Справа № 350/1449/24
Номер провадження 2/350/534/2024
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 жовтня 2024 року Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області
в складі: головуючого судді Сокирко Л.М., секретаря судових засідань Видойник І.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Рожнятів Калуського району Івано-Франківської області в залі судових засідань № 2 Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області у порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в:
Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» 27 серпня 2024 року звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 16 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 707039, за умовами якого ОСОБА_1 було надано кредит у гривні, а ОСОБА_1 зобов`язалася одержати на повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені цим Договором. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. На підставі платіжного документу ОСОБА_1 були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок у сумі 20 000 грн. Однак відповідачка умови кредитування належним чином не виконала та допустила заборгованість у розмірі 43 209 грн 32 коп.
28 серпня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 2808-23, за умовами якого до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» перейшло право вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за Договором про надання споживчого кредиту № 707039 від 16 вересня 2021 року.
Відповідно до Витягу з Додатку до Договору факторингу № 2808-23 від 28 серпня 2023 року позивач набув права грошової вимоги до відповідачки за Договором про надання споживчого кредиту № 707039 від 16 вересня 2021 року в сумі 43 209 грн 32 коп., з яких: 15 982 грн 86 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 27 226 грн 46 коп. - заборгованість за відсотками.
Таким чином, відповідачка ОСОБА_1 належним чином умови договору про споживчий кредит не виконала та має непогашену заборгованість перед позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» в сумі 43 209 грн 32 коп.
Просить позов задовольнити, стягнути з відповідачки на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 707039 від 16 вересня 2021 року в сумі 43 209 грн 32 коп., судові витрати по справі, які складаються із судового збору та витрат на правову допомогу. Ухвалою судді від 29 серпня 2024 року відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не прибув, однак спрямував до суду клопотання, у якому позовні вимоги підтримав, справу просив розглянути без його участі, не заперечував проти ухвалення рішення в заочному порядку.
Відповідачка в судове засідання не прибула, однак спрямувала до суду заяву, у якій позовні вимоги про стягнення заборгованості у розмірі 43 209 грн 32 коп. визнала, не заперечувала проти задоволення позову; розгляд справи просила проводити без її участі.
Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому частиною другою статті 247 Цивільного процесуального кодексу України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов наступного висновку.
Суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.
16 вересня 2021року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту № 707039, за умовами якого ОСОБА_1 було надано кредит у гривні, а ОСОБА_1 зобов`язалася одержати на повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені цим Договором. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. Згідно платіжного документу ОСОБА_1 були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок у сумі 20 000 грн. Кінцевий термін повернення кредиту 16 вересня 2023 року. 28 серпня 2023року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» було укладено Договір факторингу № 2808-23, за умовами якого до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» перейшло право вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за Договором про надання споживчогокредиту№ 707039від 16 вересня 2021року.
Відповідно до Витягу з Додатку до Договору факторингу № 2808-23від 28 серпня 2023року Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права грошової вимоги, зокрема, до ОСОБА_1 за Договором про надання споживчогокредиту№ 707039від 16 вересня 2021року в сумі 43 209 грн 32 коп., з яких: 15 982 грн 86 коп.- заборгованість за тілом кредиту; 27 226грн 46коп. - заборгованість за відсотками.
З огляду на викладене, суд вважає, що сторонами зазначеного вище Договору про надання споживчогокредиту№ 707039від 16 вересня 2021 року було дотримано усіх вимог законодавства, тому договір вважається укладеним та підлягає виконанню обома сторонами. Щодо стягнення заборгованості за договоромфакторингу. Згідно положень пункту 1 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 Цивільного кодексу України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною першою статті 1077 Цивільного кодексу України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до статті 1078 Цивільного кодексу України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Всупереч умов Договору про надання споживчого кредиту № 707039 від 16 вересня 2021 рокувідповідачка ОСОБА_1 не виконала свої зобов`язання по поверненню кредитних коштів. Згідно статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 516 Цивільного кодексу України - заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до змісту статтей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Як передбачено статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.Отже, позичальник зобов`язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та вимог закону. Згідно статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідачка порушила умови договору та належним чином не сплачувала кредит, у результаті чого виник борг на загальну суму 43 209 грн 32 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості та визнається самою відповідачкою. З огляду на викладене, беручи до уваги те, що відповідачка ОСОБА_1 взятих на себе кредитних зобов`язань в строки, передбачені Договором про надання споживчогокредитуне виконала, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідачки витрат на правову допомогу у розмірі 6 000 грн, суд приходить до наступних висновків. Згідно статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до частини третьої статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Статтею 133 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 Цивільного процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Зважаючи на принципи співмірності та справедливості, враховуючи зміст позовних вимог та докази, подані стороною позивача на підтвердження обґрунтованості судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката, зокрема, договором № 42649746 про надання правової допомоги від 11 грудня 2023 року, актом про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 11 грудня 2023 року, детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних Адвокатським бюро «Анастасії Міньковської», необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом Товариства з обмеженої відповідальності "ДІДЖИ ФІНАНС" щодо стягнення кредитної заборгованості від 11 грудня 2023 року, на суму 6 000 грн, підлягають стягненню на користь позивача з відповідачки витрати на правничу допомогу у розмірі 6 000 грн.
У відповідності до положень статті 142 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 50% від суми сплаченого ним судового збору, а інші 50 % підлягають поверненню позивачу з державного бюджету у зв`язку із визнанням позову відповідачкою. Керуючись статтями 4, 7, 8, 11, 12, 13, 76, 77, 81, 83, 142, 247, 258, 259, 263, 265, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 207, 526, 530, 611, 626, 627, 629, 638, 1048, 1050, 105, 1055 Цивільного кодексу України, статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування»,
у х в а л и в:
Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне судове рішення складено 23 жовтня 2024 року.

Суддя: Сокирко Л.М.