Справа № 301/895/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" жовтня 2024 р. м. Іршава

Іршавський районний судЗакарпатської області у складі:

головуючої судді Бобик О.І.

за участю секретаря судового засідання Бабинець В.Ю.,

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Іршава у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Позов мотивований тим, що 07.01.2022 ОСОБА_4 одержав у борг від позивача ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 20 000 доларів США, що за курсом НБУ, станом на 10.02.2023 складає 731 200 гривень, та зобов`язався повернути отриману суму в повному обсязі, тобто в сумі 20 000 доларів США до 07.07.2022. Оригінал розписки від 07.01.2022 написаний та підписаний власноручно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Вказану розписку у якості свідків підписали ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які підтвердили факт передачі грошових коштів в сумі 20 000 доларів США.

Зазначає, що незважаючи на встановлений та погоджений порядок та умови повернення грошових коштів відповідно до розписки від 07.01.2022 ОСОБА_4 уникав виконання зобов`язання, а саме повернення позивачу отриманих коштів.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 помер згідно свідоцтва про смерть Чеської Республіки. На день смерті ОСОБА_4 залишилася спадщина.

21.03.2022 ОСОБА_2 подала до Іршавської державної нотаріальної контори Закарпатської області заяву про прийняття спадщини. Дана заява зареєстрована у книзі обліку за реєстрацією спадкових справ № 92. Також заява посвідчена приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Гецко А.І. від21.03.2022 та зареєстрована в реєстрі за №427.

Згідно даної заяви відповідачка ОСОБА_2 прийняла спадщину, яка залишилася після смерті її чоловіка ОСОБА_4 .. Тобто, права та обов`язки померлого ОСОБА_4 перейшли до його дружини ОСОБА_2 ..

Неодноразові звернення позивача з проханням дотриматись обов`язку після прийняття спадщини, а саме обов`язок відповідача повернути грошові кошти, які були надані ОСОБА_4 ..

За наведених обставин просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 20 000 доларів США.

Ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 30.03.2024 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено до підготовчого судового засідання.

27.04.2023 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд їх задовольнити з підстав зазначених у позові. Пояснив, що коли його батько помер, то йому зразу повідомили і він на наступний день поїхав у Чехію. Із вимогою про повернення боргу до відповідачки звертався усно, до нотаріуса відповідної заяви не подавав, звернувся до суду у березні 2023 року. Також подавав заяву до нотаріуса про прийняття спадщини за померлим батьком. Наразі у суді перебуває справа про спір між ним та відповідачкою щодо спадкового майна.

Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, які причини неявки суду не повідомив, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, які причини неявки суду не повідомила, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи.

Представник відповідачки ОСОБА_7 подала заяву, у якій просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначила, що позивач пропустив строк пред`явлення вимоги до спадкоємця.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.

Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що згідно розписки ОСОБА_4 позичив від ОСОБА_1 20 000 доларів США і зобов`язується повернути їх до 07.07.2022 - 07.07.2023 (а.с. 22-23).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що стверджується свідоцтвом про смерть Чеської Республіки (а.с.14-15).

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється зі смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Верховний суд зазначив, що сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за зобов`язанням, а також припинення такого зобов`язання. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 квітня 2018 року у справі № 14-53цс18.

Суд зазначив, що відповідно до пункту 189 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5, зареєстрованої Міністерстві юстиції України 03 березня 2004 року за № 283/8882, нотаріус за місцем відкриття спадщини в строк, установлений статтею 1281 ЦК України, приймає претензії від кредиторів спадкодавця. Претензії мають бути заявлені у письмовій формі і прийняті незалежно від строку настання права вимоги. Про претензію, що надійшла, нотаріус доводить до відома спадкоємців, які прийняли спадщину, або виконавця заповіту.

Також, Верховний Суд роз`яснив, що стаття 1281 ЦК України не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів. Пред`являння вимог може відбуватися як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом ст. 1218, ч. 3 ст. 1231 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До спадкоємця переходить обов`язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові зі спадкодавця за життя спадкодавця.

Аналогічні роз`яснення надані в абз.2 пункту 32 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року, де зазначено, що з урахуванням положення ст.1281 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки у межах яких кредитор здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право, а не є строком позовної давності.

Указаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 08 квітня 2015 року справа № 6-33цс/15.

Частиною 2 ст. 1281 ЦК України передбачено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги.

Відповідно до встановлених судом фактів та підтверджуючих доказів, які були надані сторонами, про смерть боржника ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 позивачу стало відомо відразу після його смерті, оскільки він перебував на його похованні.

Таким чином, шестимісячний строк звернення кредитора з вимогою за спірним договором позики до спадкоємців, передбачений ч.2 ст.1281 ЦК України, розпочався з часу смерті померлого ОСОБА_4 , тобто з 30.01.2022 та закінчився 30.07.2022.

Аналізуючи вищезазначені обставини, судом встановлено, а позивачем було визнано в судовому засіданні той факт, що позивач ОСОБА_1 знав про смерть позичальника ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки побував на його похованні. Крім цього, в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достовірні докази того, що позивач ОСОБА_1 , у передбачений законом строк та порядок, звертався з письмовою вимогою до нотаріальної контори чи спадкоємців про заявлені вимоги, а саме щодо повернення грошової суми за договором позики.

Також, в судовому засіданні було встановлено та визнано позивачем, що спадкоємцями спадкового майна померлого є не тільки його дружина, тобто відповідачка ОСОБА_2 , але і він сам, про що 17.02.2022 подав приватному нотаріусу Хустського районного нотаріального округу заяву про прийняття спадщини (том 1 а.с.99-101).

Крім того, між сторонами триває спір щодо спадкового майна, який перебуває на розгляді в суді.

Отже, сплив визначений статтею 1281 ЦК України строк пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за зобов`язанням, а також припинення такого зобов`язання. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 квітня 2018 року у справі № 14-53цс18.

Аналогічні правові висновки також містяться в Постанові Верховного Суду України від 12.04.2017, в справі № 6-2962цс16, в постанові Верховного Суду України від 08 квітня 2015 року № 6-33цс15 та в постанові Верховного Суду України від 17 квітня 2018 року № 14-53 цс 18.

Оскільки кредитор пред`явив свої вимоги до спадкоємця з порушенням строків, встановлених ст. 1281 ЦК України, які є присічними, що згідно з ч. 4 даної статті, позбавляє його права вимоги до відповідача.

Керуючись ст. ст. 1218, 1258, 1261, 1281 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76, 77, 79, 80, 81, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 18.10.2024.

Суддя Іршавського

районного суду : О. І. Бобик