Справа № 346/1035/24
Провадження № 22-ц/4808/1242/24
Головуючий у 1 інстанції Коваленко Д. С.
Суддя-доповідач Луганська
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Луганської В.М.

суддів Баркова В.Д., Фединяка В.Д.,

за участю секретаря Петріва Д.Б.

учасники справи

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Івано-Франківського апеляційного суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_3 , на рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05 липня 2024 року, ухвалене судом у складі судді Коваленка Д.С., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини,

в с т а н о в и в:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого вказала, що між нею та відповідачем 26 червня 2021 року було зареєстровано шлюб. У шлюбі у них народилось двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які не досягли трьох років, і проживають із нею та знаходиться на її утриманні, і у зв`язку з тим, що вона не працює, оскільки займається доглядом за дітьми.

Відповідач ухиляється від її утримання, хоча може надавати матеріальну допомогу, позивачці важко самій утримувати малолітніх дітей, також не може самостійно заробляти кошти на своє утримання, оскільки зайнята доглядом дітей.

У зв`язку з викладеним, просила суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її утримання до досягнення дітьми трьохрічного віку в розмірі 4000 грн щомісячно.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05 липня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дітьми трьохрічного віку задоволено частково.

Суд стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 3028 грн щомісяця, до досягнення дітьми: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, починаючи з 29 лютого 2024 року.

Не погодившись з рішенням, ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_3 , звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05 липня 2024 року, та ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що на його утриманні перебуває матір пенсіонерка, яка є особою з інвалідністю 2-ї групи, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 . Мати важко хворіє, без допомоги не може пересуватись, що підтверджується актом огляду медико-соціальною експертною комісією.

Сторони разом не проживають, оскільки відповідач переїхав до своєї матері у село Грушка, а тому всі збереження залишились у позивачки, забрати кошти він не зміг, позивачка використала їх для проживання зі своїми батьками.

На даний час скаржник не працює, доглядає за матір`ю, яка є особою з інвалідністю 2-ї групи та яка потребує стороннього догляду. Має тимчасові заробітки на будівництві підсобником в межах села Грушка, але цих заробітків не вистачає на його потреби, оскільки вони є малими і йдуть на лікування матері.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29 травня 2024 року з нього стягуються аліменти на утримання дітей в розмірі по 3200 грн щомісячно на кожну дитину.

Можливості утримувати колишню дружину він немає. Вважає, що оскільки позивачка проживає з батьками, тому має все необхідне, забезпечена фінансово, батьки доглядають дітей, тому позивачка має можливість працювати.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вказала, що погоджується з встановленими рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05 лютого 2024 року, вважає судом першої інстанції було повністю досліджено всі докази у справі та винесено обґрунтоване та законне рішення.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 підтримав апеляційну скаргу в межах її доводів

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник не визнали апеляційну скаргу, вважають, що відсутні підстави для її задоволення.

Заслухавши доповідача, вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд виходив з того, що право позивачки підлягає судовому захисту, тому з відповідача слід стягувати аліменти на утримання позивачки у розмірі 3028 гривень, що складає розмір прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, щомісячно і до досягнення дітьми трьох років, починаючи з дати подання позову 29.02.2024 року.

Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 26 червня 2021 року зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_2 .

У шлюбі у них народилися діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвами про народження від 14.02.2022 року серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_4 .

Згідно відомостей з реєстру територіальної громади, позивачка разом з дітьми зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно інформації з Єдиного державного демографічного реєстру відповідач зареєстрований з адресою: с. Грушка Тлумацького району Івано-Франківської області.

Згідно пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 серії НОМЕР_5 , мати відповідача - ОСОБА_7 є особою з інвалідністю 2 групи довічно.

Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією № 209948 ОСОБА_8 є особою з інвалідністю другої групи за загальним захворюванням.

Згідно довідки старости Грушівського старостинського округу від 04.04.2024 року ОСОБА_2 проживає без реєстрації в АДРЕСА_2 , ніде не працює, піклується про хвору матір ОСОБА_7 , 1963 року народження, яка є особою з інвалідністю 2 групи та потребує постійного догляду. Також зазначено, що ОСОБА_2 доглядає за матір`ю та допомагає їй у всьому.

Відповідно до рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29 травня 2024 року, яке набрало законної сили 04.07.2024 року, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягуються аліменти в розмірі 3200 гривень щомісячно на кожну дитину.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.ч.2, 4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Визначальним на підставі цієї норми закону є наявність у дружини права на утримання, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища.

Згідно із ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення коштів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.

Аналіз даних положень сімейного законодавства України передбачає право жінки-матері на своє утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що жінка, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить жінці-матері незалежно від цієї обставини.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції, враховуючи норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини дійшов правильного висновку про те, що позивачка має право на отримання від відповідача аліментів на її утримання, а відповідач має змогу надавати таку допомогу.

Проте, при визначенні розміру аліментів на утримання дружини, суд не врахував, що з відповідача стягуються аліменти на користь позивачки на утримання двох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 по 3200 грн щомісячно на кожну дитину

Колегія суддів вважає, що сплата аліментів на утримання позивачки в розмірі, який визначив суд першої інстанції, а саме 3028 грн буде суттєвим тягарем для нього, що не відповідає положенням сімейного законодавства щодо дотримання при вирішенні справ цієї категорії тієї умови, що право на утримання дружини, з якою проживає дитина до досягнення нею трьох років, має, якщо чоловік може надавати матеріальну допомогу.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що визначений судом розмір стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на її утримання підлягає зменшенню із 3028 частини до 1500 грн щомісячно та вважає, що такий розмір утримання відповідає визначеним статтею 3 ЦК України загальним засадам цивільного судочинства, якими, зокрема є справедливість, добросовісність та розумність.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач не має можливості надавати матеріальну допомогу дружині, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки відповідач є працездатним, а тому може забезпечити надання матеріальної допомоги позивачці у визначеному колегією суддів розмірі, також в апеляційній скарзі відповідач не заперечує, що має тимчасові заробітки на будівництві підсобником, доказів неможливості надання такої допомоги матеріали справи не містять.

Колегія суддів зменшуючи розмір аліментів, враховує, що у скаржника є матір пенсіонерка, яка є особою з інвалідністю 2-ї групи. Разом з тим скаржником до суду не надано належних доказів того, що його матір перебуває на повному його утриманні. Довідка старости Грушівського старостинського округу від 04.04.2024 року про те, що ОСОБА_2 піклується про хвору матір ОСОБА_7 , 1963 року народження, яка є особою з інвалідністю 2 групи та потребує постійного догляду, не є належним доказом здійснення постійного догляду ОСОБА_2 за своєю матір`ю. В довідці до акту огляду медико-соціальною експертною комісією № 209948 не зазначено, що мати відповідача ОСОБА_7 потребує стороннього догляду.

Твердження скаржника про те, що позивачка проживає з батьками, забезпечена фінансово, та має можливість працювати, не заслуговують на увагу, оскільки сімейне законодавство України передбачає право жінки-матері на своє утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що жінка, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить жінці-матері незалежно від цієї обставини.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно із ч. 1 п. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду підлягає зміні.

Згідно із частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені відповідачем у зв`язку з сплатою судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1135,50 грн слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, Івано-Франківський апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05 липня 2024 року змінити, зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 , ідентифікаційний код платника податків НОМЕР_6 , який проживає за адресою: с. Грушка, Тлумацького району Івано-Франківської області, на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний код платника податків: НОМЕР_7 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на її утримання з 3028 грн до 1500 грн щомісячно, до досягнення дітьми: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, починаючи з 29 лютого 2024 року.

Компенсувати ОСОБА_2 , ідентифікаційний код платника податків НОМЕР_6 , який проживає за адресою: с. Грушка, Тлумацького району Івано-Франківської області сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1135,50 грн за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 23 жовтня 2024 року.

Головуючий В.М. Луганська

Судді: В.М. Барков

В.Д. Фединяк