У Х В А Л А

10 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 363/5168/21

провадження № 61-13076ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Фаловської І. М.

розглянув касаційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегула Івана Івановича на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 23 січня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 липня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегула Івана Івановича про відшкодування майнової та моральної шкоди, інфляційних втрат, трьох відсотків річних та

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегула І. І. (далі - приватний виконавець Крегул І. І.), в якому, збільшивши розмір позовних вимог, просив стягнути майнову шкоду з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних у розмірі 762 394,34 грн, моральну шкоду в розмірі 54 000,00 грн.

23 січня 2024 рокурішенням Вишгородського районного суду Київської області позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з приватного виконавця Крегула І. І. на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 54 000,00 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

22 липня 2024 року постановою Київського апеляційного суду апеляційну скаргу Крегула І. І. залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 23 січня 2024 року в частині вирішення позову ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, інфляційних втрат та трьох відсотків річних скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення.

Стягнуто із приватного виконавця Крегула І. І. на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 530 764,00 грн.

У задоволенні позовних вимог про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних відмовлено.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

06 вересня 2024 року приватний виконавець Крегул І. І. засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 23 січня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 липня 2024 року, в якій просить постанову Київського апеляційного суду від 22 липня 2024 року скасувати. Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 23 січня 2024 року в частині задоволення вимоги про відшкодування моральної шкоди скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні вказаної вимоги. Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 23 січня 2024 року в частині відмови в задоволенні вимоги про відшкодування майнової шкоди залишити в силі.

Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з посиланням на те, що повний текст оскаржуваної постанови отримано заявником 07 серпня 2024 року.

Згідно з положеннями частин першої та другої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України)касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій

статті 394 цього Кодексу.

З інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що дата складення повного тексту оскаржуваної постанови Київського апеляційного суду від 22 липня 2024 року не зазначена. Забезпечено надання загального доступу

07 серпня 2024 року.

З наданої копії інтерфейсу електронної пошти приватного виконавця Крегула І. І. ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) вбачається, що Київським апеляційним судом 07 серпня

2024 року заявнику направлено копію оскаржуваної постанови.

З урахуванням дати прийняття оскаржуваного судового рішення, дати забезпечення надання загального доступу до тексту оскаржуваної постанови, дати отримання оскаржуваної постанови, дати подання касаційної скарги, строк на касаційне оскарження пропущений з поважних причин і підлягає поновленню відповідно до статті 390 ЦПК України.

Касаційна скарга подана у строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

На обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження судових рішень за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, послалася на те, що суди не врахували правові висновки, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2019 року в справі

№ 29/1033/13-ц, від 09 листопада 2022 року в справі № 372/1652/18, в постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року в справі № 918/203/18, від 10 квітня 2019 року в справі № 464/3789/17, від 04 вересня 2019 року в справі

№ 760/10691/18від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17, від 15 березня 2023 року в справі № 753/8617/21, від 18 вересня 2023 року в справі № 582/18/21, що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження за пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України, особа, яка подала касаційну скаргу, вказує, що відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування частини першої статті 37 Закону України «Про органита осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» щодо залучення страховика до справ, у яких виконавець відшкодовує майнову шкоду, що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України.

Вказує, що суди порушили вимоги пунктів 1, 3 частини третьої статті 411 ЦПК, не дослідили зібрані в справі докази, встановили обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів, що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.

Суд не встановив достатніх й обґрунтованих підстав для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.

Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

На підставі наведеного та керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити приватному виконавцю виконавчого округу Київської області Крегулу Івану Івановичу строк на касаційне оскарження рішення Вишгородського районного суду Київської області від 23 січня 2024 року та постанови Київського апеляційного суду від 22 липня 2024 року.

Відкрити касаційне провадження в справі за касаційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегула Івана Івановича на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 23 січня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 липня 2024 року.

Витребувати з Вишгородського районного суду Київської області цивільну справу

№ 363/5168/21 за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегула Івана Івановича про відшкодування майнової та моральної шкоди, інфляційних втрат, трьох відсотків річних.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Ситнік

В. М. Ігнатенко

І. М. Фаловська