Справа № 331/5750/24
Провадження № 2/331/2649/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2024 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді: Жукової О.Є

за участю секретаря: Мироненко О.В.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, в якому просила визнати за нею в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на частину автомобіля марки КІА SPORTAGE, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , 2014 року випуску, об`єм двигуна 1685.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що «07» жовтня 2017 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від вказаного шлюбу мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

06.07.2019 року ними було придбане рухоме майно, а саме - автомобіль марки КІА SPORTAGE, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , 2014 року випуску, об`єм двигуна 1685.

За спільною згодою автомобіль було зареєстровано на ім`я відповідача.

Сімейне життя з відповідачем не склалось , і рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 30.07.2024 шлюб між нею та відповідачем було розірвано.

Оскільки спірний втомобіль знаходиться у користуванні відповідача, наразі неможливо досягти домовленості щодо поділу спільного сумісного майна подружжя, змушена звернутися до суду з вказаним позовом.

Ухвалою суду від 01 жовтня 2024 року відкрите провадження по справі та визначено справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

Відповідач 24.10.2024 надав суду заяву про визнання позову, в якій не заперечував щодо визнання за позивачем права власності на частину спірного автомобіля.

Позивач в наданій заяві просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала.

Відповідач у наданій заяві про визнання позову просив суд проводити розгляд справи без його участі.

З огляду на визнання відповідачем позову, суд на підставі ч.3 ст. 200, ч.4 ст. 206 ЦПК України вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Частина 1 статті 60 СК України визначає, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (ч.2 статті 60 СК України).

Згідно з положеннями статті 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (стаття 63 СК України).

Згідно з положеннями статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч.1). При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї (ч.2). За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування (ч.3).

Стаття 71 СК України визначає, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом (частина друга статті 372 ЦК України).

Відповідно до п.23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року за № 11 вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст. ст. 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Як встановлено в судовому засіданні, сторони з 07 жовтня 2017 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 30 липня 2024 року у справі 331/4038/24.

Від шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі , а саме 06.07.2019 , ними було придбано автомобіль марки КІА SPORTAGE, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , 2014 року випуску, об`єм двигуна 1685, що підтверджено свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

Сторони не заперечували, що зазначене майно є сумісним майном подружжя.

Судом не встановлено, що сторони домовились щодо зміни розміру часток майна подружжя. Так само не встановлено судом підстав відступати від рівності часток подружжя.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки судом встановлено, що спірний автомобіль придбаний сторонами під час шлюбу, крім того, відповідач позов визнав і визнання ним позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, у зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, позивачці необхідно повернути з державного бюджету 50 % відсотків сплаченого нею судового збору, що становить 1043,75 грн. .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1043,75 грн..

Керуючись ст. 3,4,11-13, 19, 263, 265 , 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) в порядку поділу спільно майна подружжя право власності на частину автомобіля марки КІА SPORTAGE, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , 2014 року випуску, об`єм двигуна 1685.

Головному управлінню Державної казначейської служби України у Запорізькій області повернути ОСОБА_1 ( місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) 50 % відсотків сплаченого судового збору за квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки 26 від 17.09.2024 в сумі 1043,75 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 ( місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 ( місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір в сумі 1043,75 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Повний текст судового рішення складений 25 жовтня 2024 року.

Суддя: