СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/1183/23
Провадження № 2/306/28/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2024 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого-судді Жиганської Н.М.

за участю секретаря судового засідання Сова-Фафула А.Я.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Свалява в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (мешк. АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 (мешк. АДРЕСА_1 , РНОКПП відсутній) про стягнення матеріальної та моральної шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням.

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням.

Як на підставу заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідно до ухвали Свалявського районного суду від 01.05.2023 року по справі 306/258/21 кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 закрито та останнього звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв"язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов у вказаному провадженні залишено без розгляду та зазначено, що звільнення від кримінальної відповідальності не звільняє особу від обов"язку відшкодувати заподіяну іі діями шкоду.

Вважає, що умисними діями відповідача ій спричинено матеріальну та моральну шкоду яку оцінила : матеріальну шкоду в розмірі 30250 гривень, моральну шкоду в розмірі 50 000 гривень.

Суд своєю ухвалою від 11.08.2023 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначив судове засідання без повідомлення сторін.

Відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 06.02.2024 року за клопотанням представника відповідача-адвоката Бухтоярової О.В., яка діє в інтересах ОСОБА_3 суд здійснив перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження в розгляд справи за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням.

Судовий розгляд справи призначений відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 25 березня 2024 року.

Розгляд справи призначено на 16:00 годину 10.10.2024 року.

08.10.2024 року позивач ОСОБА_2 подала до суду заяву № 7847 про розгляд справи без іі участі та участі іі представника.

Представник відповідача в судовому засіданні заявлених вимог не визнала та пояснила, що позивачем не доведено вини відповідача у нанесенні тілесних ушкоджень та заподіянні шкоди позивачу. З цих підстав просить у позові відмовити.

Заслухавши думку представника відповідача, пояснення свідка ОСОБА_4 дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов до задоволення не підлягає.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; ч.3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; ч. 1 ст. 76 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; ч.2 ст. 83 ЦПК України - позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України - завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ОБГРУНТУВАННЯ ВИСНОВКІВ СУДУ :

Відповідно до ухвали Свалявського районного суду від 01.05.2023 року ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності за ст. 125 ч. 2 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв"язку із закінченням строків давності.

На підтвердження винуватості ОСОБА_3 у нанесенні тілесних ушкоджень та заподіянні матеріальноі та моральної шкоди позивачем надано суду квитанції про проведення витрат на придбання медикаментів, оплату проведення МРТ та оплату ремонту мобільного телефону.

Дослідивши вказані докази, суд дійшов висновку, що такі не підтверджують факту нанесення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень позивачу.

Зокрема, висновок експерта № 50 від 01.10.2020 року комісійної судово-медичної експертизи підтверджує лише сам факт наявності тілесних ушкоджень у ОСОБА_2 і не підтверджує факт іх заподіяння відповідачем.

Надані суду квитанції про проведення витрат для придбання ліків позивачем на обгрунтування матеріальної шкоди не підтверджуть необхідності придбання таких, поскільки суду не надано для дослідження лікарських призначень, відповідно до поставленого діагнозу внаслідок отримання тілесних ушкоджень.

Аналогічно не підтведжено належними та допустимими доказами факт пошкодження відповідачем мобільного телефону позивача.

При прийнятті рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України за клопотанням цієї особи, суд не встановлює винуватість особи та не досліджує докази на підтвердження такої винуватості.

Отже, обов"язок по доказуванню факту спричинення відповідачем позивачу тілесних ушкоджень покладається на позивача.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що ОСОБА_3 тілесних ушкоджень позивачу не наносив.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України- шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Тобто для відшкодування шкоди повинен бути доведеним не лише факт заподіяння шкоди а і факт заподіяння такої певною особою.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що позивач заявлених вимог належними та допустимими доказами не довів, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

Статтею 129 1 Конституції України визначено: Суд ухвалює рішення іменем України. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року).

У контексті вказаної практики суд уважає наведене обґрунтування цього рішення достатнім.

Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Керуючись ст.2, 4, 13, 15, 81, 89, 95, 258, 259, 263, 264, 265, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, на підставі ст. 49 КК України, ст. 1166, 1177 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (мешк. АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 (мешк. АДРЕСА_1 , РНОКПП відсутній) про стягнення матеріальної та моральної шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням відмовити.

Рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Повний текст судового рішення складено 21.10.2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається протягом 30 днів до Закарпатського апеляційного суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ - СУДДЯ Н.М.ЖИГАНСЬКА