Справа № 522/7946/24
Провадження № 2/522/4939/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року Приморського районного суду міста Одеси у складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі судового засідання Сировій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи Приморської державної нотаріальної контори у місті Одесі про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи Приморської державної нотаріальної контори у місті Одесі про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

20.05.2024 року ОСОБА_1 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_3 , за участю третьої особи Приморської державної нотаріальної контори у місті Одесі про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

Позовна заява обґрунтована тим, що квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 належала на праві спільної часткової власності батьку ОСОБА_1 . ОСОБА_4 та його дружині ОСОБА_5 по частині на підставі довідки про виплату паю № 4, виданої ЖБК «Економіка» від 25.04.1995 року.

24.07.2013 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 був складений заповіт подружжя, який був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Філіповою Г.О., зареєстрований в реєстрі за № 208, відповідно до умов якого, на випадок смерті було зроблено розпорядження: у разі смерті одного із подружжя ( ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ), майно, що є предметом цього заповіту, переходить до іншого з подружжя, а у разі смерті останнього із подружжя, належне на праві спільної сумісної власності майно квартиру АДРЕСА_2 (шістдесят сім) подружжя заповідало гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 (польською мовою ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , в рівних частках кожній.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер.

Спадкоємцем за заповітом від 24.07.2013 року після смерті ОСОБА_4 була його дружина ОСОБА_5 , яка у передбаченому законом порядку звернулася до Приморської державної нотаріальної контори у м. Одеса з відповідною заявою про прийняття спадщини за заповітом.

05.06.2020 року державним нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі Шевцовою О.В. було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за № 5-318, відповідно до якого ОСОБА_5 є спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідно до вказаного Свідоцтва, спадщина на яку воно видано складається з: частини квартири під АДРЕСА_2 , що складається в цілому з трьох житлових кімнат та приміщень, житловою площею 37,5 кв.м., загальною площею 62,9 кв.м.

На думку позивача ОСОБА_1 , державним нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі Шевцовою О.В. було незаконно проігноровано заповіт подружжя від 24.07.2013 року та в рамках спадкової справи № 104с/2020 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_5 , замість Свідоцтва про право на спадщину за заповітом подружжя, чим було порушено процедуру оформлення спадкових прав при наявності заповіту подружжя.

Спадкодавець за заповітом подружжя від 24.07.2013 року ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

ОСОБА_1 , будучи спадкоємцем за заповітом подружжя від 24.07.2023 року у передбаченому законом порядку звернулася до нотаріальної контори з заявою при прийняття спадщини.

Постановою державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори Ворсуляк А.М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 3078с/02-31 від 06.11.2023 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 . В обґрунтування зазначеної постанови державним нотаріусом було зазначено, що в рамках спадкової справи № 104с/2020 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_5 , чим було порушено процедуру оформлення спадкових прав при наявності заповіту подружжя, у зв`язку з чим ОСОБА_1 звернулася до суду за захистом своїх прав.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 травня 2024 року справа передана для розгляду судді Свяченій Ю.Б.

Ухвалою суду від 27 травня 2024 року позовну заяву було залишено без руху та позивачу було надано строк на усунення недоліків.

29.06.2024 року від представника ОСОБА_1 адвоката Багно В.С. надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 03 липня 2024 року відкрито провадження по справі у порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 13 серпня 2024 р.

У судовому засіданні, призначене на 13 серпня 2024 року були присутні представник позивача, представник відповідача. Представник Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Підготовче судове засідання перенесено на 03 вересня 2024 року.

У судове засідання, призначене на 03 вересня 2024 року позивач, відповідач, третя особа не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник ОСОБА_1 адвокат Багно В.С. надав клопотання, в якому просив відкласти розгляд справи на іншу дату. Підготовче судове засідання перенесено на 30 вересня 2024 року.

24 вересня 2024 р. до суду представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Баланом М.В. було подано зустрічну позовну заяву про:

- встановлення факту постійного проживання ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з ОСОБА_5 однією сім`єю з червня 2017 року до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- визнання за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на частину квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В обґрунтування заяви відповідач зазначає, що на праві спільної часткової власності квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 належала ОСОБА_4 та його дружині ОСОБА_5 , по частині.

24.07.2013 року ОСОБА_4 та його дружиною ОСОБА_5 був складений заповіт подружжя, відповідно до умов якого, на випадок смерті було зроблено розпорядження: у разі смерті одного із подружжя ( ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ), майно, що є предметом цього заповіту, переходить до іншого подружжя, а у разі смерті останнього з них, належне їм на праві спільної сумісної власності майно квартиру АДРЕСА_2 , подружжя заповідає гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 в рівних частках кожній.

З червня 2017 року стан здоров`я ОСОБА_4 та ОСОБА_5 погіршився, внаслідок чого, ОСОБА_2 , будучи онукою ОСОБА_4 переїхала до квартири за адресою: АДРЕСА_1 та проживала однією сім`єю з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер. Спадкоємцем за заповітом від 24.07.2013 року після його смерті стала його дружина ОСОБА_5 . ОСОБА_2 залишилася проживати у вищезазначеній квартирі разом з ОСОБА_5 однією сім`єю.

У судовому засіданні, яке було призначене на 30 вересня 2024 року, були присутні представник позивача та представник відповідача. Представник Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Ухвалою суду від 30 вересня 2024 року було прийнято у провадження зустрічну позовну заяву представника ОСОБА_2 - адвоката Балана М. В. до ОСОБА_1 , за участю третьої особи Приморської державної нотаріальної контори у місті Одесі про встановлення факту проживання однією сім`єю, про визнання права власності в порядку спадкування за законом та об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи Приморської державної нотаріальної контори у місті Одесі про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом. Протокольною ухвалою закрито підготовче провадження, розгляд справи призначено на 14 жовтня 2024 року.

У судове засідання, призначене на 14 жовтня 2024 року, з`явилися представник позивача та представник відповідача. Представник Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи за їх відсутністю. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, проти зустрічних позовних вимог не заперечував. Представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом свої позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, первісні позовні вимоги визнав та проти їх задоволення не заперечував.

З`ясувавши думку сторін, оцінивши надані і добуті докази, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що первісні та зустрічні позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Судом встановлено, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 належала на праві спільної часткової власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по частині на підставі довідки про виплату паю № 4, виданої ЖБК «Економіка» від 25.04.1995 року.

24.07.2013 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 був складений заповіт подружжя, який був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Філіповою Г.О., зареєстрований в реєстрі за № 208, відповідно до умов якого, на випадок смерті було зроблено розпорядження: у разі смерті одного із подружжя, майно, що є предметом цього заповіту, переходить до іншого з подружжя, а у разі смерті останнього із нас, належне на праві спільної сумісної власності майно квартиру АДРЕСА_2 (шістдесят сім), подружжя заповіли гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_1 (польською мовою ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_6 , в рівних частках кожній.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер.

05.06.2020 року державним нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі Шевцовою О.В. Березі Г.Б. було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за № 5-318, відповідно до якого ОСОБА_5 є спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 на спадщину, яка складається з: частини квартири під АДРЕСА_2 .

Судом встановлено, що державним нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі Шевцовою О.В., всупереч наявності заповіту подружжя від 24.07.2013 року було в рамках спадкової справи № 104с/2020 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_5 , замість Свідоцтва про право на спадщину за заповітом подружжя, чим було порушено процедуру оформлення спадкових прав.

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , після чого ОСОБА_1 , будучи спадкоємцем за заповітом подружжя від 24.07.2013 року, звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у вигляді частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , однак постановою державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори Ворсуляк А.М. від 06.11.2023 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 через те, що в рамках спадкової справи № 104с/2020 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_5 , чим було порушено процедуру оформлення спадкових прав при наявності заповіту подружжя.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст. 1243 ЦК України, подружжя має право скласти спільний заповіт щодо майна, яке належить йому на праві спільної сумісної власності. У разі складення спільного заповіту частка у праві спільної сумісної власності після смерті одного з подружжя переходить до другого з подружжя, який його пережив. У разі смерті останнього право на спадкування мають особи, визначені подружжям у заповіті. За життя дружини та чоловіка кожен з них має право відмовитися від спільного заповіту. Така відмова підлягає нотаріальному посвідченню. У разі смерті одного з подружжя нотаріус накладає заборону відчуження майна, зазначеного у заповіті подружжя.

Відповідно до ст. 1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Зважаючи, що державним нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі Шевцовою О.В. було помилково видано на ім`я спадкоємця ОСОБА_5 після смерті чоловіка ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 свідоцтво про право на спадщину за законом, а не за заповітом подружжя від 24.07.2013 року, що унеможливило подальше виконання такого заповіту для ОСОБА_1 , то таке свідоцтво підлягає визнанню недійсним з визнанням за ОСОБА_1 права власності на частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом подружжя від ІНФОРМАЦІЯ_7 після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 та смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Щодо зустрічних позовних вимог, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

В судовому засіданні був досліджений письмовий доказ довідка ОСББ «Фонтанська дорога 67», в якій зазначається, що заборгованість по сплаті внесків на управління будинком, внесків на капітальний ремонт та до резервного фонду у період з 01.10.2018 року до 01.10.2022 року здійснювалися ОСОБА_5 , ОСОБА_2 .

Також судом було досліджено акт перевірки житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , з якого вбачається, що комісією проведено перевірку вказаного житлового приміщення та встановлено, що з червня 2017 року у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_2 , яка є онукою ОСОБА_4 . ОСОБА_2 доглядала за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які через похилий вік, наявність численних захворювань не мали змогли самостійно обслуговувати себе та потребували сторонньої допомоги. З червня 2017 року у квартирі за вказаною адресою знаходились особисті речі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, спільно несли витрати по утриманню житла, здійснювали поточний ремонт квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Оплата житлово-комунальних платежів здійснювалася ОСОБА_2 . Заборгованість по оплаті послуг відсутня.

Згідно зі статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно з частиною другою статті 3 Сімейного кодексу України (далі - СК України) сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Пленум Верховного Суду України у пункті 21 постанови від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснив, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки.

Тлумачення вказаних норм права дає підстави для висновку, що для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів, а саме: 1) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; 2) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю (правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 18 січня 2022 року у справі N 640/6766/18).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження N 14-130цс19) зроблено висновок, що вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України).

Обов`язковою умовою є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно-правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі N644/6274/16-ц вказано, що обов`язковими умовами для визнання особи членом сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 , яка була спадкоємцем за заповітом подружжя на частину квартири за адресою: АДРЕСА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , у зв`язку з чим частка, яка мала б належати ОСОБА_6 спадкується на загальних підставах.

Досліджені судом докази та пояснення сторін свідчать, що ОСОБА_2 з червня 2017 року проживала однією сім`єю з спадкодавцем ОСОБА_5 до моменту її смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто не менш як п`ять років, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне встановити факт проживання однією сім`єю та визнати за ОСОБА_2 право власності на частину квартири за адресою: АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , як за спадкоємцем четвертої черги за законом.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 1217, 1233, 1243, 1301 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 19, 30, 175, 193, 315, 319, 354-356 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи Приморської державної нотаріальної контори у місті Одесі про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати недійсним Свідоцтво про право на спадщину за законом від 05 червня 2020 року, виданого державним нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори у місті Одесі Шевцовою Ольгою Володимирівною, зареєстрованого в реєстрі за №5-318, відповідно до якого ОСОБА_5 є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Визнати за громадянкою Республіки Польща ОСОБА_1 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_6 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ) право власності на частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом подружжя від 24 липня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Філіповою Г.О., зареєстрований в реєстрі за №208.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи Приморської державної нотаріальної контори у місті Одесі про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_4 ) з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , однією сім`єю з червня місяця 2017 року до дня смерті останньої, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_12 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_4 ) право власності на квартири за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_12 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь в судовому засіданні, але не були присутніми при оголошенні, в той же строк з дня отримання копії рішення.

Суддя Ю. Б. Свячена

14.10.24