Справа № 159/5348/23
Провадження № 8/159/1/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Лесика В.О.,

за участю секратаря судового засідання Посполітак Г.О.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 , яка приймає участь в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 08 квітня 2024 року у цивільній справі 159/5348/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про припинення договору поруки,

в с т а н о в и в:

06.08.2024 ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування заяви зазначив, що рішенням Ковельського міськрайонного суду від 08.04.2024 у справі за його позовом до ОСОБА_4 , ПАТ КБ «ПриватБанк» про припинення договору поруки, яке набрало чинності 03.07.2024 року відповідно до Постанови Волинського апеляційного суду в задоволенні позову відмовлено повністю.

ОСОБА_3 зазначив, що в серпні 2021 року в телефонному режимі йому було повідомлено про проведення опису його майна, як поручителя з метою погашення кредитної заборгованості позичальника ОСОБА_4 на підставі рішення Ковельського міськрайонного суду ухваленого в 2015 році.

Зазначає також, що будь яких документів з виконавчої служби, що стосуються примусового виконання судового рішення у справі № 159/1060/15-ц він не отримував.

20 серпня 2021 року ОСОБА_4 надала йому документи в тому числі і копію постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження ВП№51511076 від 24.06.2016 року про стягнення кредитної заборгованості.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду від 23.09.2021 встановлена та обставина, що зазначене у виконавчому листі його місце проживання АДРЕСА_1 не відповідає дійсності. Ця адреса є місцем проживання боржника ОСОБА_4 , а відтак наголошує на тому, що йому не було відомо до вказаної дати про примусове виконання рішення суду.

Серед наданих ОСОБА_4 документів він виявив додаткову угоду №2 від 15 листопада 2013 року до кредитного договору від 30.07.2007 року. Ця додаткова угода як поручителя ним не підписувалась, а її укладення без його відома має ознаки шахрайства і з цих підстав відомості за його заявою про злочин було внесено до ЄРДР за ч.1 ст.190 КК України 01 грудня 2021 року. Не заперечує, що 04.06.2007 року з ним укладено договір поруки за кредитним договором від 30.05.2007 у відповідності з яким кредитор надав боржнику ОСОБА_4 кредит в сумі 15000 доларів США, а боржник зобов`язався його повернути у строк до 30.05.2017 року. Вказаним договором було передбачено сплата відсотків за користування кредитом, винагорода за надання кредиту, пеня від суми непогашеної заборгованості.

На час підписання договору поруки банк його не повідомив, що фактично кредитні кошти в сумі 15 000 доларів США позичальник отримала 31.05.2007 року без поручительства і дана обставина підтверджена ордером-розпорядженням про видачу кредиту на вказану суму 31.05.2007 року. Тобто працівники банку після видачі кредиту ОСОБА_4 обманним шляхом спонукали його до укладення договору поруки 04.06.2007 року.

Враховуючи, що укладену ОСОБА_4 додаткову угоду 15.11.2013 він не підписував, а тому обманним шляхом збільшена його відповідальність по сплаті відсотків за кредитним договором, винагороду за надання кредиту, неустойка від розміру непогашеного кредиту. Збільшено також і строки позовної давності до 50 років. Вказані обставини свідчать про збільшення його відповідальності як поручителя без його на те згоди.

З посиланням на статтю 423 ЦПК України просить заяву про перегляд судового рішення за ново виявленими обставинами задовольнити.

Вважає також, що додаткова угода від 22.08.2011 року є тією ново виявленою обставиною, що має істотне значення для справи, так як договір поруки 22.08.2011 року з ним не підписувався, а порука згідно з договором від 04.06.2007 припинилась саме 22.08.2011 відповідно до статті 559 ЦК України.

Ухвалою судді від 09.08.2024 заяву ОСОБА_3 залишено без руху з підстав несплати судового збору та не зазначення в ній відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету та надано десятиденний строк з дня утримання ухвали для усунення зазначених недоліків. Разом з тим попереджено заявника у випадку невиконання вимог зазначених в ухвалі його заява вважатиметься неподаною та повернута.

ОСОБА_3 02.09.24 сплачено судовий збір і ухвалою від 18.09.24 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд з повідомленням учасників, при цьому надіслано їм копії заяви про перегляд судового рішення.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 заяву про перегляд судового рішення підтримала повністю та просила її задовольнити. Вона зазначила, що в ході досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді Ковельського міськрайонного суду про тимчасовий доступ до речей та документів які знаходяться у володінні АТ КБ «ПриватБанк» було встановлено про наявність також додаткової угоди до кредитного договору від 22.08.2011 року якою істотно збільшена відповідальність поручителя, а тому звертаючись до суду з позовом про припинення договору поруки з 15 листопада 2013 року він не знав і не міг знати про існування вищевказаної додаткової угоди що є на її думку підставою для перегляду судового рішення за ново виявленими обставинами.

В судовому засіданні представник ПАТ КБ «ПриватБанк» в задоволенні заяви просила відмовити, покликаючись на надані суду письмові заперечення в яких вказала, що на момент звернення з позовом до суду у 2023 році позивачу, тобто ОСОБА_3 було відомо про наявність рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором, приєднана до заяви про перегляд судового рішення ухвала слідчого судді про тимчасовий доступ до речей та документів і протоколу такого доступу жодним чином не підтверджують наявність нововиявлених обставин.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 30.04.2015 було задоволено позов банку та стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором. На підтвердження позовних вимог банком було надано як один із доказів додаткову угоду до кредитного договору від 15.11.2013.

Зазначає також, що у заяві про перегляд судового рішення від 08.04.24 викладено обставині, які були предметом дослідження у цій справі. Крім того при перегляді судового рішення апеляційним судом досліджувалась також цивільна справа 2015 року за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, де судом встановлена наявність усіх договорів та угод з підписом поручителя та особисту участь останнього під час проголошення рішення у 2015 році.

ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, будь яких пояснень, клопотань не подала.

Суд заслухавши представника заявника та фінансової установи, дослідивши матеріали справи приходить до такого висновку.

У відповідності до 423 ЦПК України визначені підстави перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами в якій поряд з іншими вказано, що рішення яким закінчено розгляд справи, що набрало законної сили може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами(частина 1). Підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є :

- істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бутивідомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи(ч.2 пункт 1).

Крім того статтею 424 ЦПК України визначені строки подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, тобто протягом 30 днів з дня коли особа дізналася або могла дізнатись про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення; коли вирок (ухвала) у кримінальному провадженні набрав законної сили, коли скасовано судове рішення, що було підставою для ухвалення судового рішення яке підлягає перегляду. При цьому строки визначені в частині 2 статті 423 ЦПК України не можуть бути поновлені.

Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено, що рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30 квітня 2015 року позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задоволено повністю; стягнуто солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №VOKVGA00001412 від 30.05.2007 в розмірі 311986 грн 21 коп.: стягнуто з ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судовий збір у сумі 3119 грн 86 коп. в рівних частинах з кожного.

Вказане рішення набрало законної сили.

Зокрема, у рішенні суду від 30 квітня 2015 року встановлені наступні обставини, а саме:

- згідно кредитного договору №VOKVGA00001412, який було укладено 30.05.2007 року між ПАТ КБ „ПриватБанк та ОСОБА_4 , ПАТ КБ „ПриватБанк зобов`язувався видати відповідачу (позичальнику) кредит в сумі 15 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом, на строк з 30.05.2007 року по 30.05.2017 року;

- з метою забезпечення виконання кредитного договору позичальником ОСОБА_4 , укладено договір поруки до кредитного договору №VOKVGA00001412/1 від 30.05.2007 року з поручителем ОСОБА_3 ;

- під час розгляду справи 159/1060/15-ц, ОСОБА_3 особисто був присутній, в судовому засіданні, заявлені вимоги визнав повністю та пояснив, що дійсно між ним та ПАТ КБ Приватбанк, в порядку забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором, 30.05.2007 року було укладено договір поруки №VOKVGA00001412/1, за яким він виступив як поручитель та взяв на себе зобов`язання по забезпеченню виконання ОСОБА_4 умов кредитного договору.

Крім цього, із матеріалів справи № 159/1060/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, при розгляді який брав участь позивач, встановлена наявність Додаткової угоди від 15.11.2013 року до кредитного договору від 30.05.2007 року, яка підписана позичальником ОСОБА_4 із врахуванням який було ухвалено рішенням суду про стягнення солідарної заборгованості за кредитним договором.

15 вересня 2015 року Ковельським міськрайонним судом видано виконавчий лист про стягнення солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 кредитної заборгованості.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду від 23 вересня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 , про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі № 159/1060/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Враховуючи зазначені обставини та вимоги законодавства в задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 423-429 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 08 квітня 2024 року у цивільній справі 159/5348/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про припинення договору поруки, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був врученй у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: В.О.Лесик