Провадження № 2-з/204/86/24
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська Токар Н.В., ознайомившись із заявою керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпра в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою Керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпра в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації права приватної власності, зобов`язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку шляхом демонтажу (знесення) приміщення,-

встановив:

У жовтні 2024 року до суду надійшла цивільна справа за позовною заявою Керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпра в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації права приватної власності, зобов`язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку шляхом демонтажу (знесення) приміщення.

14 жовтня 2024 року разом із позовною заявою позивачем через систему «Електронний суд» було подано заяву про забезпечення позову в якій останній просив: накласти арешт на нежитлову будівлю літ. А-1, загальною площею 94,1 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 101).

Вказана заява мотивована тим, що керівник Центральної окружної прокуратури міста Дніпра звернувся до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою на захист інтересів держави в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації права приватної власності, зобов`язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку шляхом демонтажу (знесення) приміщення, а саме було встановлено факт самовільного зайняття земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 без будь-яких на те правових підстав.

Так, Центральною окружною прокуратурою міста Дніпра встановлено, що земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 у власність чи користування будь-яким фізичним чи юридичним особам не передавалась. Більш того, розпорядчий документ, на підставі якого об`єкту нерухомості, розташованому на земельній ділянці присвоєно адресу у АДРЕСА_1 , не видавався, що свідчить про самовільне зайняття земельної ділянки комунальної власності, чим грубо порушено право комунальної власності територіальної громади м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради. Можливе відчуження цього нерухомого майна може покласти на позивача тягар його витребування від осіб, які не залучені до участі у судовій справі, що спричинить додаткові витрати для відновлення порушених прав. Арешт же вказаного нерухомого майна та заборона вчиняти дії відносно нього на час вирішення справи забезпечать його гарантоване збереження до набрання законної сили судовим рішенням.

Ознайомившись із поданою заявою про забезпечення позову, суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню у зв`язку з наступним.

Згідно з ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 2 ч.1 ст.150 ЦПК України встановлено, що позов може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

Згідно з ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Встановлено, що предметом даного спору є скасування державної реєстрації права приватної власності, зобов`язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку шляхом демонтажу (знесення) приміщення, а саме: нежитлової будівлі літ. А-1, загальною площею 94,1 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 101).

Враховуючи, що між сторонами виник спір з приводу нерухомого майна та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, беручи до уваги заявлені позивачем вимоги та вид забезпечення позову, який заявник просить застосувати, суд з урахуванням розумності, співмірності, обґрунтованості, з метою забезпечення збалансованості інтересів сторін, вважає за можливе частково задовольнити заяву керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпра в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради та забезпечити позов шляхом заборони будь-яким особам вчиняти будь-які реєстраційні дії по відчуженню спірної нерухомості.

Крім того, обраний захід забезпечення позову не обмежить права відповідача на користування та володіння вказаним нерухомим майном.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 149,150, 151,153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпра в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпра в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації права приватної власності, зобов`язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку шляхом демонтажу (знесення) приміщення задовольнити частково.

Заборонити будь-яким особам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження нерухомого майна, а саме: нежитлової будівлі літ. А-1, загальною площею 94,1 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 101), право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстраці: АДРЕСА_2 .

В іншій частині заяву про забезпечення позову залишити без задоволення.

Копію ухвали негайно направити для виконання до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (пр.Дмитра Яворницького, буд.75, м.Дніпро, 49057).

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Строк пред`явлення ухвали до виконання становить 3 (три) роки з дня її постановлення.

Суддя Н.В. Токар