Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/270/24
Провадження № 2/670/149/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року селище Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Мамаєва В.А.

за участю секретаря судового засідання Кушнір О.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів

ВСТАНОВИВ:

27.03.2024 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зменшення розміру аліментів, мотивуючи свої позовні вимоги наступним. Рішенням Віньковецького районного суду Хмельницької області від 24.07.2018 року стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 від заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 29.05.2018 року і до досягнення повноліття дитиною. 28.08.2018 року на підставі вказаного рішення суду видано виконавчий лист, який позивачем звернуто до виконання. Державним виконавцем відкрито виконавче провадження № 57457353 та заборгованість позивача зі сплати аліментів перед відповідачем відсутня. В подальшому ОСОБА_3 зареєстрував шлюб із ОСОБА_7 , від якого у них народилась донька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На даний час матеріальне становище позивача погіршилось, на його утриманні перебуває дружина, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку та малолітня донька від нового шлюбу. Крім того, на утриманні ОСОБА_3 перебувають батьки пенсійного віку: батько - має хронічне захворювання серця, мати - страждає на психічні розлади. Позивач просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_3 на підставі рішення Віньковецького районного суду Хмельницької області від 24.07.2018 року у справі № 670/413/18 до розміру 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

12.04.2024 року ухвалою суду відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

01.07.2024 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Представник відповідача ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву та заперечує проти вказаного позову. Вказує, що відповідач ОСОБА_5 відновила дошлюбне прізвище ОСОБА_9 . Вважає, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження доньки ОСОБА_8 не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів та позивач не надав доказів на підтвердження погіршення майнового стану, у зв`язку із народженням дитини від іншого шлюбу. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Тому позивачем не доведено, що змінився його матеріальний стан та у зв`язку з цим представник відповідача просить відмовити у задоволені позову.

Представник позивача ОСОБА_1 подала відповідь на відзив. Вказує, що матеріальне становище позивача погіршилось, на його утриманні перебуває дружина, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку та малолітня донька від нового шлюбу. Крім того, на утриманні ОСОБА_3 перебувають батьки пенсійного віку: батько - має хронічне захворювання серця, мати - страждає на психічні розлади, що потребує постійних матеріальних витрат на їх утримання. ОСОБА_3 працює у ТОВ «Сварог Сталь» і його заробіток є мінімальним - 7100 грн. Інших джерел доходу у позивача не має.

Позивач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, але його представник ОСОБА_1 надала на адресу суду заяву, у якій зазначила, що позов підтримує та просить його задовольнити, справу розглядати у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, але її представник ОСОБА_2 надав на адресу суду заяву, у якій просить справу розглядати у його відсутність та відмовити у задоволенні позовних вимог.

У судовому засідання представник відповідача ОСОБА_2 також пояснив, що зробив адвокатський запит та отримав відповідь про те, що батько позивача - ОСОБА_10 працює завідувачем сільського будинку культури Янозірського старостинського округу КЗ «Центральний будинок культури» Віньковецької селищної ради, а мати - ОСОБА_11 працює соціальним працівником КУ «Центр надання соціальних послуг» Віньковецької селищної ради. Твердження позивача, що його батьки хворіють та знаходяться на його утриманні не підтверджено жодним доказом.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 і ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Віньковецького районного суду Хмельницької області від 21.12.2018 року у справі № 670/433/18, яке набрало законної сили 22.01.2019 року.

ОСОБА_5 і ОСОБА_3 є батьками малолітнього ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та згідно з рішенням Віньковецького районного суду Хмельницької області від 24.07.2018 року вирішено стягувати із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в частці заробітку (доходу) батька у розмірі 1/4, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 29.05.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_5 змінила прізвище на дошлюбне - ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серія НОМЕР_1 від 24.04.2019 року.

ОСОБА_3 21.03.2021 року зареєстрував шлюб із ОСОБА_13 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_2 від 24.03.2021 року.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_3 народилась донька ОСОБА_14 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 01.07.2023 року.

Відповідно до довідки про доходи від 23.025.2024 року № SS00-000001 ОСОБА_3 займає посаду токар розточувальник у ТОВ «СВАРОГ СТАЛЬ», має оклад згідно штатного розкладу - 7100 грн, але розмір заробітної плати у довідці відсутній.

Згідно відповіді Віньковецької селищної ради № 98 від 03.05.2024 року на запит адвоката Заболотного А.М. батьки ОСОБА_3 працюють на посадах: батько - ОСОБА_10 працює завідувачем СБК Янозірського старостинського округу КЗ «Центральний будинок культури» Віньковецької селищної ради, а мати - ОСОБА_11 працює соціальним працівником КУ «Центр надання соціальних послуг» Віньковецької селищної ради.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини (далі Конвенція) суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ст. 27 Конвенції батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно зі ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За положеннями ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й інші норми, присвячені обов`язку батьків утримувати своїх дітей, зокрема статті 182-184 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Виходячи з аналізу ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Підставою для зміни розміру аліментів, визначеного судовим рішенням, є доведеність у судовому засіданні суттєвої зміни (погіршення або покращення) матеріального чи сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Така зміна обставин має настати після того, як суд визначив первісний розмір аліментів.

Зміна сімейного стану позивача, а саме укладення нового шлюбу та народження у ньому іншої дитини не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. У такому разі позивач, як платник аліментів, зобов`заний підтвердити належними та допустимими доказами погіршення свого майнового стану. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. До аналогічного висновку дійшов і Верховний суд у постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19, який підлягає застосуванню відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України та ч. 6 ст. 13 закону України «Про судоустрій і статус суддів». Так, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов до висновку, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження у нього ще одної дитини в іншому шлюбі, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Суди у порушення зазначених вище вимог закону не врахували те, що позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Позивач, всупереч вимог ст.ст. 12, 81, 83 ЦПК України доказів погіршення свого матеріального стану у зв`язку з укладенням нового шлюбу та народження у ньому іншої дитини не надав, а надана позивачем довідка про доходи не містить дійсного розміру заробітної плати, а лише розмір окладу, який є однією зі складової заробітної плати. Також позивач не надав доказів наявності чи відсутності іншого рухомого та нерухомого майна, хоча такий обов`язок покладено саме на нього. Тому позивач не довів погіршення його матеріального стану після ухвалення рішення суду про стягнення аліментів.

Також позивачем не надано доказів перебування його дружини у декретній відпустці, оскільки така відпустка надається працевлаштованій особі. Також суд не бере до уваги як необгрунтовані твердження ОСОБА_3 про те, що на його утриманні перебувають його батько та мати, а також про те, що вони хворіють, оскільки позивач не надав доказів на підтвердження цих обставин. Крім того, наявність таких обставин спростовується відповідю Віньковецької селищної ради № 98 від 03.05.2024 року на запит адвоката Заболотного А.М., згідно яких батько позивача - ОСОБА_10 працює завідувачем СБК Янозірського старостинського округу КЗ «Центральний будинок культури» Віньковецької селищної ради, а мати - ОСОБА_11 працює соціальним працівником КУ «Центр надання соціальних послуг» Віньковецької селищної ради.

За таких обставин підстави для зменшення розміру аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_6 , стягуваних з позивача на підставі рішення Віньковецького районного суду Хмельницької області від 24.07.2018 року, а тому позов задоволенню не підлягає.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі відмови в задоволені позову судовий збір по справі покладаються на позивача.

На підставі викладеного ст. 51 Конституції України, ст.ст. 18, 27 Конвенції про захист прав дитини, cт.ст. 141, 150, 180, 181, 182, 192 СК України, керуючись ст.ст. 12, 81, 83, 141, 263-265, 352, 354-355 ЦПК України

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складання безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Мамаєв