У Х В А Л А

про розгляд заяви про уточнення позовної заяви

09 жовтня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Бенца К.К.

при секретарі судових засідань - Майор Ю.В.

за участі :

представника позивача Мадяр В.

представника відповідача Ракущинець А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді справу за позовною заявою ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на іпотечне майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся 05.12.2013 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на іпотечне майно.

16.04.2024 року до суду від представника позивача надійшла уточнена позовна заява до справи №308/21543/13 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Подану заяву мотивує тим, що у зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 15.10.2013 року має заборгованість 37 437,35 дол. США, яка складається з наступного:

-31 369,96 дол. США заборгованість за кредитом (тіло кредиту);

-3031,13 дол. США заборгованість по процентам за користування кредитом;

-629,38 дол. США заборгованість по комісії за користування кредитом;

- 594,35 дол. США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором;

а також штрафи відповідно до договору:

-31,29 дол. США штраф (фіксована сума);

- 1781,24 дол. США штраф (процентна складова).

Вказує, що в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором АТ КБ «ПРИВАТБАНК» і відповідач 08.04.2008 року уклали договір іпотеки №MKMOGI.

З огляду на викладене, просить суд в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №MKMOGI від 08.08.2008 року, в розмірі 37437,35 дол. США, що курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 15.10.2013 року складає 299124,43 грн. (31369,96 дол. США) заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 3031,13 дол. США заборгованість по процентам за користування кредитом; 629,38 дол. США заборгованість по комісії за користування кредитом; 594,35 дол. США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; 31,29 дол. США штраф (фіксована сума); 1781,24 дол. США штраф (процентна складова) звернути стягнення на квартиру загальною площею 32,90 кв.м., житловою площею 15,80 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу на електронному аукціоні у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої ЗУ «Про виконавче провадження»; виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у квартирі (предмет іпотеки), розташованій за адресою: АДРЕСА_1 ; вирішити питання про розподіл судових витрат.

10.05.2024 року до суду від представника відповідача надійшло заперечення проти уточненої позовної заяви, згідно якого зазначив, що 13.12.2013 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду було відкрито провадження по даній справі та завершено підготовку справи до судового розгляду без проведення попереднього судового засідання, даною ухвалою справу призначено до судового розгляду на 30.01.2014 року о 09 год. 25 хв. в залі суду м. Ужгород. Дана справа неодноразово розглядалась та в подальшому була зупинена судом до завершення розгляду іншої справи. Таким чином, провадження у справі було відкрито за спрощеною процедурою без проведення підготовчого звсідання з призначенням розгляду справи по суті.

Представник відповідача зазначає, що у відповідності до ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

З посиланням на приписи ст.49 ЦПК України представник відповідача зазначає, що таким чином позивач не використавши своє право до початку першого судового засідання у справі, яке відбулось більше 10 років назад 30.01.2014 року не може його здійснити, коли процесуально він позбавлений права цього зобити.

З огляду на викладене, вважає, що відсутні підстави для прийняття до розгляду заяви про зміну позову, та за таких обставин, заява представника позивача підлягає поверненню позивачу без розгляду.

В судовому засіданні представник позивача подану уточнену позовну заяву підтримав та просив суд прийняти до розгляду.

Представник відповідача Ракущинець А. в судовому заперечив проти прийняття уточненої позовної заяви з підстав викладених у письмових запереченнях, просив суд відмовити у прийняті такої заяви.

Суд, заслухавши доводи представника відповідача ОСОБА_2 , представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи в межах заявлених клопотань, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 05 грудня 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про звернення стягнення на іпотечне майно.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Леміш О.М. від 13 грудня 2013 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи до судового розгляду на 30.01.2014 року.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Леміш О.М. від 27.11.2014 року провадження по даній справі зупинено до розгляду Ужгородським міськрайонним судом справи за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ "Приватбанк" про визнання угоди до договору про іпотечний кредит недійсною.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бенца К.К. від 28.12.2018 року прийнято матеріали даної справи до свого провадження .

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бенца К.К. від 21.12.2021 року поновлено провадження у цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення та продовжено розгляд справи зі стадії на якій його було зупинено, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 23 лютого 2022 року .

16.04.2024 року до суду від представника позивача надійшла уточнена позовна заява до справи №308/21543/13 про звернення стягнення на предмет іпотеки, в якій позивач просив суд в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №MKMOGI від 08.08.2008 року, в розмірі 37437,35 дол. США, що курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 15.10.2013 року складає 299124,43 грн. (31369,96 дол. США) заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 3031,13 дол. США заборгованість по процентам за користування кредитом; 629,38 дол. США заборгованість по комісії за користування кредитом; 594,35 дол. США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; 31,29 дол. США штраф (фіксована сума); 1781,24 дол. США штраф (процентна складова) звернути стягнення на квартиру загальною площею 32,90 кв.м., житловою площею 15,80 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу на електронному аукціоні у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої ЗУ «Про виконавче провадження»; виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у квартирі (предмет іпотеки), розташованій за адресою: АДРЕСА_1 ; вирішити питання про розподіл судових витрат.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон №2147-VIII), відповідно до підпункту 9 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» якого встановлено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач може змінити або підставу, або предмет позову. Зміна підстав і предмету позову не допускається. Верховний Суд вказує, що якщо в процесі розгляду справи повністю змінюються підстави й предмет позову, то це слід розглядати як нові позовні вимоги, які мають бути оформлені письмовою заявою у відповідності з ЦПК України і одночасною відмовою від раніше заявлених вимог. Зокрема, такий правовий висновок надано Верховним Судом у рішенні від 13.03.2018 року в справі №916/1764/17.

У постанові Верховного Суду від 03 серпня 2020 року №911/2139/19 звернуто увагу на те, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог, або заявлення «додаткових» позовних вимог і т.п.

Тому в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об`єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову.

Суд звертає увагу на те, що позовна вимога - це прохання позивача до суду, яке наводиться у резолютивній (прохальній) частині позовної заяви. Позовні вимоги відповідають предмету позову.

Збільшення чи зменшення розміру позовних вимог - це їх кількісна, а не якісна зміна, яка може бути викликана уточненням розрахунку ціни позову, частковим виконання спірного зобов`язання відповідачем, тактичними міркуваннями. Наприклад, позивач може збільшити суму відшкодування, заробітної плати за час вимушеного прогулу, зменшити суму стягнення у зв`язку з частковим погашенням боргу. Натомість, доповнення позову додатковими вимогами не вважається зміною розміру позовних вимог.

При цьому Верховний Суд зазначає про те, що збільшити або зменшити розмір позовних вимог можна лише тоді, коли вони виражені у певному цифровому еквіваленті, наприклад, у грошовому розмірі. Доповнення позовних вимог новими відбувається шляхом зміни предмету позову, а не через збільшення розміру позовних вимог.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 09 липня 2020 року у справі № 922/404/19 зазначено, що «під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви. Така ж правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 10 грудня 2019 року у справі 923/1061/18, від 19 грудня 2019 року у справі № 925/185/19, від 23 січня 2020 року у справі № 925/186/19».

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

При цьому збільшити або зменшити розмір позовних вимог можна лише тоді, коли вони виражені у певному цифровому еквіваленті, наприклад, у грошовому розмірі. Доповнення позовних вимог новими відбувається шляхом зміни предмета позову, а не через збільшення розміру позовних вимог.

ВС неодноразово наголошував на тому, що лише до закінчення підготовчого засідання по справі, або до початку першого засідання по справі, якщо розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження, позивачі можуть збільшити або зменшити позовні вимоги, змінити предмет або підставу позову.

Право на вчинення такої процесуальної дії як звернення до суду із заявою про збільшення або зменшення позовних вимог, зміни предмету або підстав позову втрачається з моменту початку першого засідання по справі.

Як вбачається з матеріалів справи, перше судове засідання по справі було розпочато під головуванням судді Леміш О.М. 30.01.2014 року, а під головуванням судді Бенца К.К. - 23.02.2022 року тобто, строк, відведений для подання заяв про збільшення або зменшення позовних вимог, зміни предмету або підстав позову вичерпано.

Отже, за змістом пункту 2 частини другої статті 49 ЦПК України, саме до початку вказаного судового засідання позивач вправі був подати заяву про збільшення або зменшення позовних вимог, зміни предмету або підстав позову.

У постанові КЦС ВС від 10.01.2024 у справі № 760/8817/21 вказано, що на осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

У постанові Верховного Суду від 08 травня 2018 року у справі № 910/1873/17 визначено, що принцип добросовісності - це загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, яка, виходячи із конституційних положень, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб. Зловживання правом - це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право.

Верховний Суд наголошує, що цивільний процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка сторони в цивільному судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - винесення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб. У разі ж коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, для затягування розгляду, для створення перешкод опоненту) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним (схожі висновки викладено Верховним Судом у постанові від 12 серпня 2019 року у справі № 905/945/18 та у постанові від 16 жовтня 2019 року у справі № 906/936/18).

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував про обов`язок національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (справа «Шульга проти України», пункт 28, справа від 02 грудня 2010 року) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (справа «Мусієнко проти України», пункт 24, рішення від 20 січня 2011 року).

Неможливість суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа «Смірнова проти України» рішення від 08 листопада 2005 року, справа «Фрідлендер проти Франції» (Frydlender v. Fгапсе, рішення від 27 квітня 2000 року). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (справа «Красношапка проти України» рішення від 30 листопада 2006 року).

В тойже час, позивач звернувся до суду із первинним позовом 05 грудня 2013 року, тоді як із уточненою позовною заявою звернувся до суду лише 16 квітня 2024 року.

При цьому, в поданій представником позивача заяві 16 квітня 2024 року не обґрунтовано поважності причин пропуску процесуального строку щодо її подання.

Відповідно до частини першої та частини другої ст. 126 Цивільного процесуального кодексу України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з положеннями частини першої ст. 127 Цивільного процесуального кодексу України суд, за заявою учасника справи, поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Таким чином, враховуючи, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог, або заявлення «додаткових» позовних вимог, а також з огляду на те, що встановлений законом строк на вчинення процесуальної дії щодо звернення до суду із заявою про збільшення або зменшення позовних вимог, зміни предмету або підстав позову в даному судовому провадженні минув, а поважних причин пропуску строку представником позивача не зазначено, тому заяву про уточнення позовної заяви до справи №308/21543/13-ц про звернення стягнення на предмет іпотеки від 16.04.2024 слід залишити без розгляду.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 19, 49, 83, 126, 127, 274, 277 ЦПК України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника позивача про уточнення позовної заяви до справи №308/21543/13-ц про звернення стягнення на предмет іпотеки від 16.04.2024 року залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Копію ухвали суду направити сторонам по справі для відома.

Дата складання повного тексту ухвали у зв`язку з перебуванням судді у відпустці 22.10.2024.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца