Провадження № 2/761/9853/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Волошин В.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання наказу протиправним і недійсним; зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2024р. ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просив суд:

- визнати наказ ВАТ «Укрдіпродеревпром» №11-к від 17 березня 1997р. протиправни м і недійсним, встановити датою звільнення позивача 27 листопада 1997р. (датою закінчення дії трудового договору) (далі по тексту - вимога №1);

- зобов`язати відповідача при обрахуванні пенсії за віком відповідно до Закону України №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зарахувати період вимушеного прогулу позивача з 25 березня 1997р. по 31 жовтня 1997р. - до його трудового стажу головного інженера проектів ВАТ «Укрдіпродеревпром» (далі по тексту - вимога №2).

Під час вивчення матеріалів позовної заяви суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відмови у відкриття провадження в частині заявленої вимоги №2 та залишення позову без руху, із наданням позивачу строку для усунення недоліків в частині заявленої вимоги №1, виходчи із наступних підстав.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950р. кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

У позовній заяві позивач просив суд, поміж іншого, зобов`язати відповідача при обрахуванні пенсії за віком відповідно до Закону України №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зарахувати період вимушеного прогулу позивача з 25 березня 1997р. по 31 жовтня 1997р. - до його трудового стажу головного інженера проектів ВАТ «Укрдіпродеревпром» .

Зі змісту позовної заяви вбачається, що зарахування трудового стажу позивачу необхідно для призначення пенсії за віком.

При цьому, згідно доданої до позову відповіді позивач звернувся до до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві із заявою про перерахунок пенсії по стажу, однак, у відповідному перерахунку відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» останньому було відмовлено.

Враховуючи, що позивач просить фактично підтвердити його наявний трудовий стаж у зв`язку з відмовою посадових осіб органу Пенсійного фонду України зарахувати період його роботи для призначення пенсії за віком, то, з огляду на вищевикладене вказана заява не може бути розглянута судом у порядку цивільного судочинства.

4 вересня 2019р. Велика Палата Верховного суду розглянула справу №198/623/18 та встановила, що спір щодо встановлення факту трудового стажу для призначення пенсії за віком підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Відмова відповідного органу у встановленні таких фактів може бути оскаржена заінтересованою особою до адміністративного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Частиною 1 ст. 5 КАС України передбачено право кожної особи звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій. Зокрема, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Пенсійний фонд України (його територіальні органи) є суб`єктом владних повноважень, наділеним владними управлінськими функціями у сфері пенсійного забезпечення.

Якщо вирішення спору має відбуватися в позовному провадженні за правилами адміністративного судочинства, то згідно з вимогами пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження.

Вирішення спору із суб`єктом владних повноважень щодо права на перерахунок пенсії та її призначення має розглядатися в позовному провадженні за правилами адміністративного судочинства, тому суд відмовляє у відкритті провадження у справі на підставі вимог п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, про наявність правових підстав для відмови у відкритті провадження по справі в частині заявленої вимоги №2, оскільки спір в частині зазначеної вимоги не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Під час вивчення матеріалів позовної заяви в частині заявленої позивачем вимоги №1 судом було встановлено, що остання подана з порушенням вимог ст. 175 ЦПК України.

Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Позивач, звертаючись до суду із цим позовом, зазначив відповідачем Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві, однак по тексту позову не викладено обставин, яким чином зазначений відповідач порушив право чи інтерес позивача в розрізі заявленої вимоги №1, враховуючи те, що судом було відмовлено у відкритті провадження в частині заявлених вимог до вказаного відповідача.

Крім того, позивачу необхідно уточнити і зміст вимог позову, шляхом конкретизації змісту оспорюваного наказу.

Згідно ст. 185 ЦПК України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Суддя зауважує, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням права позивача на доступ до правосуддя.

Так, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, сформульованою, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010р. у справі «Пелевін проти України» (пункт 27), від 30 травня 2013р. у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31), в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, у пункті 55 справи «Креуз проти Польщі», про те, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти («Kreuz v. Poland» № 28249/95).

Отже, встановлюючи конкретні вимоги до змісту та форми позовної заяви, а також до документів, які мають бути до неї додані, ЦПК України при цьому покладає обов`язок на суд перевірити виконання позивачем цих вимог та прийнятності позовної заяви на стадії вирішення питання про відкриття провадження по справі.

Таким чином, для усунення вищевикладених недолків позову в частині заявленої позивачем вимоги №1, останньому необхідно уточнити коло учасників у вказаній справі (зазначити відповідачем особу, яка, на думку позивача порушила його право в частині заявленої вимоги №1), а також уточнити зміст позовних вимог та надати суду виправлену редакцію позову, та її копії відповідно до кількості учасників справи.

Керуючись ст. ст. 2, 175, 186, 258-261, 268, 315, 353-355 ЦПК України; ст. ст. 171, 303 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання наказу протиправним і недійсним; зобов`язання вчинити дії, в частині заявлених вимог щодо:

- зобов`язання відповідача при обрахуванні пенсії за віком відповідно до Закону України №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зарахувати період вимушеного прогулу позивача з 25 березня 1997р. по 31 жовтня 1997р. - до його трудового стажу головного інженера проектів ВАТ «Укрдіпродеревпром».

Роз`яснити ОСОБА_1 , що з вказаною вимогою необхідно звертатись в порядку адіміністративного судочинства до Київського окружного адміністративного суду.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання наказу протиправним і недійсним - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

У випадку невиконання цієї ухвали у встановлений судом строк, позовна заява вважається неподаною і підлягає поверненню позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвалу суду в частині відмови у відкритті провадження може бути оскаржено до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя: