Справа № 296/9265/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" жовтня 2024 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Драча Ю.І.,

за участі секретаря Алексеєнко В.В., Дальянської В.Ю.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання цивільну справу за позовом Моторне (Транспортне)-страховове бюро України (МТСБУ) до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_4 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 в якому просить суд стягнути з відповідача кошти в розмірі понесених витрат в сумі 50000,00 грн., витрати за послуги аварійного комісара в розмірі 890,00 грн., судовий збір в розмірі 1600,00 грн., витрати за юридичні послуги в сумі 2000,00 грн., а загалом 54490,00 грн.

Позов обґрунтовано тим, що 06.11.2014 року близько 12 години 25 хвилин в м. Харкові по вул. Полтавський Шлях, 169 з вини відповідача, який керував транспортним засобом «Пежо» була скоєна дорожньо-транспортна пригода.

В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль «Ауді 100», власником якого є ОСОБА_5 , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АС/3981412, укладеного із ПРАТ «Україна», строк дії якого з 27.02.2014 року по 26.02.2015 року.

На дату скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 застрахована не була. Вина відповідача підтверджується постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.12.2014 року.

Розмір завданих збитків відповідачем визначений у сумі 130287,73 грн. Зазначена шкоду особисто винуватцем ДТП відшкодована потерпілій особі не була, тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав викладених в позові.

Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні заперечили щодо задоволення позову, вказали, що позивачем невірно встановлено особу винуватця ДТП, оскільки саме Відповідач ОСОБА_2 жодного разу не був у м. Харків та не має жодного відношення до вказаної справи.

Заслухавши представника позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 06 листопада 2014 року о 12 год. 25 хв. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «PEUGEOT» д.р.н. НОМЕР_1 , по вул.Полтавський Шлях, поблизу буд.169, у м.Харкові, не вибравши безпечну дистанцію, в порушення вимог пункту 13.1 ПДР України, допустив зіткнення із автомобілем «AUDI 100», д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , з подальшим зіткненням автомобіля «AUDI 100» д.р.н. НОМЕР_2 із автомобілем «DAEWOO LANOS», д.р.н. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_6 , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження та їх власникам заподіяна матеріальна шкода, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

На дату скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована не була.

Вина відповідача ОСОБА_2 підтверджується постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.12.2014 року (а. с. 13).

В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль «Ауді 100», власником якого є ОСОБА_5 , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АС/3981412, укладеного із ПРАТ «Україна», строк дії якого з 27.02.2014 року по 26.02.2015 року (а.с. 11).

Згідно звіту № 10322/1 від 10.01.2015 року, складеного спеціалістом ТОВ «ЕАК «Довіра» ринкова вартість ліквідних та працездатних залишків автомобіля «Ауді 100», д.н.з. НОМЕР_2 в результаті його пошкодження становить 52143,62 грн.

10.11.2014 року потерпілий подав до МТСБУ повідомлення та 30.12.2014 року з метою отримання відшкодування звернувся до позивача з відповідною заявою.

Відповідно до положень п.40.3 ст.40 Закону, МТСБУ залучило аварійних комісарів у порядку, встановленому Уповноваженим органом для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у ст.41 цього Закону. У зв`язку із залученням аварійного комісара МТСБУ понесло витрати в розмірі 890,00 грн.

Так, зазначена шкода особисто винуватцем ДТП відшкодована потерпілій особі не була (доказів протилежного суду не надано).

Відповідно до п.41.1. ст.41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

У зв`язку з настанням події, передбаченої п.п. "а" п.41.1 ст.41 Закону, МТСБУ 13.03.2015 року здійснило виплату страхового відшкодування потерпілому в розмірі 50000,00 грн., відповідно до Наказу МТСБУ № 1304 від 11.03.2015 про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих.

Таким чином, МТСБУ виконало покладений на нього Законом обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Статтею 1191 ЦК України та п.38.2.1 ст.38 Закону передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 4, ч. 6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Виходячи з принципу допустимості доказів, передбаченого ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В силу ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обов`язок по доказуванню обставин, викладених у позові, лежить саме на позивачу.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

При цьому, згідно ст. ст. 11,1166 ЦК України підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі. Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди та її результатом-шкодою; вина особи, яка завдала шкоди. Відсутність хоча б одного із чотирьох елементів унеможливлює настання цивільної відповідальності за спричинення шкоди

Так, з матеріалів справи № 639/11670/14-п про адміністративне правопорушення, яка була витребувана з Жовтневого районного суду м. Харкова вбачається, що справа була розглянута відносно ОСОБА_2 . 16.12.2014 Жовтневим районним судом м. Харкова зроблено запит до Міністерства доходів і зборів України з метою отримання реєстраційного номеру облікової картки платника податків фізичної особи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , номер документа, що посвідчує особу: ІОА 045744 та отримано відповідь з якої вбачається, що вказана фізична особа зареєстрована в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків під реєстраційним номером: .

Разом з цим, встановлено, що за відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС в Житомирській області від 28.11.2017 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 22.07.2000 року (том 1, а.с. 9), вказане також підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 виданого 03.07.2007 року Житомирським МВУМВС України в Житомирській області (том 1, а.с. 104-105).

Крім цього Корольовським районним судом м. Житомира 02.05.2018 зроблено запит до Державної фіскальної служби з метою отримання реєстраційного номеру облікової картки платника податків фізичної особи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 та отримано відповідь з якої вбачається, що вказана фізична особа зареєстрована в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків під реєстраційним номером: (том 1, а.с. 82, 83).

З відповіді Управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради від 04.09.2023 вбачається, що за наявною в Управлінні інформацією (архівна будинкова книга) встановлено місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 22.07.2000 зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 . Інформація про осіб, місце проживання яких зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 в Управлінні відсутня (том 1, а.с. 184).

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був постійно з 22.07.2000 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та не змінював місця реєстрації.

Відповідно до відповіді Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру МВС від 05.09.2023 № 31/6-2781-2023 вбачається, що транспортний засіб PEUGEOT 290, 1993 року випуску білого кольору, 18.01.2006 року Житомирським ВРЕР, за реєстраційною операцією: реєстрація ТЗ придбаного на аукціоні товар.біржі, зареєстровано за ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . При реєстрації даного транспортного засобу присвоєно номерний знак НОМЕР_1 . Станом на 06 листопада 2014 року та на дату надання відповіді, транспортний засіб зареєстрований за ОСОБА_7 (том 1, а.с. 189).

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 зазначив, що не знає ОСОБА_2 , який є відповідачем у справі. вказав, що належний йому автомобіль PEUGEOT номерний знак НОМЕР_1 продав іншій особі передавши автомобіль, ключі та технічний паспорт на нього, жодних жовіреностей чи договору укладено не було. Вказав, що документи його бачив, але жодної розписки не брав. Також вказав, що на вказаному автомобілі жодного разу не був у м. Харків.

Як слідує з матеріалів даного позову, докази доведеності вини відповідача ОСОБА_2 у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди відсутні, оскільки судом не встановлено обставин, які б підтверджували, що ОСОБА_2 належав автомобіль PEUGEOT номерний знак НОМЕР_1 , який був винуватцем ДТП 06.11.2014 року, крім цього, судом не встановлено, що ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 або АДРЕСА_1 .

Суд не бере до уваги, як доказ довідку № 81218606 про дорожньо-транспортну пригоду від 05.2.05.2024 надану Управлінням патрульної поліції в Харківській області (том 2, а.с. 93-94), оскільки відомості в ній зазначені станом на 2024 рік. Крім цього, з відповіді Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції від 09.09.2024 № 498пз/41/14/-2024, яка надана на адвокатський запит вбачається, що УПП в Харківській області ДПП розпочало свою діяльність 26.09.2015 та не є правонаступником Державної автомобільної інспекції, щодо довідки № 81218606 вказано, що всі матеріали вказаної справи направлено в Жовтневий районний суд м. Харкова для подальшого прийняття рішення (а.с. 117).

Також слід зазначити, що Жовтневим районним судом м. Харкова при здійсненні запити щодо визначення місця проживання особи вказано документ, що посвідчує особу : ІОА 045744, натомість відповідачу по справі належить посвідчення водія серії НОМЕР_5 видане 08.10.2014.

Згідно до п. 58 Рішення ЄСПЛ у справі «Серявін та інші проти України» (Заява №4909/04) Страсбург, 10 лютого 2010 року, остаточне 10/05/2011), з усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Таким чином, проаналізувавши та оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних по справі доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.1191 ЦК України п.38.2.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 4, 5, 13, 76-83, 141, 265, 280-283 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Відмовити у задоволенні позову Моторне (Транспортне)-страхове бюро України (МТСБУ) до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_4 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Юрій ДРАЧ

Повний текст рішення складено 22.10.2024