Справа № 522/7262/24
Провадження № 2/522/4774/24
10 жовтня 2024 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Домусчі Л.В.,
за участю секретаря судового засідання Навроцької Є.І.,
розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини,
08.05.2024 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки з усіх видів доходів (заробітку) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не менше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку; додаткових витрат на дитину у розмірі 28 410,22 грн. та витрат на логопедичні заняття у розмірі 19 200 грн.
Справа була розподілена на суддю Приморського районного суду м. Одеси Суворову О.В. згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.05.2024 року.
Ухвалою суду від 13.05.2023 року провадження у справі було відкрито.
До суду 24.06.2024 року від представника позивачки-адвоката Черевиченко Н.А. надійшла заява, згідно якої просила стягнути аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів доходів (заробітку) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не менше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку; додаткові витрати на дитину у розмірі 28 410,22 грн. та витрати на логопедичні заняття у розмірі 24 400 грн. (а.с. 66-72)
Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 04.06.2024 року про звільнення ОСОБА_5 з посади судді Приморського районного суду міста Одеси у зв`язку з поданням заяви про відставку, на підставі службової записки помічника судді ОСОБА_5 ОСОБА_6 , з метою дотримання розумних строків розгляду справи, недопущення порушень законних прав та інтересів громадян та законних інтересів сторін по справі, згідно розпорядження керівника апарату Приморського районного суду м. Одеси Німас І.Я. №4 24/24 від 27.06.2024 року, було здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи.
Матеріали справи були передані судді Домусчі Л.В. 01.07.2024 року.
Ухвалою суду від 08.07.2024 року прийнято зазначену справу до свого провадження у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 02.09.2024 року.
У судове засідання 02.09.2024 року сторони не з`явились, були повідомлені належним чином. В матеріалах справи наявна заява представника позивачки-адвоката Черевиченко Н.А. про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Розгляд справи відкладено на 10.10.2024 року.
До суду 10.10.2024 року від представника позивачки-адвоката Черевиченко Н.А. надійшла заява, згідно якої просила стягнути аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів доходів (заробітку) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не менше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку; додаткові витрати на дитину у розмірі 55 051,79 грн. та витрати на логопедичні заняття у розмірі 24 400 грн. (а.с. 66-72)
Щодо поданих представником позивачки-адвокатом Черевиченко Н.А. заяв від 24.06.2024 року та 10.10.2024 року, то суд не бере їх до уваги, оскільки не було подано клопотання про збільшення позовних вимог відповідно до норм ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження.
У судове засідання 10.10.2024 року сторони не з`явились, були повідомлені належним чином. В матеріалах справи наявна заява представника позивачки-адвоката Черевиченко Н.А. про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала у повному обсязі, просила задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, відзив суду не надавав. Заяв по суті справи також не було надано.
Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Згідно до п.п. 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Крім того, ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою.
Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Згідно ч. 1 ст. 279 ЦПК України передбачено що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та ненаданням ним відзиву на позов, ухвалив слухати справу згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ст. 268 ЦПК України та у зв`язку з перебуванням судді Домусчі Л.В. у відпустці з 14.10.2024 року по 15.10.2024 року, датою складення цього судового рішення є 16.10.2024 року.
Суд вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_7 08.02.2019 року зареєстровали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 08.02.2019 року Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 241. Прізвище після державної реєстрації шлюбу у дружини- ОСОБА_8 (а.с. 9).
Від спільного шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 22.04.2019 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 1608 (а.с. 4).
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 12.07.2023 року у справі № 521/10654/23 шлюб між сторонами розірвано (а.с. 10)

ОСОБА_9 23.11.2023 року вдруге зареєструвала шлюб з ОСОБА_10 , прізвище після державної реєстрації шлюбу у дружини- ОСОБА_11 (а.с. 43).

Сумісний малолітній син сторін ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з матір`ю ОСОБА_1 , яка повністю утримує його, піклується про його стан здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні їх від цього обов`язку кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку.

У відповідності до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

У відповідності до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім`я кого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Наведені норми імперативно закріплюють обов`язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Суд вбачає, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, допомоги на утримання дитини не надає, вихованням дитини не займається, що не спростовано відповідачем належним чином, а тому кошти на утримання дитини (аліменти) підлягають присудженню за рішенням суду.

Крім того, суд вбачає, що відповідач є працездатною людиною за станом здоров`я та спроможний платити аліменти на утримання дитини. Відомостей щодо перебування у відповідача інших осіб на утриманні суду не надано. Доказів того, що відповідач офіційно працевлаштований суду не надано.

Стягнення аліментів у частці заробітку (доходу) батька, матері має ціль найбільш повно захищати інтереси дитини, забезпечити їй не тільки необхідні кошти для існування, але і зберегти по можливості той рівень життя, який дитина мала при сумісному проживанні з обома батьками.

Суд вважає визначений розмір аліментів достатнім та справедливим. Стягнення аліментів у такому розмірі відповідатиме вимогам закону та інтересам дитини, не порушить прав сторін.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення аліментів підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

У зв`язку з чим суд вважає за можливе присудити стягнення аліментів з 08.05.2024 року (з дати пред`явлення позову) до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Щодо стягнення додаткових витрат на дитину.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно.

У постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17 зроблено висновок, що СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону, брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Положенняч. 1 ст. 185 СК України стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Так, згідно п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», до передбаченої ст. 185 СК України вказує, що до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно.

Таким чином, законодавець пов`язує факт виникнення додаткових витрат з особливими обставинами, викликаними хворобою дитини, розвитком її здібностей тощо.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.

Судом встановлено, що дитина має затримку мовленого розвитку, загальне недорозвинена мовлення 2 рівня та затримка психічного розвитку дитина, займається з логопедом, крім того дитина перенесла кишкову інфекцію ГРВІ, Гострий трахеїт, парасомнії, що в результаті призвело до функціонального порушення кишківника, а тому потребує додаткових витрат на його утримання, лікування, фізичний та духовний розвиток. Зазначені витрати сплачуються позивачкою.

Вищезазначені діагнози підтверджуються консультативним висновком логопеда КНП «Міський психіатричний диспансер» ОМР, лікар ОСОБА_12 від 06.11.2023 року (а.с. 12), консультативного висновку гастроентеролога дитячого від 02.09.2023 року (а.с. 13), випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого 7715 (а.с. 14-15), виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 13 (а.с. 16), висновку про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку особи від 12.12.2023 року № ІРЦ-85773/2023/478835 (а.с. 17-22) ,виписки із медичної амбулаторної (стаціонарного) хворого (а.с. 23), довідкою про отримання корекційних логопедичних послуг від 30.04.2024 року (а.с. 57).

В матеріалах справи міститься чеки від 10.10.2023 року на суму 277,87 грн., від 17.10.2023 року на суму 222,50 грн., від 19.10.2023 року на суму 968,48 грн., від 12.10.2023 року на суму від 212,90 грн., від 11.10.2023 року на суму від 237,38 грн., від 02.10.2023 року на суму 760,34 грн., від 02.10.2023 року на суму 540,97 грн., від 12.10.2023 року на суму 198,90 грн., від 02.09.2023 року на суму 405 грн., від 02.09.2023 року на суму 571,01 грн., від 27.10.2023 року на суму 12 325 грн., від 25.01.2024 року на суму 825 грн., від 11.03.2024 року на суму 763,15 грн., від 05.01.2024 року на суму 298 грн., від 07.01.2024 року на суму 8 098 грн., від 27.11.2023 року на суму 193,70 грн., від 05.01.2024 року на суму 1 013,73 грн., від 23.01.2023 року на суму 131,57 грн., від 21.01.2024 року на суму 216 грн., від 03.03.2024 року на суму 1 612,16 грн., від 21.02.2024 року на суму 1 194,97 грн., від 12.12.2023 року на суму 331,79 грн., від 03.03.2024 року на суму 956 грн., від 10.01.2024 року на суму 569 грн., від 08.04.2024 року на суму 335,70 грн., від 01.04.2024 року на суму 319,99 грн., від 04.04.2024 року на суму 922,80 грн., від 02.09.2023 року на суму 1 545 грн., тобто на загальну суму 35 996,91 грн. про придбання ліків, спеціального харчування (а.с. 24-28, 34-42)

Також позивачка оплачує харчування дитини у д/сад № НОМЕР_3 27.12.2019 року, що підтверджується наступними квитанціями: № 9293-0601-0946-7108 від 09.01.2023 року на суму 633 грн., № 9296-1321-7981-8714 від 09.02.2023 року на суму 717 грн., № 9298-8557-8761-0699 від 08.03.2023 року на суму 492 грн., № 9301-7731-3505-4133 від 06.04.2023 року на суму 449 грн., № 9308-1482-9782-2115 від 09.06.2023 року на суму 452 грн., № 9314-0603-7286-7024 від 07.08.2023 року на суму 847 грн., № 9317-5512-9556-0221 від 11.09.2023 року на суму 998 грн., № 9322-8479-3476-5406 від 03.11.2023 року на суму 323,10 грн., що разом становить 6 397,10 грн. (а.с. 45-48, 50-55)

Тобто, факт необхідності понесення додаткових витрат на дитину суд вважає таким, що документально підтверджений частково у сумі 42 394,01 грн.

Щодо стягнення коштів, витрачених на логопедичні заняття дитини у розмірі 19 200 грн., то суд вважає за необхідне відмовити, у зв`язку з тим, що зазначені витрати не підтверджено належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи, що згідно вимог чинного законодавства батьки несуть обов`язки в рівних частках, тому суд вважає за можливе позов задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі половини витрачених коштів, а саме у розмірі 21 197,00 грн. (42 394,01 грн./2)

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від судового збору позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки, позивачі у справах про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, покласти на відповідача оплату судового збору у розмірі 1 211,20 грн.

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 141, 150, 179-185, 191 СК України, ст.ст. 1, 2, 5, 11, 13, 43, 49, 76-81, 89, 141, 223, 247, 258, 263-265, 273, 280-289, 354, 430 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 08.05.2024 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 ) додаткові витрати на дитину у розмірі 21 197 (двадцять одна тисяча сто дев`яносто сім) гривень 00 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання)без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення суду складено 16.10.2024 року.

Суддя: Домусчі Л.В.