Справа № 214/4472/24
14 жовтня 2024 року м. Кривий Ріг
Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Євтушенка О.І.,
секретаря судового засідання Пугача Р.С.,
представника позивача адвоката Змієвської Т.П. (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження, при заочному розгляді, цивільну справу № 214/4472/24 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
від позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , адвокат Змієвська Т.П.,
від відповідача ОСОБА_4 ,
Директор ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» - ОСОБА_2 звернувся з позовною заявою шляхом направлення засобами поштового зв`язку 22.04.2024 (надійшла до суду 15.05.2024), в якій просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за кредитним договором №505388 від 08.02.2021 у розмірі 116 485 грн. 80 коп., а також понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 028 грн. 00 коп. та витрати на правничу допомогу в розмірі 25 000 грн. 00 коп.
Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 08.02.2021 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №505388 (далі кредитний договір), за умовами якого кредитодавець надав позичальникові кредит у сумі 37 500 грн., а позичальник зобов`язалась повернути кредит, сплатити проценти за користування ним на умовах, встановлених договором, у строк до 08.02.2024. Пунктом 1.5 договору сторони передбачили, що процентна ставка є фіксованою, а її розмір залежить від періоду встановлення та складає: за перший день користування кредитом (включно) 25% в день (9125% річних), за усі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 85% річних. Свої зобов`язання за кредитним договором кредитодавець виконав належним чином, надавши позичальникові кредит в обумовленому розмірі. Однак, протягом обумовленого строку відповідач не виконала належним чином кредитні зобов`язання в частині погашення заборгованості, чим допустила утворення заборгованості, розмір якої станом на 08.04.2024 склав 116 485 грн. 80 коп., з яких: заборгованість за основною сумою боргу (тілом кредиту) 36 479 грн. 02 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 80 006 грн. 78 коп.
26.11.2021 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №26-11/2021/13, за умовами якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до позичальників, у тому числі за кредитним договором №505388 від 08.02.2021, укладеним з ОСОБА_1 . У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило права вимоги до позичальників, у тому числі за кредитним договором №505388 від 08.02.2021, укладеним з ОСОБА_1 , на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до договору відступлення прав вимоги №10-03/2023/01 від 10.03.2023.
Оскільки відповідач не здійснює платежів для погашення існуючої заборгованості, продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань, чим порушує законні права та інтереси ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» як дійсного кредитора, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 16.05.2024 позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Ухвалою суду від 04.09.2024 задоволено заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_4 про його участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції.
Ухвалою суду від 14.10.2024, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, задоволено заяву представника позивача адвоката Змієвської Т.П. про її участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Представник позивача ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» - адвокат Змієвська Т.П., беручи участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, пред`явлені вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні з підстав, викладених у позові. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_1 , будучи неодноразово належним чином повідомленою про дату, час та місце проведення судового засідання, в судове засідання повторно не з`явилася без повідомлення причин, відзив на позовну заяву не подала. Клопотань про відкладення розгляду справи будь-якими засобами зв`язку не подавала, як і не заявила про свою участь в судовому засіданні дистанційно.
Представник відповідача ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_4 вступив у справу 29.05.2024, за поданою ним заявою суд забезпечив йому доступ через електронний кабінет у підсистемі ЄСІТС «Електронний суд» до матеріалів справи 26.06.2024. На підставі поданих ним заяв 25.06.2024, 15.07.2024 та 29.07.2024 суд відкладав розгляд справи, призначений на 25.06.2024 та 29.07.2024, надавши представникові відповідача додатковий строк для ознайомлення з матеріалами справи в електронному форматі та подання відзиву на позов. Ухвалою суду від 04.09.2024 було задоволено заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_4 про його участь в режимі відеоконференції у судовому засіданні 12.09.2024 та наступних. Однак, у встановлений законом строк представник відповідача відзив на позов не подав, на відеозв`язок не вийшов у призначені день та час проведення судового засідання з розгляду справи по суті в дистанційному форматі, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.
Зважаючи на вищевикладене, оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, тривалість її перебування у провадженні суду, а також враховуючи неявку відповідача, не подання відзиву у встановлений строк, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень проти заочного розгляду справи з боку представника позивача.
Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись.
Дослідивши письмові докази у справі, надавши їм оцінку в сукупності, вислухавши позицію представника позивача, суд доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з такого.
Судом встановлено, що 08.02.2021 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено договір №505388 про надання споживчого кредиту (укладається в паперовій формі для кредитів, де передбачена сплата процентів за перший день користування кредитом). За умовами п.1 договору, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту (загальний розмір) складає 37 500 грн. 00 коп., тип кредиту кредит (п.1.3 договору).
Строк кредиту 1095 днів, з кінцевим терміном повернення 08.02.2024 включно. Детальні терміни повернення кредиту визначені у Графіку платежів, що є додатком №1 до договору (п.1.4 договору). Повернення кредиту сторони узгодили шляхом здійснення позичальником ануїтетних платежів по 2 904 грн. щомісячно до 087 числа кожного місяця, та останнього платежу в сумі 1 335 грн. 02 коп. 08.02.2024.
Тип процентної ставки фіксована. Пунктом 1.5 договору сторони передбачили, що процентна ставка є фіксованою, а її розмір залежить від періоду встановлення та складає: за перший день користування кредитом (включно) 25% в день (9125% річних), за усі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 85% річних.
Мета отримання кредиту споживчі (особисті) потреби (п.1.6 договору).
За умовами п.2 договору, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування: у розмірі 30 000 грн. на користь споживача за реквізитами: НОМЕР_1 в АТ «БАНК ФОРВАРД» або за реквізитами поточного рахунку споживача та/або за реквізитами платіжної картки, даної якої споживач надав товариству у будь-який спосіб; у розмірі 7 500 грн. на користь товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом відповідно до п.3.5 договору.
Статтею 626 ЦПК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно зі ст.ст.628, 629 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-1383/2010 зазначено, що ст.204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину: вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Враховуючи вищенаведене, проаналізувавши зміст кредитного договору, його форму, суд дійшов висновку, що кредитний договір №505388 від 08.02.2021 дійсно укладений сторонами правочину ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 у простій письмовій формі, відповідає вимогам ЦК України. Доказів зворотного відповідач суду не надала, як і не спростувала факт укладення договору і презумпцію правомірності.
Договір містить повну інформацію щодо особи позичальника ОСОБА_1 , її персональні дані. Крім того, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору. Після підписання кредитного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» виникло зобов`язання щодо надання кредитних коштів, а у відповідача зобов`язання з повернення кредитних коштів.
Судовим розглядом також встановлено, що свої зобов`язання за кредитним договором кредитор виконав належним чином, надавши позичальникові кредит в обумовленому розмірі шляхом перерахування кредитних коштів у сумі 30 000 грн. на рахунок позичальника, свідченням чому є платіжне доручення №4491 від 08.02.2021. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих коштів, якому відповідає право кредитора вимагати їх повернення. Натомість ОСОБА_1 допустила порушення умов договору, свої зобов`язання не виконала належним чином, в результаті чого станом на 08.02.2024 утворилась заборгованість у розмірі 36 479 грн. 02 коп. за тілом кредиту, 57 784 грн. 00 коп. по процентам за користування кредитом. Станом на 08.02.2024 відповідач сплатила загалом 1020 грн. 98 коп., зарахованих на погашення тіла кредиту (з яких: 06.03.2021 458 грн. 80 коп., 08.04.2021 229 грн. 93 коп., 08.05.2021 332 грн. 25 коп.), та 7 691 грн. 02 коп., зарахованих на погашення процентів за користування кредитом (з яких: 06.03.2021 2445 грн. 20 коп., 08.04.2021 2674 грн. 07 коп., 08.05.2021 2571 грн. 75 коп.).
Станом на 08.04.2024 загальна заборгованість за кредитним договором склала 116 485 грн. 80 коп., яка включає: 36 479 грн. 02 коп. заборгованість за тілом кредиту, 80 006 грн. 78 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом (розрахованих до 07.02.2024 включно за ставкою 85% річних).
Умовами п.п.3 п.4.1 договору визначено, що товариство має право укладати договору щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без згоди споживача.
Так, 26.11.2021 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №26-11/2021/13, за умовами якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до позичальників, у тому числі за кредитним договором №505388 від 08.02.2021, укладеним з ОСОБА_1 , що підтверджується копією договору, платіжним дорученням від 29.11.2021, актами приймання-передачі реєстру боржників в електронному вигляді (додатки №№2, 4 до договору) та реєстром боржників, де вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №505388 від 08.02.2021 включені за порядковим №180 у загальному розмірі вимог 53 197 грн. 21 коп. (з яких: 36 479 грн. 02 коп. заборгованість за тілом кредиту, 16 718 грн. 19 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом).
Як слідує з п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Натомість договір факторингу має на меті фінансування однієї сторони договору іншою стороною шляхом надання їй визначеної суми грошових коштів. Ця послуга згідно з договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. При цьому право грошової вимоги, передане фактору, не є платою за надану останнім фінансову послугу.
Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України).
Враховуючи, що ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» як первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором перед ОСОБА_1 виконало у повному обсязі, будь-яких доказів в спростування чого судом не встановлено, та з огляду на правомірність набуття прав вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», суд приходить до висновку про обґрунтованість звернення до суду.
Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно з розрахунками заборгованості, відповідач ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором №505388 від 08.02.2021 станом на 08.04.2024 у загальному розмірі 116 485 грн. 80 коп., яка включає: заборгованість за основною сумою боргу (тілом кредиту) 36 479 грн. 02 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 80 006 грн. 78 коп. Аналізом наявних у справі розрахунків встановлено, що розрахунок є арифметично вірним, проведений з урахуванням усіх здійснених відповідачем платежів, проценти нараховані за узгодженою сторонами фіксованою ставкою, яка протягом дії договору не змінювалась, та виключно до закінчення строку дії договору, тобто до 07.02.2024 включно. Після відступлення ТОВ «Вердикт Капітал» на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» прав вимоги проценти за користування кредитом було донараховано виключно в межах строку кредитування. Відомості про пролонгування дії договору після 08.02.2024 в матеріалах справи відсутні.
Зважаючи на те, що відповідач не здійснила погашення заборгованості по кредиту у повному обсязі ні перед попереднім кредитором, ні перед дійсним після відступлення прав вимоги, та не повернула кредитні кошти протягом строку, обумовленого сторонами при укладенні договору до закінчення строку його дії (тобто до 08.02.2024), тим самим допустила істотне порушення виконання своїх кредитно-договірних зобов`язань, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу (тілом кредиту) в сумі 36 479 грн. 02 коп. та заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 80 006 грн. 78 коп. (з яких: 51 548 грн. 15 коп. на дату відступлення прав вимоги, 28 458 грн. 63 коп. за договором), яка не перевищує розмір процентів, який міг бути нарахований в межах строку дії договору. Відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, в межах заявлених вимог.
При вирішенні питання розподілу судових витрат суд виходить з такого.
Частиною 1 ст. 141 ЦПК України, встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 3 028 грн. 00 коп. Щодо заявлених позивачем витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 25 000 грн., суд зазначає наступне.
Згідно зі ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч.3 ст.133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення.
Так, Верховний Суд у справах №905/1795/18 та №922/2685/19 неодноразово зауважував, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 також дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.
Суд зауважує, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, слід виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
У додатковій постанові Верховного Суду від 08.09.2021 у справі №206/6537/19 зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Аналогічні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.201 у справі №826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц та ряді інших постанов.
Так, на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу адвоката, суду було надано:
- договір про надання правової допомоги №02-01/2023 від 02.01.2023, укладений між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС», який містить деталізацію щодо характеру правової допомоги, яку адвокатське об`єднання надаватиме клієнтові (п.2.1 договору). У п.4 договору регламентований порядок оплати наданих послуг. До договору також долучено прайс-лист адвокатського об`єднання із зазначенням вартості кожної з послуг;
- заявку на надання юридичної допомоги №138 від 01.03.2024 безпосередньо щодо примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 . У розрахунок вартості наданої допомоги включено: надання усної консультації з вивченням документів 4000 грн. (2 год. часу, п.1.2 прайсу), підготовка пропозицій 6000 грн. (3 год. часу, п.3.13 прайсу) та складання позовної заяви 15 000 грн. (5 год. часу, п.3.1 прайсу).
Виходячи із положень ч.3 ст.141 ЦПК України, враховуючи співмірність складності справи та обсягу виконаної адвокатом роботи, критерію їх необхідності та значимості таких дій у справі, виходячи з її конкретних обставин, суд вважає, що зазначені представником ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» витрати на правничу допомогу в розмірі 25 000 грн. є завищеними. При визначенні розміру правничої допомоги, яка підлягає відшкодуванню, суд також враховує, що справа стосується стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 116 485 грн. 80 коп., тобто у справі незначної складності, типовій, яка розглядалась судом у спрощеному позовному провадженні. Окрім цього, суд зауважує, що правова позиція ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» була сталою та не зазнавала змін протягом розгляду справи, правом на участь в судових засіданнях представник позивача скористалася дистанційно один раз, будь-яких клопотань чи заяв щодо витребування доказів тощо представник не подавала.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачу було надано професійну правничу допомогу, однак заявлені витрати в розмірі 25 000 грн., є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності витрат, розумності їх розміру, а тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати в розмірі 6 500 грн. (з яких: 2 000 грн. за надання усної консультації з вивченням документів, 3 000 грн. складання позову, 1 500 грн. участь в судовому засіданні у суді першої інстанції за один судодень, що не нижче вартості послуг, вказаних у прайс-листі адвокатського об`єднання).
Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 258-259, 263-265, 273, 274, 277, 279, 280-284, 287, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за кредитним договором №505388 від 08.02.2021 у загальному розмірі 116 485 грн. 80 коп., яка включає: заборгованість за основною сумою боргу (тілом кредиту) 36 479 грн. 02 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 80 006 грн. 78 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» 3 028 грн. 00 коп. судового збору та 6 500 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня його підписання не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно зі ст.285 ЦПК України та поданою протягом 30 днів з дня його підписання. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Відомості про сторін:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інн НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .
Повне заочне рішення суду складено 21.10.2024.
Суддя О.І. Євтушенко