Справа № 950/1734/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2024 року м.Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Бакланова Р. В.

за участю секретаря - Гладкової С.В. з участю відповідачки - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лебедині Сумської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , інтереси якого представляє - адвокат Бордюк Юлія Володимирівна до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів на утримання дітей;

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачки мотивує свої вимоги тим, що вони перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому у них народилося четверо дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 . Діти зареєстровані за місцем проживання батька. Наразі позивач призваний до лав Збройних Сил України, проходить військову службу. ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 проживають разом з відповідачкою. Старший син - ОСОБА_6 проживає разом з батьками позивача. Між сторонами була досягнута домовленість, позивач добровільно надава кошти на утримання дітей. Незважаючи на це відповідачка звернулася доЛебединського районного суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів. Відповідно до судового наказу від 21.05.2024 року з відповідача стягуються аліменти в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімму для дитини відповідного віку щомісяця на утримання чотирьох дітей. Позивач зазначає, що відповідачка використовує кошти не за призначення, оскільки отримує кошти і на старшого сина, який з нею не проживає. Зазнаяає, що відповідачка є працездатною особою, тому також повинна приймати участь в матеріальному забезпеченні дітей. Також зазначає що має батьків похилого віку яким також надає матеріальну допомогу.

Тому, просить суд ухвалити рішення, яким зменшити розмір аліментів на утримання дітей з 1/2 частини до 1/6 частини зробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а також відмовити у стягненні аліментів на утримання ОСОБА_6 .

В судове засідання представник позивача не з`явилася, надала заяву в якій просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та провести розгляд справи у її відсутності.

Відповідачка в судовому засіданні заперечила, щодо позову, пояснює це тим, що дійсно старший син живе з батьками позивача, однак він до неї приїздить, вона з ним спілкується та купляє йому речі. Щодо тверджень позивача, що кошти вона використовує не за призначенням то це не правда, вона дбає про дітей, купляє їм все необхідне, кошти які вона отримувала від позивача використовувала тільки на потреби дітей. Натомість зазначила, що кошти, які ОСОБА_7 висилає своїй матері для їхнього сина - ОСОБА_8 , його батьки використовують на власні потреби. Крім того, зазначає, що з нею проживають троє їх спільних дітей. Для забезпечення їм належного життя потрібно чималих коштів, тому вона повністю заперечує щодо зменшення розміру аліментів, що стягуються.

Суд, вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Сторони є батьками чотирьої дітей: ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження.

21 травня 2024 року Лебединським районним судом Сумської області виданий судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у розмірі 1/2 частин заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи стягнення з 20 травня 2024 року.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на утримання дітей позивач посилався на те, що його старший син ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 в будинку батьків позивача, тобто з дідом та бабою, на підтвердження вказаного факту додано довідку старости Боровеньківського старостинського округу від 27.05.2024 за № 15.1-26/62.

Також позивач зазначив, що добровільно перераховував на картку ОСОБА_1 кошти на утримання трьох дітей щомісячно, зокрема у квітні-травні 2024 року на картковий рахунок відповідачки було здійснено переказів на загальну суму понад 50000 грн., на підтвердження вказаного факту надана виписка по картковому рахунку позивача (а.с. 26-36).

Наразі позивач проходить службу у Лавах Збройних Сил України, що стверджено копією військового квитка (а.с. 15-18).

Так, обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина другастатті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокремастаттею 180 СК Українина батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положеньст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч. 1ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Враховуючи зміст статей181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

За положеннямистатті 192 СК Українизміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тількист. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі») (постанова Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13).

Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд зобов`язаний врахувати всі обставини, зазначені в ч. 1ст. 182 СК України: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

За положеннями ч. 2ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно достатті 141 СК Українимати, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 (провадження 61-22317св19) зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів.

З аналізу зазначених правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

Згідно із ч.1, 2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Відповідно до ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Отже, відповідно до вищевказаних положень законів, при стягненні аліментів допускається загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника до 70 відсотків. Обмеження, встановлені вказаними вище нормами, передбачені при відрахуванні із заробітної плати при виконанні судових рішень, визначають межі стягнення державним виконавцем аліментного платежу під час кожної виплати заробітної плати платнику аліментів.

Згідно зістаттею 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що загальний розмір аліментів, що стягується з позивача ОСОБА_2 на утримання чотирьох дітей становить 1/2 часину, або 50% всіх видів його заробітку (доходу), тобто не перевищує граничний розмір стягнення з доходів боржника, визначений ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження».

Позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що повинен бути зменшений розмір аліментів. Суд не може взяти до уваги доводи позивача про те, що він надає фінансову допомогу батькам похилого віку - ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_8 , оскільки вказані доводи нічім не підтверджені. Також, суд не може взяти до уваги виписку по картковому рахунку позивача, оскільки не можливо встановити кому саме перераховувалися кошти, тобто хто є кінцевим отримувачем. Факт того, що старший син - ОСОБА_11 проживає не з матір`ю, а у діда з бабою, відповідачкою не заперечувався, однак розмір аліментів що стягуються на інших трьох дітей є 1/2 частина заробітку (доходу), саме таким, що відповідає нормам чинного законодавства.

Враховуючи наведене вище, суд доходить переконання про відсутність достатніх та законних підстав для зменшення розміру аліментів, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.4-5,12-13,76-83,223,258-259,263-265,268,280-282,352,354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог про зменшення розміру аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно судового наказу Лебединського районного суду Сумської області від 21.05.2024 року по справі № 950/1525/24 з 1/2 частини до 1/6 частини зробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та у стягненні аліментів на утримання ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Лебединський районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Роман БАКЛАНОВ