Запорізький Апеляційний суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Кочеткової І.В., Подліянової Г.С.

за участі секретаря Камалової В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника Штабовенка Дениса Всеволодовича на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вищезазначеним позовом (а.с. 1-3), в якому просив стягнути зі ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за договором позики від 31.03.2021 року станом на 25.10.2023 року в сумі 588280,30 грн., з яких: 548685,00 грн. - основний борг, 39595,30 грн. - 3% річних, а також стягнути з відповідача судові витрати по справі в сумі 5882,80 грн.

В обґрунтування позову зазначав, що 31 березня 2021 року, позивач ОСОБА_3 уклав із відповідачем ОСОБА_1 договір позики, згідно з яким позивач передав, а відповідач взяв у позику грошові кошти в сумі 15000,00 доларів США. Договір укладено у письмовій формі у вигляді розписки. Згідно з умовами укладеного договору, відповідач зобов`язався повернути отриману суму позики в строк до 31 травня 2021 року. Проте дане зобов`язання відповідачем не виконано. Неодноразові перемовини з відповідачем, щодо повернення боргу, з метою досудового врегулювання спору, виявилися безрезультатними.

Враховуючи, що предметом договору позики є іноземна валюта (долари США), сума позову розраховується на підставі ст. 533 ЦК України. З урахуванням положень ст. 533 ЦК України, сума боргу розраховується на день подання позову з урахуванням офіційного курсу гривні встановленого національним банком України по відношенню до долара США. Таким чином сума основного боргу складає 548685,00 гривень (36,579 * 15000 = 548685). Згідно ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми, що складає 1082,46 доларів США, виходячи з розрахунку:дата повернення позики за договором - 31.05.2021р. повернуто позики - 00 доларів США строк прострочення виконання зобов`язання - 878 днів (з 01.06.2021р. по 25.10.2023р.) 3% річних-1082,46 доларів США (15000 * 878дн. *3% / 100 /365 = 1082,46). Враховуючи офіційний курс НБУ який становить 36,579 гривень за 1,00 долар США (станом на 25.10.2023р.) 3% річних складає 39595,30 гривень. Всього ціна позову, з урахуванням суми основного боргу та 3% річних, складає 588 280,30 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідача у судовому порядку.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Апаллонову Ю.В. (а.с. 15). Ухвалою суду першої інстанції (а.с. 18)провадження у цій справі відкрито в порядку загального позовного провадження.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 травня 2024 року (а.с. 85-86) позовні вимоги ОСОБА_3 у цій справі задоволено.

Стягнуто зі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) заборгованість за боргом позики від 31.03.2021 року - 493816,50 грн. та 39595,30 грн. - 3 процента річних.

Стягнуто зі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 5882,80 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції в частині, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, відповідач ОСОБА_1 в особі представника Штабовенка Д.В. у своїй апеляційній скарзі (а.с. 90-91) просив рішення суду першої інстанції змінити в частині 3% річних, а саме зменшити їх розмір із 39595,30 грн. до 35595,38 грн., а також судові витрати покласти на позивача.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Кочеткову І.В. та Подліянову Г.С. (а.с. 94). Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою у цій справі відкрито 28 червня 2024 року (а.с. 107), дану справу за апеляційною скаргою призначено до апеляційного розгляду (а.с. 108), приймаючи до уваги відповідне навантаження судді-доповідача і колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, які за рішенням загальних зборів суддів Запорізького апеляційного суду з липня 2021 року також приймають участь у розгляді кримінальних проваджень, та відповідний штат суддів апеляційного суду взагалі, відпустку судді-доповідача за графіком (з 01 липня 2024 року по 09 серпня 2024 року включно - довідка а.с. 115).

Позивач не скористався своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу відповідача у цій справі. Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

В автоматизованому порядку суддею ОСОБА_6. замінено суддю Кочеткову І.В. у зв`язку з тривалою відпусткою останньої (а.с. 135-136). Розгляд цієї справи, призначений апеляційним судом на 11 вересня 2024 року, був відкладений на 16 жовтня 2024 року (довідка а.с. 137). В автоматизованому порядку 15.10.2024 року суддею Кочетковою І.В. у цій справі замінено суддю ОСОБА_6 у зв`язку із звільненням останнього у відставку, рішення ВРП від 24.09.2024 року (а.с. 150-151).

У дане судове засідання належним чином повідомлені апеляційним судом про дату, час і місце розгляду цієї справи, у тому числі відповідач ОСОБА_1 та позивач ОСОБА_3 через своїх представників - адвокатів Штабовенка Д.В. (а.с. 143) та Безрукову С.О. (а.с. 142), що узгоджується із вимогами ст. 130 ч. 5 ЦПК України, всі учасники цієї справи не з`явились, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили, клопотання про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

За змістом ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом. Крім того, в силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

При вищевикладених обставинах, на підставі ст. ст. 371-372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутності всіх учасників даної справи, які не з`явились.

В силу вимог ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи… фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга відповідача ОСОБА_1 в особі представника Штабовенка Д.В. у цій справі підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Встановлено, що позивач ОСОБА_3 та представник останнього в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції у цій справі не оскаржували.

Відповідач ОСОБА_1 в особі представника Штабовенка Д.В. оскаржує рішення суду першої інстанції у цій справі лише в частині задоволення позовних вимог позивача про стягнення з відповідача 3 % річних у розмірі, що перевищує 35595,38 грн.(877 днів прострочки).

Таким чином, апеляційний суд переглядає законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у цій справі лише в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 в особі представника Штабовенка Д.В. і лише в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, а саме: лише в частині задоволення позовних вимог позивача про стягнення з відповідача 3 % річних у розмірі, що перевищує 35595,38 грн. (877 днів прострочки).

У разі, якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо не оскаржуваної частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується (постанова Верховного Суду від 03.10.2018 року у справі № 186/1743/15-ц).

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

В силу вимог ст. 258 ч. 1 ЦПК України судовими рішення є: … рішення, постанови…

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги позивача у цій справі в оскаржуваній частині, керувався ст.ст. 2, 12 -13, 60, 76 - 77, 80 - 81, 89, 141, 258 - 259, 263, 265 ЦПК України та виходив із обґрунтованості та доведеності позовних вимог позивача в цій частині.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції в оскаржуваній частині, вважає його правильним, а рішення суду першої інстанції в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, таким, що ухвалено із додержанням вимог закону є правильним та законним.

Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України - питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Рішення суду першої інстанції вимогам ст. ст. 263-264 ЦПК України у цій справі в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, відповідає.

Так, судом першої інстанції було правильно встановлено, що строк повернення коштів настав 31.05.2021 року, однак у матеріалах справи відсутні докази того, що зобов`язання було виконано у повному обсязі.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням 3 % річних від простроченої суми, що складає виходячи із меж заявлених вимог 1082,46 доларів США, виходячи з розрахунку: дата повернення позики за договором - 31.05.2021 року повернуто позики - 00 доларів США строк прострочення виконання зобов`язання - 878 днів (з 01.06.2021 року по 25.10.2023 року) 3% річних -1 082,46 доларів США (15 000 * 878дн. *3% / 100 /365 = 1082,46). Враховуючи офіційний курс НБУ який становить 36,579 гривень за 1,00 долар США (станом на 25.10.2023 року) 3% річних виходячи межі заявлених позивачем вимог складає 39595,30 гривень.

При викладених обставинах, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що вимоги позивача в оскаржуваній частині є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 в особі представника Штабовенка Д.В. не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції у цій справі в оскаржуваній частині, а лише відображають позицію відповідача, яку він та його представник вважають такою, що є єдино вірною та єдино можливою, хоча відзив відповідача на позов позивача у цій справі з цих підстав із зазначенням розрахунку загальної кількості днів прострочки із вказівкою конкретних складових розрахунку - конкретної кількості днів кожного конкретного місяця кожного конкретного року протягом усього періоду прострочки за період з 01.06.2021 року по 25.10.2023 року та письмових доказів останнього у суді першої інстанції у матеріалах цієї справи відсутній, представник відповідача Штабовенко Д.В. був присутній лише в одному судовому засіданні у цій справі 13.03.2024 року, в якому розгляд справи по суті не був закінчений (протокол судового засідання від 13.03.2024 року - а.с. 70).

Згідно із ст. 376 ч. 3 ЦПК України передбачені порушення норм процесуального судом першої інстанції, які є обов`язковою підставою для скасування або зміни рішення. В силу вимог ст. 376 ч. 2 ЦПК України лише порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, можуть бути підставою для скасування або зміни рішення.

Проте, апеляційним судом встановлено, що у цій справі відсутні порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення, а також відсутні порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення цієї справи по суті в оскаржуваній частині.

Фактично сторона відповідача у своїй вищезазначеній апеляційній скарзі у цій справі наполягає на тому, що суд першої інстанції в оскаржуваній частині рішення допустився арифметичної помилки, взявши при розрахунку загальної суми відсотків 3 % річних з відповідача на користь позивача у цій справі за період прострочки з 01.06.2021 року по 25.10.2023 року неправильно 778 днів замість правильного 777 днів (а.см.91), та, відповідно, правильна загальна сума 3 % річних має складати 35595,38 грн., а суд першої інстанції стягнув неправильну 39595,30 грн.

Проте, арифметичні помилки, якщо вони дійсно мають місце у цій справі, не можуть бути підставою для зміни правильного по суті рішення суду першої інстанції у цій справі за результатами розгляду вищезазначеної апеляційної скарги сторони відповідача, а можуть бути виправлені у подальшому судом першої інстанції за власною ініціативою або за заявою учасників цієї справи у порядку, передбаченому ст. 269 ЦПК України.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги сторони відповідача не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, рішення суду першої інстанції в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, є законним та обґрунтованим, ухваленим з додержанням вимог ЦПК України.

Крім того, судом першої інстанції правильно, з додержанням вимог ст. 141 ЦПК України у цій справі було вирішено питання про розподіл між сторонами понесених документально підтверджених судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи судом першої інстанції в частині, яка є предметом апеляційного оскарження.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, у цій справі або ж його зміни.

Також, в силу вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови відповідачу у задоволенні його вищезазначеної апеляційної скарги, останній не має права на компенсацію за рахунок позивача будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом.

Керуючись ст. ст. 7, 12-13, 81-82, 89, 141, 367-369, 372, 374-375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника Штабовенка Дениса Всеволодовича залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 травня 2024 року в оскаржуваній частині у цій справі залишити без змін.

В іншій частині рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржувалось і апеляційним судом не переглядалось.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте, може бути оскаржена в частині, яка була предметом апеляційного перегляду, в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 21.10.2024 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Кочеткова І.В. Подліянова Г.С.