Провадження № 2-о/727/502/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого - судді: Танасійчук Н.М.

за участю секретаря: Дячук І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , де заінтересованою особою виступає Чернівецька міська рада про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Посилалася на те, що у 1973 році вона одружилася з ОСОБА_2 та своє дівоче прізвище « ОСОБА_3 » змінила на прізвище чоловіка « ОСОБА_4 ».

Однак 19.01.1983 року шлюб заявниці було розірвано, про що Ленінським райвідділом РАГС в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу було зроблено запис №30 та після розірвання шлюбу, прізвище « ОСОБА_4 » не змінювала.

В паспорті громадянина України НОМЕР_1 , виданому Ленінським РВ УМВС України в Чернівецький області від 05.01.1998 року її прізвище зазначено як « ОСОБА_4 ».

Під час видачі трудової книжки від 01.06.1968 року прізвище заявниці вказано на російській мові як «Шляхтицькая» ОСОБА_5 .

Пізніше при отриманні 18.06.1984 року вкладишу до трудової книжки НОМЕР_2 прізвище заявниці було зазначено на російській мові, як «Клишина» ОСОБА_6 .

На підставі розпорядження №149 від 12.12.1994 року заявницею було приватизовано квартиру АДРЕСА_1 , про що видано свідоцтво про право власності на житло. У вказаному свідоцтві про право власності на житло з невідомих підстав зазначено прізвище як « ОСОБА_7 » і за вказаним прізвищем проведено реєстрацію даної квартири ЧДОБТІ в реєстровій книзі №81 стор № 239 за реєстровим номером 7175 04.09.1997 року.

При цьому в технічному паспорті на вказану квартиру прізвище заявниці зазначено як « ОСОБА_4 ».

При отриманні паспорту громадянина України для виїзду за кордон від 08.03.2005 року № НОМЕР_3 її прізвище було вказано як « ОСОБА_4 ».

У пенсійному посвідченні серії НОМЕР_4 прізвище зазначено, як « ОСОБА_4 ».

На момент звернення до суду внести зміни в частині прізвища в свідоцтво про право власності на житло від 14.12.1994 року не вдалося можливим, в зв`язку з відсутністю зазначеної підстави і порядку в Законі України «Про приватизацію державного житлового фонду» та відсутністю будь-яких записів в електронних реєстрах: Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, і підтвердженням права власності на приватизовану частину квартири. Таким чином, та враховуючи наявність помилок у написанні прізвища заявниці вона не в змозі реалізувати своє право на власність, а тому з метою захисту свого порушеного права змушена була звернутись із заявою до суду.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилаяь, у поданій писькомый до суду заяві просила розглянути справу у її відсутності, заяву підтримує в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Чернівецького металообробного заводуу судове засідання не з`явилася, з невыдомих суду причин.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, у відповідності до ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності оспорюваних прав.

Положеннями ст. 315 ЦПК України визначено перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені судом. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Як було встановлено судом, на підставі розпорядження №149 від 12.12.1994 року ОСОБА_8 було приватизовано квартиру АДРЕСА_1 , про що видано свідоцтво про право власності на житло від 14.12.1994 року.(а.с. 10)

З паспорта громадянина України, серії НОМЕР_1 судом встановлено, що ОСОБА_9 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зареєстрована в АДРЕСА_2 (а.с.4-5)

У паспорті громадянина України для виїзду за кордон від 08.03.2005 року № НОМЕР_3 , пенсійному посвідченні серії НОМЕР_4 , прізвище заявниці вказано « ОСОБА_10 (а.с.6-7)

У трудовій книжці, прізвище заявниці вказано на російській мові як «Шляхтицькая» ОСОБА_5 . Згідно вкладишу до трудової книжки НОМЕР_2 прізвище заявниці зазначено ОСОБА_11 . (а.с.8)

Як вбачається з свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 від 19.01.1983 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано, про що Ленінським райвідділом РАГС в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу від 19.01.1983 року було зроблено запис №30. Після розірвання шлюбу дружина залишила прізвище « ОСОБА_4 ».(а.с. 9)

Досліджені судом докази вказують на те, що правовстановлюючий документ, зокрема свідоцтво про право власності на житло від 14 грудня 1994 року на квартиру АДРЕСА_1 видане на ім`я ОСОБА_1 належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За таких обставин, оскільки заявник фактично просить підтвердити факт належності правовстановлюючого документу, що тягне за собою можливі юридичні наслідки, і такий факт підтверджений належними письмовими доказами, суд приходить до висновку, що вимоги заяви обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 4, 5, 10, 18, 133, 197, 206, 259, 263-265, 273, 293, 315, 319 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , задовольнити.

Встановити факт, належності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 ), правовстановлюючого документу, зокрема свідоцтва про право власності на житло, виданого 14.12.1994 року на підставі розпорядження органу приватизації №149 від 12.12.1994 року та зареєстрованого в ЧДОБТІ в реєстровій книзі №81 стор № 239 за реєстровим номером 7175 від 04.09.1997 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Танасійчук Н.М.