Справа №345/3580/24
Провадження № 2-о/345/146/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.10.2024 р. м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Гапоненка Р.В.,

за участю секретаря судового засідання Баран В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Калуська міська рада, про встановлення факту родинних відносин, суд

в с т а н о в и в :

що ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеною заявою. Заяву обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мама ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У власності спадкодавця на час смерті перебувала 1/3 частка квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору міни квартир та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Заявник звернувся до приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Попович О.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Однак в оформленні права на спадщину нотаріус відмовив, оскільки неможливо підтвердити факт родинних відносин між заявником та спадкодавцем. Як вбачається із постанови нотаріуса, такі обставини мають місце тому, що у свідоцтві про народження заявника дані матері зазначено « ОСОБА_3 », а згідно свідоцтва про смерть, померлою вказано « ОСОБА_2 ». Просить встановити факт, що він є сином ОСОБА_2 .

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17.06.2024 відкрито провадження у справі і призначено справу до судового розгляду.

Представник заявника адвокат Іванів О.Б. подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримує та просить задовольнити.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності. У заяві зазначив, що докази, які долучено заявником до справи, не є достатніми для встановлення факту родинних відносин.

Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи із такого.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Нормами статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 1 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Враховуючи вищезазначене, слід зробити висновок про те, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Згідно свідоцтва про смерть, яке видане 24.07.2023 № 379076, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Із заявою про прийняття спадщини після її смерті до нотаріуса звернуся заявник у цій справі.

Нотаріус постановою від 01.02.2024 № 7/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії відмовив заявнику в оформленні права на спадщину, оскільки неможливо підтвердити факт родинних відносин між заявником та спадкодавцем.

У свідоцтві про народження заявника зазначено, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_3 під іменем ОСОБА_1 в місті Нижнєвартовськ Тюменської області. Його батьком зазначено « ОСОБА_4 », а мамою - « ОСОБА_3 ».

У свідоцтві про переміну прізвища, імені, по батькові, яке видано 05.11.1999 за № 002262, прізвище заявника змінено з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ».

Із записів у будинковій книзі для прописки громадян, що проживають в квартирі АДРЕСА_1 , зазначено про зареєстрованих осіб: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Із свідоцтва на поховання від 20.07.2024 видно, що ОСОБА_1 здійснив поховання ОСОБА_2 .

Згідно пояснення ОСОБА_8 встановлено, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю ОСОБА_1 , та за життя називала його сином. Вони проживали разом, вели спільне господарство.

Згідно пояснення ОСОБА_9 встановлено, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю ОСОБА_1 , та за життя називала його сином, а він називав її мамою.

З огляду на викладене, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки вимоги заявника ґрунтуються на законі, належним чином обґрунтовані та доказово підтверджені матеріалами справи.

Встановлення факту родинних відносин має для заявника юридичне значення, так як без цього він не може реалізувати своє право на спадкування після смерті матері.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 4, 258, 259, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , є сином померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Головуючий: