Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2024 року селище Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Чорної А.О.

секретаря судового засідання Хорольської І.П.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

справа № 179/1255/24

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Магдалинівський районний виробничий відділ Дніпропетровської регіональної філії Центру державного земельного кадастру про поділ земельної ділянки в натурі,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа: Магдалинівський районний виробничий відділ Дніпропетровської регіональної філії Центру державного земельного кадастру про поділ земельної ділянки в натурі.

В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.04.2023, витягу з державного реєстру речових прав від 19.04.2023 до позивача перейшла у власність в порядку спадкування за заповітом 1/2 частина земельної ділянки із загальної площі 5,6500 га, розташованої на території Магдалинівської селищної ради (Новопетрівської сільської ради Магдалинівського району) Дніпропетровської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:001:0790, яка належала нерідному батькові ОСОБА_3 . Спадкоємцем іншої 1/2 частини цієї земельної ділянки за законом (обов`язкова частка) є рідна донька ОСОБА_3 ОСОБА_2 .

Позивач, маючи земельну ділянку у спільній частковій власності, позбавлений можливості самостійно, на власний розсуд користуватися належною йому частиною земельної ділянки, отримувати від неї будь-який прибуток, так як це можливо тільки лише після виділення земельної ділянки в натурі. Крім того, оформлення державної реєстрації права власності на нерухоме майно як на самостійний об`єкт на належну позивачу земельну ділянку також можливе тільки після виділення земельної ділянки в натурі.

З метою поділу земельної ділянки в натурі, позивач ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 звернулися до приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Солодовник В.В. При перевірці наданих документів було встановлено про неможливість здійснити поділ земельної ділянки в натур шляхом укладення нотаріально посвідченого договору, оскільки реєстрація успадкованої земельної ділянки скасовано, а Поземельна книга на цю земельну ділянку закрита. На підставі цього, нотаріусом винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Магдалинівський відділ землевпорядних робіт Дніпропетровської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» надав схему розподілу земельної ділянки, згідно якої позивачу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виділені земельні ділянки площею 2,8250 га. кожна. Земельна ділянка розділена таким чином, щоб у кожного власника були рівні можливості у їх використанні. Поділ земельної ділянки в натурі в такому варіанті можливо без шкоди для іншої сторони і не порушує її майнові права.

На підставі викладених обґрунтувань, позивач просить суд провести поділ в натурі земельної ділянки площею 5,6500 га, місце розташування: Новомосковський (Магдалинівський) район, Магдалинівська селищна (Новопетрівська сільська) рада, кадастровий номер :02:001:0790, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що перебуває у спільній частковій власності між позивачем та ОСОБА_2 , виділивши позивачу ОСОБА_1 в натурі 1/2 частини спірної ділянки площею 2,8250 га, кадастровий номер :02:001:0989 та ОСОБА_2 1/2 частини спірної земельної ділянки площею 2,8250 га, кадастровий номер :02:001:0988, згідно схеми розподілу.

Ухвалою суду від 25 червня 2024 року позовна заява була залишена без руху.

Ухвалою суду від 03 липня 2024 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначене підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 13 серпня 2024 року закрито підготовче провадження та цивільна справа призначена до судового розгляду.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити та суду пояснив, що звернення з позовною заявою до суду є формальністю, оскільки фактично земельна ділянка вже поділена між сторонами та новим земельним ділянкам присвоєні кадастрові номери. Оскільки вони порушили порядок, так як не уклали спочатку у нотаріуса договір про поділ земельної ділянки, то у подальшому нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії. Нотаріус порадив звернутися до суду, тому виникла необхідність у зверненні до суду.

У судове засідання відповідач не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена відповідно до норм процесуального закону, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

У судове засідання представник третьої особи не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена відповідно до норм процесуального закону, надала заяву про розгляд справи без її участі.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 3 ст. 12 ЦПК України, ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст. 80 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, про що було видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 . (а.с.9, 63).

Відповідно до заповіту від 23.09.2021, посвідченого приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Щокою В.О., ОСОБА_3 заповів позивачу ОСОБА_1 усе належне йому майно, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось (в тому числі рухоме та нерухоме майно, гроші, вклади, цінні папери та інше), усі майнові права, які належать спадкодавцю на час складення заповіту, а також ті майнові права та майно, які належатимуть спадкодавцю на день смерті, і взагалі все те, на що спадкодавцю за законом матиме право і що буде належати спадкодавцю на момент смерті. Даним заповітом ОСОБА_3 позбавив права на спадкування свою доньку відповідача ОСОБА_2 . (а.с.10, 64).

19.04.2023 приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Щокою В.О. видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частку у праві власності на земельну ділянку площею 2,6500 га, кадастровий номер :02:001:0790, що розташована на території Магдалинівської селищної ради Новомосковського району (Новопетрівської сільської ради Магдалинівського району) Дніпропетровської області. (а.с.11, 66).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав вбачається, що 19.04.2023 на земельну ділянку площею 5,65 га, кадастровий номер :02:001:0790 зареєстровано право спільної часткової власності на 1/2 частку за ОСОБА_1 (а.с.12, 67).

19.04.2023 приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Щокою В.О. видано ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку у праві власності на земельну ділянку площею 2,6500 га, кадастровий номер :02:001:0790, що розташована на території Магдалинівської селищної ради Новомосковського району (Новопетрівської сільської ради Магдалинівського району) Дніпропетровської області. (а.с.13, 68).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав вбачається, що 19.04.2023 на земельну ділянку площею 5,65 га, кадастровий номер :02:001:0790 зареєстровано право спільної часткової власності на 1/2 частку за ОСОБА_2 (а.с.14, 69).

Шляхом поділу на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, виготовленої відділом землевпорядних робіт Дніпропетровської регіональної філії ДП «Центр ДКЗ» земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0790 була розділена в натурі, утворились дві нові земельні ділянки: 1 - площею 2,8250 га, 2 площею 2,8250 га, що підтверджується схемою розподілу земельної ділянки (а.с. 27-28).

Згідно Витягу НВ-023 від 01.11.2023 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку вбачається, що земельна ділянка площею 2,8250 га, кадастровий номер :02:001:0989 зареєстрована 01.11.2023 на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, 18.08.2023 Магдалинівським районним виробничим відділом ДП ДРФ «Центр ДЗК». Скасований кадастровий номер, у разі коли земельна ділянка створена в результаті поділу/об`єднання :02:001:0790 (а.с. 15-18, 54-59).

Згідно Витягу НВ-023від 01.11.2023 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку вбачається, що земельна ділянка площею 2,8250 га, кадастровий номер :02:001:0988 зареєстрована 01.11.2023 на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, 18.08.2023 Магдалинівським районним виробничим відділом ДП ДРФ «Центр ДЗК». Скасований кадастровий номер, у разі коли земельна ділянка створена в результаті поділу/об`єднання :02:001:0790 (а.с. 19-24, 48-53).

Згідно Витягу № НВ-024 від 03.06.2024 та Витягу № НВ-024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок вбачається, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки, кадастровий номер якої :02:001:0988 становить 122 715,56 грн, нормативна грошова оцінка земельної ділянки, кадастровий номер якої :02:001:0989 становить 122 715,56 грн. (а.с.25, 26, 61, 62).

03.06.2024 року позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 звернулися до приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Солодовник В.В. із заявами про посвідчення договору поділу земельної ділянки, що перебуває у спільній частковій власності, а саме: земельної ділянки площею 5,6500 га, кадастровий номер :02:001:0790, розташованої на території Магдалинівської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Постановою приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Солодовник В.В. від 03.06.2024 позивачу ОСОБА_1 та відповідачу ОСОБА_2 відмовлено в посвідченні договору поділу вищезазначеної земельної ділянки, оскільки земельна ділянка площею 5,6500 га, кадастровий номер :02:001:0790, розташована на території Магдалинівської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на праві спільної часткової власності, а саме: 1/2 частка належала ОСОБА_2 , 1/2 частка належала ОСОБА_1 . Співвласники домовилися про поділ земельної ділянки у натурі кожній з них відповідно до їх часток у спільному майні. В результаті перевірки за допомогою Національної кадастрової системи відомостей про земельну ділянку кадастровий номер :02:001:0790 , відносно якої співвласники мають намір укласти договір про її поділ, встановлено, що зазначена земельна ділянка не зареєстрована в Державному земельному кадастрі як об`єкт цивільних прав. Згідно повідомлення співвласників, за результатами розробленої землевпорядною організацією технічної документації на сформовані в результаті поділу в натурі земельні ділянки запис про державну реєстрацію земельної ділянки та кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0790 скасовані, а поземельна книга на цю земельну ділянку закрита, внаслідок чого сформувати витяг з Державного земельного кадастру на зазначену земельну ділянку для посвідчення договору поділу неможливо. (а.с.29-31, 32-34, 70-72, 73-75).

Поняття спільної часткової власності визначено у частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.

Право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.

Тобто, спільна часткова власність є специфічною конструкцією оскільки, існує: (а) множинність суб`єктів. Для права власності характерна наявність одного суб`єкта, якому належить відповідне майно (наприклад, один будинок - один власник). Навпаки, спільна часткова власність завжди відзначається множинністю суб`єктів (наприклад, один будинок - два співвласники); (б) єдність об`єкта. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.

Згідно з частиною третьою статті 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Частиною першою статті 86 ЗК України передбачено, що земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Відповідно до частин першої, третьої статті 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки вимагати відповідної компенсації.

Згідно статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Тлумачення частини другої статті 367 ЦК України свідчить, що поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку у спільному майні однією суттєвою ознакою у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється.

Виходячи з аналізу змісту наведених норм права, поняття поділ та виділ не є тотожними.

При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються.

При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, тоді має місце поділ спільного майна.

Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється.

Саме такого правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах № 501/2148/17 від 19 травня 2021 року та № 310/7011/17 від 28 липня 2021 року.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 22.08.2023 у справі № 128/2735/20.

В даному випадку спірне майно належало на праві спільної часткової власності двом співвласникам, у зв`язку з чим виділ частки в цьому майні лише для позивача є неможливим, а можливий поділ цього майна в натурі між сторонами, у разі якого право спільної часткової власності на нього припиняється.

Виділ (поділ) між спадкоємцями частки спадщини в натурі проводиться з огляду на сукупність об`єктів, що складають спадщину, їх вартість з урахуванням можливого виділу в натурі такої частки. Такий виділ (поділ) не повинен порушувати права та законні інтереси спадкоємців. Якщо виділ (поділ) частки спадщини неможливий, то спадкоємець може отримати від іншого спадкоємця грошову компенсацію вартості цієї частки.

Таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 02 лютого 2024 року у справі № 524/8320/21 .

Згідно ч. 5 ст. 22 ЗК України набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог статті 130 цього Кодексу

Статті 140, 142, 143 ЗК України містять вичерпний перелік підстав припинення прав на земельну ділянку, проте зазначені норми застосовуються у випадку, якщо право набуто в установленому законом порядку.

Подібні за змістом висновки викладено у постанові Верховного Суду від 12 жовтня 2020 року у справі № 344/15256/17 (провадження № 61-17543св19).

Відповідно до статті 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Статтею 78 Земельного кодексу України визначено, що право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також: інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності».

Суб`єктами права власності на землю, згідно п. а ч. 1 ст. 80 Земельного кодексу України є громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності.

Згідно ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають-права власності на земельні ділянки на підставі:

а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами;

б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності;

в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування;

г) прийняття спадщини;

Ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Згідно зі статтею 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється:

у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності;

шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок;

шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом;

за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв);

за затвердженими комплексними планами просторового розвитку території територіальних громад, генеральними планами населених пунктів, детальними планами території.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Земельні ділянки можуть бути об`єднані, якщо вони мають однакове цільове призначення. У разі поділу земельної ділянки, об`єднання земельних ділянок сформовані земельні ділянки зберігають своє цільове призначення.

Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.

Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі:

поділу або об`єднання земельних ділянок;

скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації;

якщо речове право на земельну ділянку, зареєстровану в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", не було зареєстровано протягом року з вини заявника.

Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).

Порядок проведення державної реєстрації земельних ділянок в Державному земельному кадастрі визначається Законом України «Про Державний земельний кадастр» та Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 (далі Порядок).

Згідно з абзацом 4 п. 29 Порядку у разі поділу чи об`єднання земельній ділянці присвоюється новий кадастровий номер.

Відповідно до пп.2 п. 109 Порядку Державна реєстрація земельної ділянки здійснюється за заявою: власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи.

Згідно з п. 136 Порядку відомості до Державного земельного кадастру про земельну ділянку в разі її поділу чи об`єднання з іншою земельною ділянкою вносяться на підставі заяви про державну реєстрацію земельної ділянки, яка утворилася в результаті такого поділу чи об`єднання, шляхом здійснення Державним кадастровим реєстратором таких дій: 1) скасування державної реєстрації земельної ділянки шляхом закриття Поземельної книги відповідно до пункту 60 цього Порядку із скасуванням кадастрового номера земельної ділянки за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру; 2) здійснення державної реєстрації земельної ділянки, яка утворилася в результаті поділу чи об`єднання, згідно з пунктами 107-111 і 113 цього Порядку; 3) внесення до Поземельної книги на земельну ділянку, сформовану в результаті поділу чи об`єднання земельних ділянок, запису про такий поділ чи об`єднання із зазначенням скасованого кадастрового номера земельної ділянки шляхом: проставлення на титульному аркуші Поземельної книги в паперовій формі позначки про утворення земельної ділянки в результаті поділу чи об`єднання за формою згідно з додатком 28, в якій зазначаються скасований кадастровий номер земельної ділянки, підстава для поділу чи об`єднання земельної ділянки, дата такого поділу чи об`єднання, відомості про Державного кадастрового реєстратора, який зробив позначку; внесення до розділу 1 Земельна ділянка. Загальні відомості Поземельної книги в електронній формі відповідних записів про скасований кадастровий номер земельної ділянки, підстави для поділу чи об`єднання земельної ділянки, дату такого поділу чи об`єднання із застосуванням засобів кваліфікованого електронного підпису; 4) внесення до Поземельної книги на земельну ділянку, сформовану в результаті поділу чи об`єднання земельних ділянок, запису про обмеження у використанні земельної ділянки, яка поділена чи об`єднана з іншою (крім випадків, коли обмеження поширювалося лише на частину земельної ділянки, яка в результаті поділу земельної ділянки не увійшла до сформованої земельної ділянки).

Судом встановлено, що згідно з даними Державного земельного кадастру земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0790 була розділена в натурі, утворились дві нові земельні ділянки: 1 - площею 2,8250 га, 2 площею 2,8250 га. Земельна ділянка площею 2,8250 га, кадастровий номер :02:001:0989 та :02:001:0988 зареєстрована 01.11.2023 на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, 18.08.2023 Магдалинівським районним виробничим відділом ДП ДРФ «Центр ДЗК». Скасований кадастровий номер, у разі коли земельна ділянка створена в результаті поділу/об`єднання :02:001:0790.

Згідно з ч. 10 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», встановлено, що державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності).

Відповідно до ч. 10 ст. 79-1 Земельного кодексу України державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Відповідно до ч. 2 ст. 373 ЦК України, право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Згідно ч. 4 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав на земельну ділянку проводиться виключно за наявності в Державному земельному кадастрі відомостей про зареєстровану земельну ділянку, а щодо новоствореного об`єкта нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці, - виключно за наявності в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва відомостей про такий об`єкт.

Згідно ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Як визначено п. 54 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25 грудня 2015 р. № 1127 для державної реєстрації права власності на майно, утворене у результаті поділу майна чи виділу в натурі частки з майна, що перебуває у спільній власності, та має наслідком припинення права спільної власності для усіх або одного із співвласників, що здійснює виділ у натурі частки, також подається договір про поділ спільного майна чи відповідно договір про виділ у натурі частки із спільного майна або рішення суду.

Таким чином, судом встановлено, що позивачу та відповідачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом належала частки у праві власності на земельну ділянку площею 2,6500 га, кадастровий номер :02:001:0790, що розташована на території Магдалинівської селищної ради Новомосковського району (Новопетрівської сільської ради Магдалинівського району) Дніпропетровської області. 19.04.2023 приватним нотаріусом було зареєстровано право спільної часткової власності на зазначені земельні ділянки по частки кожному, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав.

В подальшому, за результатами розробленої землевпорядною організацією технічної документації на сформовані в результаті поділу в натурі земельні ділянки запис про державну реєстрацію земельної ділянки та кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0790 скасовані, а поземельна книга на цю земельну ділянку закрита.

У результаті поділу земельної ділянки кадастровий номер: :02:001:0790 було сформовано дві окремі земельні ділянки та присвоєно їм кадастрові номера: :02:001:0988 та :02:001:0989, інформацію про які внесено до Державного земельного кадастру.

Тобто, після поділу земельних ділянок, сформовані земельні ділянки були зареєстровані у Державному земельному кадастрі та їм були присвоєні кадастрові номери. Таким чином, земельні ділянки вважаються сформованими з моменту присвоєння їм кадастрового номера.

Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування (частини 6, 7 ст. 79-1 ЗК України).

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відомості про земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,6500 га з кадастровим номером :02:001:0790 були погашені кадастровим реєстратором в державному земельному кадастрі. На день звернення сторін до нотаріуса за посвідченням договору про поділ земельної ділянки об`єкт для поділу був відсутній, оскільки земельна ділянка була вже поділена державним кадастровим реєстратором.

Враховуючи те, що запис про державну реєстрацію земельної ділянки та кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0790 скасований, земельні ділянки внаслідок поділу були вже сформовані та їм присвоєні кадастрові номери, тобто відбувся поділ земельних ділянок в позасудовому порядку, то позовні вимоги про поділ в натурі земельної ділянки площею 5,6500 га, місце розташування: Новомосковський (Магдалинівський) район, Магдалинівська селищна (Новопетрівська сільська) рада, кадастровий номер :02:001:0790, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що перебуває у спільній частковій власності між позивачем та ОСОБА_2 , виділивши позивачу ОСОБА_1 в натурі 1/2 частини спірної ділянки площею 2,8250 га, кадастровий номер :02:001:0989 та ОСОБА_2 1/2 частини спірної земельної ділянки площею 2,8250 га, кадастровий номер :02:001:0988, згідно схеми розподілу є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 27, 77, 81, 141, 258-259, 263-265, 268, 274-279 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Магдалинівський районний виробничий відділ Дніпропетровської регіональної філії Центру державного земельного кадастру про поділ земельної ділянки в натурі - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа - Магдалинівський районний виробничий відділ Дніпропетровської регіональної філії Центру державного земельного кадастру, адреса: 51100, Дніпропетровська область, с-ще Магдалинівка, вул.Центральна, буд. 46.

Суддя А.О. Чорна