Провадження № 2/127/5107/24
У Х В А Л А

Іменем України

22 жовтня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бойко В.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину недійним,

У С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину недійним.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Однак, зазначена позовна заява не відповідає вимогам, встановленим ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а тому є підстави для залишення її без руху відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України з метою усунення недоліків.

Частиною 4 статті 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем не додано до позовної заяви квитанції про сплату судового збору, оскільки подано клопотання про відстрочку сплати судового збору, яке мотивоване тим, що позивач перебуває у тяжкому матеріальному становище.

Згідно ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно ч. 3 ст. 136 ЦПК України з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване ст. 8 Закону України "Про судовий збір", норма якої є спеціальною.

Як вбачається зі змісту цієї норми, існує три умови, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони та за її клопотанням, може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення (ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір"), зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (ч. 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір"): 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

З аналізу ст. 8 Закону України "Про судовий збір" чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію "суд, враховуючи майновий стан сторони, може…", тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Водночас, суд звертає увагу, що позивачем хибно сформовано думку, що визнання правочину недійсним носить матеріальну вимогу та йому слід сплачувати максимальний розмір судового збору.

Абз. 2 п. 15 Постанови Пленум Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10, до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці (наприклад, якщо позовну заяву про визнання договору (правочину) недійсним подано без вимоги застосування наслідків, передбачених статтею 216 ЦК). За подання до суду таких заяв сплачується судовий збір згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI. При цьому, поданий позивачем позов поданий без застосування наслідків передбачених статтею 216 ЦК.

Тому, розглянувши клопотання позивача, суд не убачає існування підстав для звільнення сплати судового збору за подання позовної заяви, а отже суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні його клопотання.

Таким чином, позовна заява повинна бути залишена без руху в зв`язку з несплатою судового збору.

Згідно із ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з 01.01.2023 року розмір ставки судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 1073,60 грн., та не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб 13420 грн.; розмір ставки судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою становить: 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 1073,60 грн.

Позивачем заявлено позовну вимогу немайнового характеру про визнання правочину недійсним.

Отже, позивачу слід сплатити судовий збір за звернення до суду у розмірі 1 211,20 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (ч. 2 ст. 185 ЦПК України).

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин, дану заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину недійним - залишити без руху.

Надати позивачу для усунення вищевказаних недоліків строк 5 дні з моменту отримання даної ухвали.

В разі не усунення вищевказаних недоліків цивільний позов буде вважатися неподаним та повернутий позивачці.

Ухвала суду остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя: