору, а не як окрема позовна вимога. Вимог про визнання права власності на 2 / 5 частки вказаного будинку у порядку спадкування за законом позивач не заявляв, при цьому визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Також за встановлених судом обставин заявлена позивачем вимога та її підстави протирічать встановленим обставинам згідно з вищезазначеною постановою Чернігівського апеляційного суду від 08 червня 2023 року, яка набрала законної сили і якою встановлено, що ОСОБА_2 звертався до нотконтори з заявою про прийняття спадщини щодо 2 / 5 часток спірного будинку, також позивач не був позбавлений можливості доведення своєї позиції по даній справі в касаційному порядку.

Також позивач ОСОБА_3 не позбавлений можливості звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини до ОСОБА_2 , як належного відповідача згідно із встановленими обставинами по вищезазначеній постанові Чернігівського апеляційного суду від 08 червня 2023 року, після своєї тітки ОСОБА_4 , до складу спадщини якої входить 2 / 5 частки вказаного будинку, також у змагальному процесі доводити правомірність своєї позиції під час розгляду справи за №740/1408/24, розгляд якої здійснюється Ніжинським міськрайонним судом за позовом ОСОБА_2 до Ніжинської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування на 2 / 5 частки даного будинку.

З огляду на викладене у задоволенні позову необхідно відмовити у зв`язку із застосуванням позивачем способу захисту, який не узгоджується із положеннями ст.16 ЦК України.

У зв`язку з відмовою у позові підстави для стягнення на користь позивача сплачених ним 1073 грн 60 коп судового збору та 15000 грн витрат на правничу допомогу відповідно до ст.141 ЦПК України відсутні.

При розгляді справи суд виходить виключно із тих доказів, що надані сторонами під час судового розгляду із врахуванням змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Керуючись ст.ст.12, 13, 19, 81, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що не прийняв спадщину,-відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі до Чернігівського апеляційного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Суддя В.Олійник

Повне рішення суду складене 21 жовтня 2024 року.