Справа № 462/6014/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Кирилюк А.І.
Провадження № 22-ц/811/1107/24 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючої судді Мікуш Ю.Р.,

Суддів: Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.,

Секретар Іванова О.О.

розглянувши у порядку спрощеного провадження в м. Львові цивільну справу №462/6014/15ц за апеляційною скаргою Залізничного відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 18 листопада 2022 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність Залізничного відділу Державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів)

в с т а н о в и в:

02 листопада 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою, в якій просила визнати протиправною бездіяльність Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (далі Залізничний відділ ДВС) щодо незняття арешту з належного їй майна, який був накладений державним виконавцем Залізничного відділу ДВС у виконавчому провадженні (далі ВП) № 51988122 з примусового виконання ухвали № 462/6014/15-ц від 21 вересня 2015 року, постановленої Залізничним районним судом м. Львова (номер запису про обтяження 16087514 (спеціальний розділ) від 26 серпня 2016 року) та ВП № 52568127 з примусового виконання виконавчого листа № 462/6014/15-ц від 19 червня 2016 року, виданого Залізничним районним судом м. Львова, про стягнення з неї на користь Публічного акціонерного банку «Універсал Банк» (далі ПАТ «Універсал Банк») заборгованості у розмірі 2 708 756,64 грн (номер запису про обтяження 17990148 (спеціальний розділ) від 13 грудня 2016 року) та зобов`язати Залізничний відділ ДВС зняти арешт з належного їй майна, який був накладений державним виконавцем у вказаних вище виконавчих провадженнях.

Зазначала, що виконавчі провадження є завершеними, тому виконавець мав зняти арешт з належного їй майна та коштів. Наявність протягом тривалого часу (понад вісім років) нескасованого арешту на майно за відсутності виконавчих проваджень та майнових претензій з боку стягувачів, а також за відсутності будь-яких відомостей стосовно рішення про стягнення виконавчого збору, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 18 листопада 2022 року скаргу задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Залізничного відділу ДВС щодо незняття арешту з належного ОСОБА_1 майна, накладеного державним виконавцем Залізничного відділу ДВС у ВП № 51988122 з примусового виконання ухвали № 462/6014/15-ц від 21 вересня 2015 року, постановленої Залізничним районним судом м. Львова (номер запису про обтяження 16087514 (спеціальний розділ) від 26 серпня 2016 року) та ВП № 52568127 з примусового виконання виконавчого листа № 462/6014/15-ц від 19 червня 2016 року, виданого Залізничним районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості у розмірі 2 708 756,64 грн (номер запису про обтяження 17990148 (спеціальний розділ) від 13 грудня 2016 року.

Зобов`язано Залізничний відділ ДВС зняти арешт з належного ОСОБА_1 майна, який був накладений державним виконавцем Залізничного відділу ДВС у ВП № 51988122 з примусового виконання ухвали № 462/6014/15-ц від 21 вересня 2015 року, постановленої Залізничним районним судом м. Львова (номер запису про обтяження 16087514 (спеціальний розділ) від 26 серпня 2016 року) та ВП № 52568127 з примусового виконання виконавчого листа №462/6014/15-ц від 19 червня 2016 року, виданого Залізничним районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості у розмірі 2 708 756,64 грн (номер запису про обтяження 17990148 (спеціальний розділ) від 13 грудня 2016 року).

Постановою Львівського апеляційного суду від 01 серпня 2023 року апеляційну скаргу Залізничного відділу ДВС задоволено, ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 18 листопада 2022 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Верховного Суду від 27 березня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Львівського апеляційного суду від 01 серпня 2023 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі Залізничний відділ державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) зазначає, що не погоджується з ухвалою, вважає її незаконною. Звертає увагу, що у Залізничного відділу ДВС відсутні визначені законом підстави для зняття арешту з майна боржника ОСОБА_1 , накладеного в межах виконавчих проваджень №№51988122, 52568127, оскільки у виконавчому провадженні №51988122 арешт накладено за наслідками виконання ухвали суду про забезпечення позову і, відповідно до п.6 ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», підставою для зняття виконавцем арешту є отримання судового рішення про скасування заходів забезпечення позову, а у виконавчому провадженні №52568127 державним виконавцем винесена постанова від 22.06.2017 року про повернення виконавчого листа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», що дозволяє повторно пред`являти виконавчий лист до виконання і не є підставою для зняття арешту з майна боржника. Просить скасувати ухвалу суду та у задоволенні скарги відмовити.

13.04.2023 року представник скаржника ОСОБА_1 - адвокат АО «Ідеаліст» Киришко О.В. надала суду відзив на апеляційну скаргу. У відзиві зазначає, що оскаржувана ухвала Залізничного районного суду м.Львова від 18.11.2022 є законною, обґрунтованою, ухваленою при повному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи. Просить залишити таку без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Учасники справи в судове засідання повторно не з`явилися, хоч належним чином були повідомлені про день і час слухання справи, що підтверджується наявними у матеріалах справи електронними повідомленнями.

Відповідно до ч.2ст.372 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту ЦПК) неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Матеріалами справи та судом встановлено, що ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 21 вересня 2015 року задоволено заяву ПАТ «Універсал Банк» про забезпечення позову. Накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в межах суми заявлених вимог, а саме: у межах 2 705 102, 64 грн.. Накладено арешт на кошти, які знаходяться на рахунках, які відкриті на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в межах суми заявлених вимог, а саме у межах 2 705 102,64 грн.

Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 18 листопада 2015 року у справі № 462/6014/15-ц стягнуто солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за Кредитним договором від 19 липня 2007 року у розмірі 126 584,12 доларів США, що еквівалентно 2 705 102,64 грн., вирішено питання судових витрат.

У Залізничному ВДВС м.Львова на примусовому виконанні перебувало ВП № 51988122 з примусового виконання ухвали Залізничного районного суду м.Львова від 21 вересня 2015 року про забезпечення позову у справі № 462/6014/15-ц шляхом накладення арешту на майно та ВП № 52568127 з примусового виконання виконавчого листа № 462/6014/15-ц, виданого Залізничним районним судом м.Львова 09 серпня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості у розмірі 2 708 756, 64 грн. щодо яких наявна інформація про державну реєстрацію обтяжень у виді арешту нерухомого майна ОСОБА_1 , номер обтяження: 16087514 та 17990148 відповідно.

На час розгляду справи у Залізничному районному суду м.Львова в автоматизованій системі виконавчого провадження відсутні відомості про ВП № 52568127 та вказано, що ВП № 59518292 /ВП № 59517336/ ВП №51988122 завершено, що підтверджується долученим до матеріалів справи скріншотом із автоматизованої системи виконавчого провадження (а.с.7).

Задовольняючи скаргу ОСОБА_1 , суд першої інстанції дав оцінку встановленим обставинам справи та прописав, що закінчивши виконавче провадження, посадові особи Залізничного ВДВС м.Львова не скасували накладені арешти на майно та грошові кошти ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .. Після закінчення виконавчого провадження відсутні правові підстави для продовження дії відповідного обтяження, а тому арешт накладений в рамках виконавчих проваджень підлягає зняттю. Наявне обтяження майна ОСОБА_1 , яке пов`язане із забезпеченням виконання рішення суду, відсутність інших виконавчих проваджень є втручанням у мирне володіння майном, порушує права власника та його законні інтереси щодо можливості в повній мірі розпоряджатися майном на власний розсуд.

З висновками суду першої інстанції, апеляційний суд погоджується та вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Згідно з частиною третьою ст.3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За положеннями ч.1ст.4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом п.7 розділу 13 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1404-УІІІ виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Відповідно до статті 1 Закону № 1404-УІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб)- сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За положеннями ст.447 ЦПК сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до положень ч.4ст.59 Закону № 1404-УІІІ ( у редакції чинній на момент повернення виконавчого документа) підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна ( коштів) є:1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу ВДВС, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника ( в тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності-суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості зі сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів,достатніх для виконання рішення суду про забезпечення позову.

Відповідно до п.15 розділу УІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом МЮУ від 02 квітня 2012 року № 512/5 (у редакції чинній на момент повернення виконавчого документа) при скасуванні судом заходів забезпечення позову за завершеним виконавчим провадженням, надходженні на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника, необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника за завершеним виконавчим провадженням, виконавець не пізніше наступного робочого дня виносить постанову про зняття арешту з майна боржника без винесення постанови про відкриття чи відновлення виконавчого провадження. Копія постанови виконавця про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного робочого дня з дня винесення надсилається сторонам та до відповідного органу (установи) для зняття арешту. Постанова про зняття арешту з майна приєднується до матеріалів виконавчого провадження.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що наявність протягом тривалого часу не скасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача та відсутність у необхідності подальшого застосування такого арешту на майно боржника, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 2-356/12, від 18 січня 2023 у справі № 127/1547/14-ц, від 26 січня 2022 року у справі № 127/1541/14-ц.

З матеріалів справи встановлено, що на момент звернення ОСОБА_1 із скаргою на бездіяльність Залізничного ВДВС в автоматизованій системі виконавчого провадження відсутні відомості про ВП № 52568127 та зазначено, що ВП № 59518292 / ВП № 59517336/ ВП № 51988122 завершено, інших відкритих щодо ОСОБА_1 виконавчих проваджень не виявлено.

Відповідно до ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

За змістом ч.1,2 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Відповідно до ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавчого арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (в тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки виконавчі провадження завершено, накладений в їхніх межах арешт підлягає зняттю, а тому Залізничний ВДВС був зобов`язаний зняти арешт із належного ОСОБА_1 майна.

Враховуючи те, що Залізничний ВДВС закінчив виконавче провадження у зазначеній справі, повторні виконавчі дії проводяться по-новому відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», в тому числі, із зверненням в суд щодо поновлення строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання, якщо такий пропущений чи стосується зазначеного виконавчого провадження.

Залізничним ВДВС не надано доказів, що мають місце інші виконавчі провадження відносно боржника ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6ст.81 ЦПК України).

Враховуючи те, що суд першої інстанції належно встановив фактичні обставини справи, прийняв законне та обґрунтоване рішення, підстав для його скасування суд апеляційної інстанції не вбачає.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч.5 ст.268 ЦПК).

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1; 375; 383; 384; 389-391 ЦПК України,- суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Залізничного відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) залишити без задоволення.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 18 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 17 жовтня 2024 року.

Головуюча суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк