Провадження № 2-о/161/596/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2024 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого - судді Черняка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Лук`янчук О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Луцька міська рада, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,-

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулась до суду із вказаною заявою.

В обґрунтування вимог вказує, що їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ВЛ №017937 від 26.07.2005 року належить земельна ділянка площею 0,0317 га, що розташована на території садівничого масиву «Світанок» № НОМЕР_1 у м. Луцьку Волинської області. При виявленні наміру реалізації свого права власності нею було виявлено розбіжності при написання прізвища у вказаному документі.

Можливості виправити допущену помилку у позасудовому порядку на даний час немає, зважаючи на відсутність механізму внесення змін до документа.

З огляду на наведене, ОСОБА_1 просить суд встановити факт належності їй державного акту на право приватної власності на землю серіїВЛ №017937.

Ухвалою судді від 02.10.2024 року у справі було відкрито провадження та призначено судове засідання.

До початку судового засідання від заявника надійшла заява про розгляд справи без її участі, вимоги заяви підтримує, просить задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, в письмовій заяві просив розглядати справу без його участі, при вирішенні вимог поклався на розсуд суду.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Згідно із листом Верховного Суду України 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

З матеріалів справи вбачається, що 26 липня 2005 на підставі рішення Луцької міської ради від 18.11.2004 року №20/20.3 ОСОБА_2 було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ВЛ № 017937, відповідно до якого їй передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0317 гектарів, що розташована на території садівничого масиву «Світанок» №104 у м. Луцьку Волинської області (а.с.6).

Зі змісту вказаного документу вбачається, що при видачі документу була допущенна помилка в написанні прізвища власника земельної ділянки « ОСОБА_3 », замість вірного « ОСОБА_4 ».

Вказана помилка була допущена відповідальним працівником міської ради при виготовленні додатку №1 до рішення №20/203 від 18.11.2004 року (а.с.13).

Факт належності земельної ділянки « ОСОБА_1 підтверджується також довідкою Садівничого товариства «Світанок» від 27.07.2004 року (а.с.14) та заявою ОСОБА_1 на виготовлення технічної документації на земельну ділянку (а.с.15).

Згідно копії членського квитка садовода анкетні дані заявниці вказані як « ОСОБА_1 » (а.с.26-27, 24-25).

Відповідно до паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Луцьким МВ УМВС України у Волинській області 10.02.1998 року, а також довідки про присвоєння ідентифікаційного номера від 12.07.1999 року анкетні дані заявниці вказано як « ОСОБА_1 » (а.с.4-5).

З матеріалів справи вбачається, що виправлення розбіжності написання прізвища заявниці у документі в позасудовому порядку не виявляється можливим, зважаючи на відсутність механізму внесення змін до державного акту на право приватної власності на землю.

Вказана невідповідність в зазначенні реквізитів прізвища особи, перешкоджають ОСОБА_1 реалізувати своє право власності в повній мірі.

Досліджені судом докази вказують на належність Державного акту на право власності на земельну ділянку, площею 0,0317 га, серії ВЛ № 017937 від 26.07.2005 року ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи викладене, на підставі Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» та керуючись ст.ст.12, 13, 81, 258, 259, 263, 268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Луцька міська рада, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ), Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ВЛ № 017937 від 26 липня 2005 року, виданого на підставі рішення Луцької міської ради від 18.11.2004 року №20/20.3 на ім`я « ОСОБА_1 », зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 010507700/34.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення складено 23 жовтня 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.В. Черняк