Справа № 331/4221/24
Провадження № 2/331/2141/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді: Жукової О.Є

за участю секретаря: Мироненко О.В.

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Запорізькій області : Калько І.О.

представника третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «ОНУР КОНСТРУКЦІОН ІНТЕРНЕШНЛ»: Цвєткової О.О.

розглянувши за правилами загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 до Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Запорізькій області, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОНУР КОНСТРУКЦІОН ІНТЕРНЕШНЛ», Дочірнє підприємство «Запорізький облавтодор» ВАТ «ДАК» «Автомобільні дороги України» про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2024 року позивач в особі представника ОСОБА_3 звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом до Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Запорізькій області, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОНУР КОНСТРУКЦІОН ІНТЕРНЕШНЛ», Дочірнє підприємство «Запорізький облавтодор» ВАТ «ДАК» «Автомобільні дороги України» про відшкодування шкоди, в якому просить суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду внаслідок невідповідності стану автомобільної дороги у розмірі 76 344,56 гривень , що складається з витрат на лікування 5466,00 гривень; вартості збитку , завданого пошкодженням автомобіля в розмірі 71378,56 гривень; моральну шкоду 50 000,00 гривень, а також судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 22 листопада 2020 року ОСОБА_4 направляючись до м.Бердянськ, як спостерігач на повторних виборах 2020 у м.Бердянськ від Громадської мережі "ОПОРА" керуючи автомобілем «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_1 , в якому знаходилися у якості пасажирів спостерігачі від ГО "ОПОРА" його дружина ОСОБА_2 (надалі - Позивач) та ОСОБА_5 здійснючи рух зі сторони м. Мелітополь у бік м. Приморськ Запорізької області по а/д «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ» в районі 514 км у Приморському районі Запорізької області та передніми колесами в`їхав в яму, яка була на проїзній частині та яку не було видно через те, що вона була вкрита снігом, внаслідок чого ОСОБА_4 втратив керування над цим транспортним засобом, і він з`їхав на праве узбіччя, а потім у кювет, де сталося перекидання через дах. Під час ДТП водію та пасажирам були спричинені тілесні ушкодження, з якими їх було доставлено до КП «Приморська ЦРЛ», також було пошкоджено транспортний засіб.

Внаслідок ДТП ОСОБА_2 завдано матеріальної шкоди в розмірі 76 344,56 гривень, серед яких витрати на лікування 5466 гривень внаслідок ушкодження здоров`я, та вартість збитку завданого пошкодженням автомобіля 71 378, 56 грн.

Також, позивач зазнала сильних душевних хвилювань через шкоду завдану власному здоров`ю у зв`язку із пошкодженням її майна . Заподіяну моральну шкоду ОСОБА_2 оцінює у розмірі 50 000 грн.

Оскільки ділянка дороги М-14 Одеса - Мелітополь - Новоазовськ (на м.Таганрог), км 512-515 перебувала на балансі Служби автомобільних доріг у Запорізькій області, яку перейменовано на Службу відновлення та розвитку інфраструктури у Запорізькій області, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

12 липня 2024 року ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Жукової О.Є. провадження по справі відкрите.

25 липня 2024 року відповідач в особі представника ОСОБА_6 надав відзив на позов, в якому в задоволенні позовних вимог просив відмовити. В обґрунтування наданих заперечень послався на те, що Службі не повідомляли про факт ДТП, представники Служби не викликалися для оформлення матеріалів ДТП, відносно посадових осіб Служби балансоутримувача автомобільної дороги, на якій сталася ДТП, не складалося ні протоколів, ні постанов на посадових осіб Служби, що в свою чергу підтверджує відсутність порушень з боку Служби. Докази надані Позивачем на підтвердження дорожньо-транспортної пригоди та розрахунком суми завданої шкоди є не підтвердженим, не завірені належним чином відповідно до положень ст. 95 ЦПК України , та є необґрунтованими.

Крім того, відповідно до автоматизованого обліку та аналізу ДТП про аварійність на автодорогах загального користування за період з 01.11.2020 00:00:00 по 31.11.2020 23:59:59 Запорізька область, в транспортному засобі в якому знаходився Позивач на 514 км автомобільної дороги М-14 Одеса Мелітополь -Новоазовськ (на Таганрог), водієм було порушено ПДР, а саме перевищено швидкість, що як наслідок спричинило ДТП.

Також, представник відповідача послався на те, що сам факт запровадження карантину та/чи воєнного стану не свідчить про безумовне поновлення пропущеного процесуального строку без наведення заявником негативних обставин, які зумовлені обмеженнями/ обставинами і були перешкодою у вчиненні стороною процесуальних дій. Вважає, що Позивачем не зазначено взагалі вагомих причин на підтвердження пропущеного процесуального строку.

Крім того, представник відповідача зазначив, що Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Запорізькій області не є належним Відповідачем у справі, оскільки автомобільна дорога М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ(на Таганрог),км 514+400 (Приморський район), на якій трапилась дорожньо-транспортна пригода, перебувала на експлуатаційному утриманні у ТОВ «ОНУР КОНСТРУКЦІОН ІНТЕРНЕШНЛ» на підставі Договору про закупівлю №601-20 від 16 березня 2020 року про «Про закупівлю послуг 45230000-8 Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь ( послуг з експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного значення загального користування у Запорізькій області та штучних споруд на них).

27 липня 2024 року, 05 серпня 2024 року представник третьої особи ТОВ «ОНУР КОНСТРУКЦІОН ІНТЕРНЕШНЛ» надав пояснення на позов та відзив , в яких зазначив що між Службою автомобільних доріг у Запорізькій області (Наказом Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України від 31.03.2023 року № Н-117, Службу автомобільних доріг у Запорізькій області перейменовано на Службу відновлення та розвитку інфраструктури у Запорізькій області) та ТОВ «ОНУР КОНСТРУКЦІОН ІНТЕРНЕШНЛ» 16.03.2020 року було укладено договір № 601-20 «Про закупівлю послуг 45230000-8 Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеропортів і залізничних доріг; аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь (послуг з експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного значення загального користування у Запорізькій області та штучних споруд на них)».

П.1.6 Договору визначає, що передбачена відповідальність Генпідрядника настає виключно під час надання послуг та протягом гарантійного терміну при наявності відповідних планів-завдань та/або акту дефектів Замовника. Замовник заявлені роботи на вказані суми прийняв, жодних претензій ТОВ «ОНУР КОНСТРУКЦІОН ІНТЕРНЕШНЛ», стосовно неналежного виконання умов Договору № 601-20 від 16.03.2020 року, не висував.

На місце вчинення ДТП, представники ТОВ «ОНУР КОНСТРУКЦІОН ІНТЕРНЕШНЛ» не запрошувалися, не викликалися для оформлення матеріалів ДТП; відносно Товариства не складалося ні протоколів, ні постанов.

Окрім того, зазначив, що автомобільна дорога М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ (на Таганрог), км 514+400 (Приморський район), на якій трапилась дорожньо- транспортна пригода, перебувала на експлуатаційному утриманні у ДП «ЗАПОРІЗЬКИЙ ОБЛАВТОДОР» ВАТ «ДЕРЖАВНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ «АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ УКРАЇНИ» на підставі Договору субпідряду № ЗП-12- 21/04/20 від 21.04.2020 року.

Також, Відповідач у своєму листі від 25.01.2021 року за вих. № 17/158, направленому на адресу Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції (міститься в додатках до позовної заяви), зазначив про те, що відповідальним за експлуатаційний стан дороги М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ (на м. Таганрог), км. 514+400, є начальник філії «Бердянська ДЕД» ДП «ЗАПОРІЗЬКИЙ ОБЛАВТОДОР» - ОСОБА_7 , оскільки Генпідрядником було укладено договір субпідряду № ЗП-12-21/04/20 від 21.04.2020 року із ДП «ЗАПОРІЗЬКИЙ ОБЛАВТОДОР» ВАТ «ДЕРЖАВНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ «АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ УКРАЇНИ».

Крім того, зазначив, що позивачем не надано належних доказів понесення витрат на лікування саме в сумі 5466,00 гривень, оскільки частина лікарських препаратів не призначалася ОСОБА_2 лікарем, а заявлена сума відшкодування моральної шкоди в сумі 50 000,00 гривень є завищеною , не підтверджена належними доказами.

У відповіді на відзив від 29.07.2024 представник позивача ОСОБА_3 зазначив, що в матеріалах цивільної справи містяться належним чином засвідчені представником позивача копії додатків до позовної заяви.

Органами досудового слідства було установлено, що в даній дорожньо-транспортній пригоді, небезпеку для руху водія ОСОБА_4 створено під час в`їзду автомобіля «Volkswagen Passat» колесами у пошкодження дорожнього покриття, яке візуально неможливо було виявити з робочого місця водія вказаного транспортного засобу у вказаних дорожніх умовах. Тому зазначає, що вини у ДТП в діях ОСОБА_4 немає.

Згідно відповіді № 11660/08-49 від 21.12.2020 року на адвокатський запит до Запорізької обласної державної адміністрації, було надано інформацію, що власник (балансоутримувач) ділянки автомобільної дороги загального користування державного значення М-14 Одеса - Мелітополь - Новоазовськ (на м.Таганрог), км 512- 515 є Служба автомобільних доріг у Запорізькій області. Виходячи з того, що на балансі відповідача перебуває ділянка дороги, на якій сталося ДТП, і відповідач забезпечує контроль якості доріг, організовує ремонт доріг, тому саме відповідач зобов`язаний відшкодувати шкоду.

У наданих запереченнях на відповідь на відзив від 05.08.2024 представник відповідача М.Медведь наполягав на тому, що саме водієм транспортного засобу , в якому знаходився позивач, було порушено правила дорожнього руху, що як наслідок призвело до дорожньо-транспортної пригоди, а Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Запорізькій області не є належним Відповідачем у справі.

Ухвалою суду від 15 серпня 2024 року в задоволенні клопотання представника відповідача Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Запорізькій області Галича О.А. про залучення співвідповідачів відмовлено.

Ухвалою суду від 15 серпня 2024 року закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У вступному слові 16.09.2024 представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_8 в задоволенні позовних вимог просив відмовити з підстав, викладених у відзиві.

Представник третьої особи ТОВ «ОНУР КОНСТРУКЦІОН ІНТЕРНЕШНЛ» надала пояснення , аналогічні викладеним у поясненнях на позов та відзив від 27 липня 2024 року, 05 серпня 2024 року.

Представник ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «ДАК» «Автомобільні дороги України» , належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи , до суду не з`явився, пояснення на позов не надав , у зв`язку з чим на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність.

Суд, вислухавши вступне слово учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що 30 грудня 2020 року Приморським ВП Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області була винесена постанова про закриття кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК, у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення.

З постанови про закриття кримінального провадження № 0000347 , внесеного до ЄРДР 22 листопада 2020 року, вбачається, що 22 листопада 2020 року, приблизно о 6 годині ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «Volkswagen Passat», державний номер НОМЕР_1 , та перевозячи в якості пасажирів ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , здійснював рух зі сторони м. Мелітополь у бік м. Приморськ Запорізької області по а/д « Одеса-Мелітополь-Новаоазовськ» в районі 514 км у Приморському районі Запорізької області не впорався з керуванням транспортним засобом, внаслідок чого стався його виїзд за межі проїзної частини у праве узбіччя та його подальше перекидання.

Під час ДТП водію та пасажирам вказаного транспортного засобу були спричинені тілесні ушкодження, з якими їх було доставлено до КП «Приморська ЦРЛ».

Під час огляду місця події, який проводився в період часу з 07:10 години до 08:50 годин 22.11.2020 було встановлено, що ДТП відбулась під час ранкових сутінок за межами населеного пункту в районі 514 км автодороги «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ» (М-14) у Приморському районі Запорізької області. Дорожнє покриття асфальтобетонне, яке вкрите шаром снігу товщиною до 5 см.

Обстеженням дорожнього покриття візуально в місці дорожньо-транспортної пригоди не виявлено пошкоджень дорожнього покриття та інших нерівностей (вибоїни, напливи, колійність).

Під час проведення додаткового обстеження ділянки вулично-шляхової мережі 22.11.2020 о 10:50 годині було виявлено на поверхні асфальтобетонного покриття районі 514 км автодороги «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ» (М-14) у Приморському районі Запорізької області на відстані 20 м від початку слідів руху автомобіля «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_1 у напрямку м. Мелітополь пошкодження дорожнього покриття у вигляді ями невизначеної форми з найбільшими розмірами: довжина - 4,0 м. ширина - 3,0 м. глибина - 0,10 м., а також наплив висотою 0,30 м. тріщини та осідання.

Перед початком вказаного обстеження на поверхні проїзної частини додатково було знято снігового покриття, що дало можливість виявити вказані пошкодження.

В даній дорожньо-транспортній ситуації, небезпеку для руху водія ОСОБА_4 створено під час в`їзду автомобіля «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , колесами у пошкодження дорожнього покриття, яке візуально не можливо було виявити з робочого місця водія вказаного транспортного засобу у вказаних дорожніх умовах.

Під час ДТП ОСОБА_4 було спричинено тілесні ушкодження, з якими його було доставлено до КП «Приморська ЦРЛ».

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 428 від 19.12.2020 ОСОБА_2 перебувала на лікуванні з діагнозом «ЗЧМТ, струс головного мозку, забій, розтягнення зв`язкового апарату шийного відділу хребта, больовий синдром», що в сукупності кваліфікується як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, строком понад 3 (тижні) більше ніж 21 день).

Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння, який було проведено 22.11.2020 о 09:10 годині (акт медичного огляду № 200 від 22.11.2020) ознак сп`яніння у ОСОБА_4 не виявлено.

Постановою Приморського районного суду Запорізької області від 03 березня 2021 року у справі № 326/278/21, яка набрала законної сили 15.03.2021 року, встановлено, що 22.11.2020 року об 06.03 годині на а/д Одеса-Мелітополь-Новоазовськ 514 км. +400 м. в м. Приморськ Запорізької області, ОСОБА_7 , будучи посадовою особою, відповідальною за експлуатаційний стан начальником філії в « Бердянській ДЕД» ДП « Запорізький облавтодор», не вчинив заходів щодо ліквідації ями(вибоїни) довжиною 4 м., шириною 3 м., глибиною 10 см, покрив висотою 30 см., тріщини та осідання на проїзній частині в/д, чим порушив правила, стандарти і норми утримання автодоріг, п.3.1.1 ДСТУ 3587-97, ч.3 ст. 12 Закону України « Про дорожній рух», п.1.5 ПДР України, що спричинило ДТП, а саме : перекидання транспортного засобу «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 ,його пошкодження, чим завдано матеріальних збитків, а також отримано тілесні ушкодження пасажирами ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та водієм ОСОБА_4 .Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_7 за ч.4 ст. 140 КУпАП України закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Позивач зазначає, що оскільки саме на балансі відповідача перебуває ділянка дороги на якій сталося ДТП, останній забезпечує контроль якості доріг, організовує ремонт доріг , тому саме Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Запорізькій області зобов`язана відшкодувати їй заподіяну матеріальну та моральну шкоду.

Суд погоджується із зазначеною позицію ОСОБА_2 та відхиляє доводи відповідача про те, що Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Запорізькій області не є належним відповідачем по справі, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до частини першої статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових ( службових) обов`язків.

Частиною другою статті 1172 ЦК України передбачено, що замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника.

Відповідно до змісту статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до частин 1-3 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2002 року №221 «Про утворення відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» постановлено:

Прийняти пропозицію Державної служби автомобільних доріг, погоджену з Міністерством транспорту, Міністерством економіки та з питань європейської інтеграції, Міністерством фінансів, Фондом державного майна та Антимонопольним комітетом, щодо утворення Державною службою автомобільних доріг відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України».

Засновником ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» є держава в особі Державної служби автомобільних доріг.

Указом Президента України від 13 квітня 2011 року №456/2011 затверджено Положення про Державне агентство автомобільних доріг України та установлено, що Державне агентство автомобільних доріг України є правонаступником Державної служби автомобільних доріг України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2014 року №439 затверджено Положення про Державне агентство автомобільних доріг України (Укравтодор) та одночасно визнано такою, що втратила чинність, постанову Кабінету Міністрів України від 16 квітня 2007 року №628 Про затвердження Положення про Державну службу автомобільних доріг України.

Основними завданнями Укравтодору є реалізація державної політики у сфері дорожнього господарства та здійснення державного управління автомобільними дорогами загального користування, здійснення управління об`єктами державної власності (пункт 3 Положення).

Відповідно до п.1.1 Положення про Службу автомобільних доріг у Запорізькій області така є державною організацією, що належить до сфери управління Державного агентства автомобільних доріг України . Пунктом 2.2 Положення визначено предметом діяльності Служби, виконання функцій замовника робіт та послуг з будівництва, реконструкції, ремонтів та утримання автомобільних доріг та іншого державного майна, та одержувача бюджетних коштів. Пунктом 6.2.1 Положення серед обов`язків Служби, зокрема, організовувати будівництво, реконструкцію, ремонт та утримання автомобільних доріг загального користування державного значення у Запорізькій області відповідно до державних будівельних норм і стандартів ( а.с.113-118,т.1).

Отже, Державне агентство автомобільних доріг України є засновником Служби автомобільних доріг у Запорізькі області.

Статтею 1 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачено, що автомобільна дорога це лінійний комплекс інженерних споруд, призначений для безпечного та зручного руху транспортних засобів. Окрім того, визначено, що органом управління є орган, призначений для управління автомобільними дорогами (вулицями), забезпечення їх функціонування, розвитку та фінансування.

Відповідно до статті 10 цього Закону державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює Державна служба автомобільних доріг України, що є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через керівника центрального органу виконавчої влади у галузі транспорту і який має свої органи управління на місцях.

Основними обов`язками органу державного управління автомобільними дорогами загального користування згідно із ст.11 цього Закону є, зокрема: розробка та реалізація заходів з безпеки дорожнього руху; забезпечення безперервних, безпечних, економічних та зручних умов руху транспортних засобів з нормативними технічними характеристиками і навантаженнями; організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг за встановленими для них будівельними нормами, державними стандартами і нормами; забезпечення технічного нагляду за станом автомобільних доріг; виявлення аварійно-небезпечних місць (ділянок) та місць концентрації дорожньо-транспортних пригод на автомобільних дорогах і здійснення заходів щодо їх ліквідації.

Відповідно до пунктів 1-4 ст.13 цього Закону орган державного управління автомобільними дорогами загального користування відповідає за: 1) стан автомобільних доріг загального користування відповідно до діючих норм та фінансування; 2) якість робіт з проектування, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування; 3) відшкодування збитків користувачам автомобільних доріг загального користування у порядку, визначеному законом; 4) відповідність нормативно-правовим актам розміщення технічних засобів організації дорожнього руху, об`єктів дорожнього сервісу та рекламоносіїв.

Відповідно до положень статті 9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить:

-розробка програм та здійснення заходів щодо розвитку, удосконалення, ремонту та утримання у безпечному для дорожнього руху стані доріг, вулиць та залізничних переїздів, зон відчуження;

-визначення структур управління, проектування, будівництва та утримання доріг, вулиць та залізничних переїздів;

-компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішеннями судових органів;

-забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху;

-забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов;

-передача права на експлуатаційне утримання доріг, вулиць та залізничних переїздів іншим юридичним особам;

-термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах;

-виявлення аварійно-небезпечних ділянок та місць концентрації дорожньо-транспортних пригод і впровадження у таких місцях відповідних заходів щодо удосконалення організації дорожнього руху;

-своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.24 цього Закону власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

При виконанні робіт по ремонту і утриманню автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів дорожньо-експлуатаційні організації у першочерговому порядку повинні здійснювати заходи щодо безпеки дорожнього руху на основі обліку і аналізу дорожньо-транспортних пригод, результатів обстежень і огляду автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, і передусім на аварійних і небезпечних ділянках та у місцях концентрації дорожньо-транспортних пригод.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про дорожній рух» власники доріг, вулиць та залізничних переїздів, керівні працівники дорожньо-експлуатаційних організацій несуть відповідальність, в тому числі і кримінальну, якщо дорожньо-транспортна пригода або несвоєчасне забезпечення екстреною медичною допомогою людини, яка перебуває у невідкладному стані сталася з їх вини.

Відповідно до п.2 Єдиних правил ремонту та утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року за №198 на виконання Закону України "Про дорожній рух", ремонт і утримання дорожніх об`єктів (крім залізничних переїздів), що перебувають у загальнодержавній власності, здійснюється дорожньо-експлуатаційними організаціями, які належать до сфери управління Укравтодору.

Відповідно до положень розділу ІІ Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації, зокрема, зобов`язані:

- своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху;

- постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух;

- контролювати якість робіт, що виконуються підрядними організаціями;

- забезпечувати дотримання вимог техніки безпеки, а також безпеки дорожнього руху під час виконання дорожньо-експлуатаційних робіт;

- відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів.

16 березня 2020 року між Службою автомобільних доріг у Запорізькій області (Замовник) та ТОВ « Онур Конструкціон Інтернешнл» (Генпідрядник) був укладений договір № 601-20 про «Закупівлю послуг 45230000-8 Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь ( послуг з експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного значення загального користування у Запорізькій області та штучних споруд на них) .

З пункту 1.2 Договору вбачається, що послуги надаються Генпідрядником згідно щомісячних планів-завдань та кошторисної документації, складеної на основі дефектних актів, затверджених Замовником ; послуги Генпідрядник надає за письмовим розпорядженням (завданням) Замовника, а саме : послуги по усуненню загрози безпечного проїзду автотранспорту; по ліквідації наслідків ДТП; ліквідації наслідків надзвичайних та аварійних ситуацій; забезпеченню безперервного та безпечного руху автотранспорту при складних погодних умовах та на підставі приписів патрульної поліції Запорізької області, тощо.

При розгляді справи судом не встановлено обставин на підтвердження того, що Служба автомобільних доріг у Запорізькій області замовляла ямковий ремонт на км 400+892-км 603+921 автодороги М-14 Одеса-Мелітополь- Новоазовськ ( на м. Таганрог)

Відповідно до пункту 6.4.4 Договору Генпідрядник має право залучати для надання окремих видів послуг Субпідрядника за погодженням із Замовником у порядку встановленому чинним законодавством.

У зв`язку з чим укладено договір субпідряду № ЗП-12-21/04/20 від 21 квітня 2020 року між ТОВ «Онур Конструкціон Інтернешнл»» та Дочірнім підприємством «Запорізький Облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» .

Додатком до цього договору є перелік мережі автомобільних доріг державного значення загального користування у Запорізькій області, що передаються Субпідряднику для експлуатаційного утримання .

Автомобільна дорога М-14 Одеса- Мелітополь Новоазовськ ( на м. Таганрог), км 500+023-км 543+925 ( Приморський район), на якій сталася ДТП, станом на дату ДТП, перебувала на експлуатаційному утриманні у ДП«Запорізький Облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України».

Служба автомобільних доріг у Запорізькій області, яка в подальшому була перейменована у Службу відновлення та розвитку інфраструктури у Запорізькій області, є тією юридичною особою на яку покладено обов`язок контролювати справний стан автомобільних доріг, тому Служба і повинна нести цивільну відповідальність за цим позовом.

Суд звертає увагу, що в листі № 10/2435 від 19.10.2020 року, на який посилається Відповідач, відсутні посилання на Договір № 601-20 від 16.03.2020 року та його норми, а також відповідний перелік доріг.

Відносно листа від 18.11.2020 року за вих № 10/2729, в ньому відсутня інформація про дату його отримання заступником головного інженера ТОВ «ОНУР КОНСТРУКЦІОН ІНТЕРНЕШНЛ» ОСОБА_10 ..

Разом тим, у листі не зазначений перелік доріг на яких мав би бути проведений аварійний ямковий ремонт, натомість в листі вказується лише сума на яку Генпідрядник має виконати відповідні роботи, зокрема: в п. 4 - аварійно ямковий ремонт проїзної частини за допомогою «Ремонтера» - 300,00 тисяч грн.; п. 9 - зимове утримання автодоріг - 1 000 тис. грн.; п. 10 - аварійний ямковий ремонт (в залежності від погодних умов гарячим або холодним асфальтобетоном) -1 500 тис. грн.

Докази того, що відповідач роботи не прийняв та висував претензії ТОВ «ОНУР КОНСТРУКЦІОН ІНТЕРНЕШНЛ», стосовно неналежного виконання умов Договору № 601-20 від 16.03.2020 року, матеріали справи не містять

Також , відповідач в листі від 08.10.2020 року за вих. № 2338, що надіслав електронною поштою Генпідряднику, в рамках Договору № 601-20 від 16.03.2020 року, вказав план робіт з експлуатаційного утримання на жовтень та листопад місяць 2020 року у розрізі субпідрядних організацій, на суму 10,39 млн.грн,однак серед перелічених видів робіт, відсутнє завдання щодо виконання робіт з аварійного ямкового ремонту.

Крім того, доводи відповідача про порушення ОСОБА_4 правил дорожнього руху, ґрунтуються виключно на припущеннях, належних та допустимих доказів, які давали б підстави вважати про наявність в діях ОСОБА_4 ознак порушення правил дорожнього руху, матеріали справи не містять, а посилання відповідача на Звіт 1 Аварійність на автодорогах загального користування за період з 01.11.2020 по 20.11.2020 в Запорізькій області , суд не приймає до уваги, оскільки зазначений доказ жодним чином не встановлює вини ОСОБА_4 у ДТП, що сталося 22.11.2020.

Слід також зазначити, що рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 липня 2023 року у справі 331/363/22 встановлено, що саме Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Запорізькій області повинна відшкодувати шкоду, заподіяну внаслідок ДТП , що сталося 22.11.2020.

За приписами статті 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади АР Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень відшкодовується державою, АР Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Постановою Пленуму Верховного суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» п.19 встановлено, що розмір витрат на ліки, лікування, протезування , предметів догляду за потерпілим визначається на підставі виданих лікарями рецептів, довідок, або рахунків про їх вартість.

Згідно з виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 2810, внаслідок ДТП, яке сталося 22.11.2020 року, ОСОБА_2 встановлено діагноз ЗЧМТ, струс головного мозку, забій, розтягнення зв`язкового апарату шийного відділу хребта, больовий синдром. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 428 від 19.12.2020 , позивачу зподіяні легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, строком понад 3 (тижні) більше ніж 21 день).

Позивач перебувала на лікуванні з 22.11.2020 року по 04.12.2020 року.

Загальна вартість витрат на лікування , яка підтверджена долученими до позову чеками, становить 4056,75 гривень.

При цьому , оскільки деякі чеки містять назви придбаних лікарських препаратів, які відповідно до виписки із медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_2 від 04.12.2020, не призначалися лікарем, лікарські препарати на загальну суму 1409,25грн. не мають відношення до даної справи і не підтверджують заявлену позивачем суму, яку було витрачено на лікування, а саме : Чек від 22.11.2020: Lлізину ЕСЦО на суму 91,00грн.; дексалгін на суму 38,56грн., дексалгін на суму 38,56грн., церукал на суму 52,90грн.; Чек від 23.11.2020: вітацертін на суму 61,20грн.; Чек від 24.11.2020: ліотон гель на суму 245,00грн.; Чек від 25.11.2020: аккардін на суму 96,00грн., вітацертін на суму 62,30грн., дексалгін на суму 86,60грн.;Чек від 30.11.2020: параплексін на суму 230,75грн.; Чек від 01.12.2020: мазь вишневського на суму 23,75грн., долобене на суму 154,83грн.;Чек від 03.12.2020: флуконазол на суму 37,90грн.; Чек від 04.12.2020: пімафуцин на суму 189,90грн..

Враховуючи вищенаведене, з відповідача на користь ОСОБА_2 слід стягнути витрати на лікування в сумі 4056,75 гривень.

Крім того, судом встановлено, що Позивачу належить транспортний засіб «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , який було пошкоджено внаслідок ДТП.

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 36 від 28.04.2021 року, здійсненого судовим експертом ОСОБА_11 вартість матеріального збитку становить 71378, 56 гривень.

При цьому із вказаного висновку вбачається, що представник Служби автомобільних доріг у Запорізькій області та Філії Бердянського ДЕД були запрошені на огляд 21.04.2021 , однак не з`явилися, що спростовує доводи відповідача про те, що останнього не було запрошено на огляд пошкодженого КТС.

Вартість експертного автотоварознавчого дослідження становить 4300 гривень, що підтверджується квитанцією про сплату.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною першою статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини перша, шоста статті 81 ЦПК України).

Частиною першою статті 106 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно з частиною другою статті 113 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Запорізькій області не надало належних та допустимих доказів на спростування висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 28 квітня 2021 № 36 , не спростувало визначений розмір матеріального збитку, а отже не довело, що розмір матеріального збитку визначено експертним дослідженням неправильно.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення зі Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Запорізькій області на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду , заподіяну пошкодженням автомобіля, в сумі 71378,56 гривень.

Вирішуючи позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, суд зазначає з наступне.

Згідно зі статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

При вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди обов`язковому з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та чим він при цьому керувався, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК України).

Судом встановлено , що внаслідок ДТП Позивачу була завдана шкода здоров`ю, встановлено діагноз ЗЧМТ, струс головного мозку, забій, розтягнення зв`язкового апарату шийного відділу хребта, больовий синдром. Вона відчувала фізичний біль, находилася на лікуванні в медичних закладах, завдані травми потягли за собою тривале відновлення як фізичного так морального стану позивача, на тривалий час був порушений її звичний спосіб життя, вона вимушена була витрачати свої кошти на придбання ліків.

У суду не виникає сумнівів , що ОСОБА_2 було заподіяно моральної шкоди внаслідок сильних душевних хвилювань через шкоду завдану власному здоров`ю, емоційний стрес, тривогу, тощо.

Також внаслідок того, що транспортний засіб не підлягає ремонту, сім`я Позивача залишилася без автомобіля, Позивач вимушена користуватися послугами такси та громадським транспортом, що потягло за собою порушення нормального життя.

Положеннями частини третьої статті 23 ЦК України визначено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновленого стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості (див. постанову Верховного Суду від 25 травня 2022 року у справі № 487/6970/20, провадження № 61-1132св22).

Абзац другий частини третьої статті 23 ЦК України, у якому вжитий термін «інші обставини, які мають істотне значення» саме тому і не визначає повний перелік цих обставин, що вони можуть різнитися залежно від ситуації кожного потерпілого, особливості якої він доводить суду. Обсяг немайнових втрат потерпілого є відкритим, і в кожному конкретному випадку може бути доповнений обставиною, яка впливає на формування розміру грошового відшкодування цих втрат. Розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа, а не із виключністю переліку та кількістю обставин, які суд має врахувати (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2022 року в справі № 477/874/19, провадження № 14-24цс21).

Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди та визначаючи її розмір, суд, керуючись засадами справедливості, добросовісності та розумності, виходячи із встановлених фактичних обставин вказаної справи, приходить до висновку, що позивачем доведено завдання позивачеві моральної шкоди та наявність підстав для її відшкодування саме у визначеному розмірі 50 000,00 гривень.

Щодо доводів відповідача про те, що позивачем пропущено строк позовної давності, суд зазначає наступне.

Законом України № 530-ІХ від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»).

Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 натупного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

У пункті 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).

Інститут позовної давності має на меті, зокрема, гарантувати правову визначеність, забезпечення захисту порушених прав, притягнення до відповідальності. Також він стимулює уповноважену особу до активних дій щодо реалізації належного їй права під загрозою його втрати, запобігає несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу.

Рівність і недискримінація є одними із основних принципів реалізації прав людини.

Виходячи із взаємозв`язку норм права, які були прийняті органом законодавчої влади в Україні під час дії карантину, введеного Урядом України у зв`язку із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), цілей, з метою яких ці норми впроваджені, а також з метою недопущення безпідставного звуження прав учасників цивільних правовідносин, суд дійшов висновку, що пункт 12 Перехідних і прикінцевих положень ЦК України щодо продовження під час карантину строків загальної і спеціальної позовної давності, передбачених статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, підлягає застосуванню в даному випадку.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 07 вересня 2022 року у справі №679/1136/21.

Крім того, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ(далі Указ) в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року та діє до теперішнього часу.

Пунктом 19 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України передбачено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Таким чином, з огляду на приписи статей 256, 257 ЦК України, на встановлений Кабінетом Міністрів України карантин з 12 березня 2020 року, на набрання чинності Законом України від 30 березня 2020 року №540-IX щодо продовження строків позовної давності на час дії карантину - 02 квітня 2020 року, на введений Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 воєнний стан з 24 лютого 2022 року, на пункту 12, 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, а також на встановлені судом обставини, а саме, дату звернення позивача до суду 09 липня 2024 року , трирічний строк позовної давності щодо вимог про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної пошкодженням транспортного засобу у даній справі позивачем не пропущено.

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 268 ЦК України, позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, крім випадків завдання такої шкоди внаслідок недоліків товару, що є рухомим майном, у тому числі таким, що є складовою частиною іншого рухомого чи нерухомого майна, включаючи електроенергію.

Решта доводів та аргументів учасників справи не мають значення для вирішення спору по суті, не спростовують встановлених судом обставин у спірних правовідносинах та викладених висновків суду.

У рішенні ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України пропорційно задоволеним позовним вимогам, стягнувши з відповідача на користь позивача судовий збір за вимогу про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної пошкодженням транспортного засобу в сумі 1211,20 гривень, та стягнувши з нього судовий збір на користь держави в сумі 1211,20 за вимоги щодо відшкодування витрат на лікування та моральної шкоди.

Також, з відповідача на користь ОСОБА_2 слід стягнути витрати на проведення експертного авто товарознавчого дослідження в сумі 4300,00 гривень.

Керуючись ст. ст. 3,4,11-13, 19, 263, 265 , 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 до Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Запорізькій області, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОНУР КОНСТРУКЦІОН ІНТЕРНЕШНЛ», Дочірнє підприємство «Запорізький облавтодор» ВАТ «ДАК» «Автомобільні дороги України» про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Стягнути із Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Запорізькій області (адреса місцезнаходження : м. Запоріжжя, вул. Українська, буд.50, Код ) на користь ОСОБА_2 ( зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) матеріальну шкоду , заподіяну пошкодженням автомобіля, в сумі 71378,56 гривень , витрати на лікування в сумі 4056,75 гривень, моральну шкоду в розмірі 50 000 ,00 гривень.

Стягнути із Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Запорізькій області (адреса місцезнаходження : м. Запоріжжя, вул. Українська, буд.50, Код ) на користь ОСОБА_2 ( зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) витрати на проведення експертного авто товарознавчого дослідження в сумі 4300,00 гривень, судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.

Стягнути із Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Запорізькій області (адреса місцезнаходження : м. Запоріжжя, вул. Українська, буд.50, Код ) на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Повний текст судового рішення складений 23 жовтня 2024 року.

Суддя: О.Є. Жукова