УХВАЛА

24 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 752/18742/22

провадження № 61-12244ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сердюка В. В. розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід судді Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду Сердюка Валентина Васильовича у справі за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України про встановлення факту, визнання неправомірними дій, призначення пенсії по втраті годувальника, виплату коштів та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

02 вересня 2024 року ОСОБА_1 , звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 11 червня

2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 серпня 2024 року.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 24 вересня

2024 року касаційну скаргу залишено без руху та запропоновано заявнику надати суду уточнену редакцію касаційної скарги разом з копіями скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, у якій чітко зазначити підстави касаційного оскарження та їх обґрунтування, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, уточнити прохальну частину скарги,

з урахуванням положень статті 409 ЦПК України, та надати документи,

що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно

до закону або ж документ, що підтверджує сплату судового збору в розмірі

605,60 грн.

23 жовтня 2024 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду матеріали

на усунення недоліків, у яких заявив відвід судді Верховного Суду Сердюку В. В., який обґрунтував тим, що існують обставини, які викликають сумнів

в об`єктивності та неупередженості судді, так як, на його думку, вказаним суддею-доповідачем порушено норми статей 55, 59 Конституції України, оскільки

ним безпідставно постановлено ухвалу про залишення його касаційної скарги

без руху з підстав не сплати ним судового збору за подання касаційної скарги

на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 11 червня 2024 року

та постанову Київського апеляційного суду від 22 серпня 2024 року.

Заява ОСОБА_1 є необґрунтованою, виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 40 ЦПК України питання

про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше)

до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

За пунктами 3, 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина четверта статті 36 ЦПК України).

У частині четвертій статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України

«Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року

і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (заява № 33949/02, § 49-52,

від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно

до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним

та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться

до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий,

та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки

не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися,

що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Верховний Суд, оцінюючи наявність підстав для відводу за суб`єктивним критерієм, констатує відсутність підстав стверджувати, що суддя Верховного Суду Сердюк В. В. виявляє особисту упередженість. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

За об`єктивним критерієм необхідно визначити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Доводи заяви про відвід судді Верховного Суду Сердюка В. В. зводяться

до незгоди заявника з прийнятим процесуальним судовим рішенням у справі,

що відповідно до статті 36 ЦПК України не є підставою для відводу судді.

При цьому доводи заяви не містять посилання на обставини, які б давали підстави для висновку про необ`єктивність та упередженість судді Верховного Суду Сердюка В. В.

Водночас Верховний Суд наголошує на тому, що необґрунтоване усунення судді

від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

Отже, оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви ОСОБА_1

про відвід судді Верховного Суду Сердюка В. В., тому відповідно до частини третьої

статті 40 ЦПК України питання про відвід судді підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті

33 ЦПК України.

Керуючись статтями 33, 36, 40 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду Сердюка Валентина Васильовича визнати необґрунтованою.

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду Сердюка В. В. передати для вирішення у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Сердюк