Справа № 487/6603/24
Провадження № 2/487/2605/24
22.10.2024 м. Миколаїв
Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Дерепи К.М., за участю секретаря судового засідання Карбівничої А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Миколаєва в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,
До Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором. Позовні вимоги мотивовано тим, що 25.06.2021 між ТОВ «ABEHTУC УKPAIHA» та відповідачкою укладено Договір про надання споживчого кредиту № 4370363. Згідно Договору, основними умовами кредиту передбачено всі істотні умови договору, а саме: розмір кредиту, строки користування кредитом, строк дії Договору, відсоткові ставки за користування кредитом, загальна вартість кредиту та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього Договору. Розмір наданого кредиту 7800 грн., процентна ставка 1,90% в день та застосовується в межах строкукредиту; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою позичальника; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася авто пролонгація. Кожен день автопролонгації договору є новою датою повернення кредиту. Укладення договору відбулося шляхом електронної ідентифікації позичальника при вході в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Кредитодавцем правильності введення коду, направленого на номер мобільного телефону відповідача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який е одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформаціі щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, Кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому Договором. 24 січня 2022 року ТОВ «ABEHTУC УKPAIHA» на підставі договору №24-01/2022 відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4370363. 10 березня 2023 року було укладено договір №10-03/2023/0 l відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4370363. Станом на час звернення позивача до суду відповідач тіло кредиту не повернула, проценти за користування коштами не сплачує. А тому позивач просить задовольнити заявлені вимоги.
Ухвалою суду від 13.09.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Згідно довідки Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Миколаївській області, ОСОБА_2 28.05.2024 змінила прізвище на ОСОБА_3 .
Відповідач отримала копію ухвали суду про відкриття провадження разом із копією позовної заяви з додатками 23.09.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 06 009 633 942 90. Відзив не подала. У судове засідання не з`явилася. Причин неявки не повідомила. Жодних заяв, клопотань, пояснень, заперечень суду не подала.
Позивач зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Ураховуючи зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення в порядку ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд ураховує наступне.
Отже, відповідач здійснила дії, спрямовані на укладання кредитного договору шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської карти на рахунок якої перераховано грошові кошти на платіжну карту № НОМЕР_1 . Підписанням договору позики відповідач також підтвердила, що вона повністю ознайомилася з усіма його умовами, в тому числі з правилами.
ТОВ «ABEHTУC УKPAIHA» належним чином виконало свої зобов`язання за договором кредиту надавши ОСОБА_1 кредитні кошти в порядку передбаченому умовами договору кредиту. Успішність операції надання суми кредиту відповідачеві підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Контактний дім» №7/5090 від 07.06.2024, згідно якої на картку № НОМЕР_1 прийнято 7800,00 грн. 25.06.2021 о 17:48, номер транзакції 959702675, номер замовлення 20018313. Відповідач 26.08.2021 та 31.08.2021 здійснила оплату процентів на загальну суму 5500 грн.
24 січня 2022 року ТОВ «ABEHTУC УKPAIHA» на підставі договору №24-01/2022 відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4370363. Згідно реєстру боржників до договору факторингу №24-01/2022, ОСОБА_2 значиться в списку під номером 1162.
Станом на час звернення позивача до суду відповідач тіло кредиту не повернула, проценти за користування коштами не сплачує.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Частиною 1 статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
При цьому, в частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Презумпція правомірності правочину закріплена у статті 204 ЦК України та може бути спростована насамперед нормою закону, яка містить відповідну заборону. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний відповідно до закону судом недійсним.
У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа.
Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 статті 530 ЦК України).
Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Стягнення 3 % річних та інфляційних витрат можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання і обмежується останніми 3 роками, які передували подачі позову. Вимоги про стягнення грошових коштів, передбачених ст. 625 ЦК України, не є додатковими вимогами в розумінні ст. 266 ЦК України.
Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що кредитний договір №4370363, укладений між ТОВ «ABEHTУC УKPAIHA» та ОСОБА_2 на суму 7800,00 грн., укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».
Виходячи з вищенаведеного, враховуючи неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1. п. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно п. 1, 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження надання професійної правничої допомоги, представником позивача надано: договір про надання правової допомоги №07-06/2024 від 07.06.2024, заявку на надання юридичної допомоги №159 від 01.07.2024, витяг з акту №1 про надання юридичної допомоги від 05.07.2024, прас-лист АО Лігал Ассістанс. Варість послуг визначено 9000,00 грн.
При цьому, суд звертає увагу на те, що предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором. Справа є малозначною в силу вимог закону, та не є складною. За таких обставин, суд вважає, що позивачем витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 9000,00 грн. є завищеними та становлять надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу судових витрат.
Ураховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд приходить до висновку про необхідність зменшити їх розмір та стягнути з відповідача на корить позивача понесені у даній справі витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у розмірі 4000,00 грн.
В порядку ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір 3028,00 грн.
Керуючись статтями 10, 18, 23, 76, 258, 259, 263-265, 279, 280, 282, 352, 354 ЦПК України, суд
Задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» 3028,00 грн. витрат по сплаті судового збору.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» 4000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених ЦПК України не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга.

Повне рішення складено 22.10.2024.

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» , місцезнаходження: 01133, місто Київ, вул. Мечнікова, будинок 3, офіс 306.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя: К.М. Дерепа