Справа № 188/982/24
Провадження № 2/188/878/2024
17 жовтня 2024 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді: Місюра К.В.
при секретарі: Лисяк А.Є.
з участю представника позивачів ОСОБА_1 ( в режимі відео конференції)
розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Петропавлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Лисичанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування
В С Т А Н О В И В:
До Петропавлівського районного судуд Дніпропетровської області звернулася ОСОБА_2 з даною позовною заявою до відповідача та зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . Після його смерті, спадщину за законом, прийняв його син ОСОБА_4 та отримав свідоцтво про право на спадщину у встановленому законом порядку.
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 , після смерті якої, спадщину також прийняв її син ОСОБА_4 .
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 , після смерті якого, спадщину прийняли дружина покійного ОСОБА_2 та його малолітній син ОСОБА_6 .
Дружина та син померлого ОСОБА_4 спільно проживали та були зареєстровані разом з померлим та фактично прийняли спадщину після його смерті , однак належним чином не можуть її оформити. З метою оформлення спадкових справ вони звернулися до приватного нотаріуса Бучанського нотаріального округу Київської області, але отримали постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину і тому змушені звернутися до суду.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала, надала пояснення щодо обставин справи , які повністю відповідають матеріалам справи та просить задовольнити вимоги, представник відповідача в судове засідання не з`явився , про час та місце слухання справи, належним чином повідомлявся.
Згідно до положення ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, доказів про поважність неявки до суду не надала, також не подала відзив на позовну заяву та позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи тому у відповідності з вимогами ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд , вивчивши матеріали справи , оглянувши заяви сторін, вважає , що позов підлягає задоволенню з огляду на наступні обставини.
Судом встановлено , що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 11.03.2011 р. виданого відділом ДРАЦС Лисичанського МУЮ у Луганській області . Після його смерті, спадщину за законом, прийняв його син ОСОБА_4 та 02.12.2011р. отримав свідоцтво про право на спадщину виданого Лисичанською державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі за № 1-941.
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 10.12.2021 р. виданого Лисичанським ВДРАЦС у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного МУМЮ, після смерті якої, спадщину також прийняв її син ОСОБА_4 .
Родинний зв`язок між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 .
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 виданого 04.01.2023 р. Новомосковським ВДРАЦС у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного МУМЮ (м.Одеса) після смерті якого, спадщину прийняли дружина покійного ОСОБА_2 та його малолітній син ОСОБА_6 . Родинні зв`язки з померлим підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_7 та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_8 відповідно.
Крім вказаного майна ОСОБА_4 був власником будинку АДРЕСА_2 , який належав йому на підставі договору купівлі продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Лисичанського міськог8о нотаріального округу Лопухіною А.П. 06.01.2001 року , зареєстрованого в реєстрі № 104 та зареєстрованого Лисичанським державним малим КП «БТІ» 15.01.2021 р. за № 2365.
Після смерті ОСОБА_5 ОСОБА_4 був її єдиним спадкоємцем за законом , оскільки її чоловік ОСОБА_3 помер ще у 2011 році.
Витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі підтверджується , що після смерті ОСОБА_5 . приватний нотаріус Рибалова О.В. 03.01.2022 зареєструвала спадкову справу № 5/2022 на підставі заяви ОСОБА_4 , оскільки на момент смерті ОСОБА_5 була зареєстрована одна. Фактично прийнявши спадщину, ОСОБА_4 не встиг її належним чином оформити , оскільки 24.02.2022 р. на території України почалися активні бойові дії , зокрема на території Луганської області і сім`я Клишевичів змушена була виїхати у більш безпечне місце. Проте, ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер.
Дружина та син померлого на момент смерті були зареєстровані та проживали разом з ним, відтак вважаються такими , що прийняли спадщину.
З метою оформлення спадкових прав вони звернулися до приватного нотаріуса Бучанського нотаріального округу Київської області, але отримали постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з неможливістю встановити коло спадкоємців , які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5 , оскільки спадкова справа № 5/2022 , заведена приватним нотаріусом Сєвєродонецького районного нотаріального округу Луганської області Рибаловою О.В. не була передана до архіву та перебуває на тимчасово окупованій території; у зв`язку з неможливістю провести технічну інвентаризацію майна, яке знаходиться на тимчасово окупованій території Луганської області; у зв`язку з відсутністю відомостей в архівній складовій частини Державного реєстру прав та неможливістю отримати довідку про зареєстроване в БТІ право власності на будинок та надати технічний паспорт на будинок , який належав ОСОБА_4 , відомості про який зареєстровані в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва, через знаходження будинку в тимчасово окупованому Лисичанську.
З метою встановлення факту прийняття спадщини померли ОСОБА_4 після смерті його матері та отримання копії спадкової справи , нотаріус звернулася до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції , яке листом № 5589/4321-27-24/15.1 від 26.01.2024р.повідомило , що документи приватного нотаріуса Рибалової О.В., в тому числі спадкові справи, до Луганського обласного державного нотаріального архіву не передавались та не були вивезені з її адреси розташування з робочого місця у місті Лисичанськ. Встановити їх місцезнаходження та стан збереження неможливо.
Згідно ч. 1 ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно ч. 1 ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно ч. 1 ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. На день смерті спадкодавця ОСОБА_4 спадкоємцем першої черги були його дружина ОСОБА_2 та син ОСОБА_6 .
Згідно ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Згідно п. п. 4.18. п. 4 глави 10 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.
Згідно п. 4 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 : якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, або якщо первинна реєстрація нерухомого майна не була проведена, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.
Згідно ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Право власності не визнається представниками державних органів та нотаріату в зв`язку з відсутністю у позивача правовстановлюючих документів на житловий будинок із господарчими спорудами, що і призвело до подання цього позову до суду.
Отже в сукупності всі вищенаведені належні, допустимі, письмові докази підтверджують належність вищезазначеного спадкового майна ОСОБА_4 , та що після його смерті це майно фактично було успадковано ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , що дає в свою чергу право позивачам на визнання за ними права власності на таке майно.
Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4,81,141,263-265 Цивільного процесуального кодексу України, враховуючи ст. ст. 392, 1225, 1216 - 1219, 1223, 1261, 1266, 1270 ЦК України, листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013, п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», -
ВИРІШИВ:
Заяву ОСОБА_2 до Лисичанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування.
Визнати за ОСОБА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 право власності на 3/4 частини:
-житлового будинку АДРЕСА_1 ;
- автомобіля Renault , модель Trafik, тип легковий (пасажирський) 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі VIN- НОМЕР_2 ;
- житлового будинку АДРЕСА_2 .
Визнати за ОСОБА_6 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності на 1/4 частину:
-житлового будинку АДРЕСА_1 ;
- автомобіля Renault , модель Trafik, тип легковий (пасажирський) 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі VIN- НОМЕР_2 ;
- житлового будинку АДРЕСА_2 .
Судові витрати залишити за позивачем.
Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Суддя К. В. Місюра