Справа № 473/2111/24
РІШЕННЯ

іменем України

"22" жовтня 2024 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Ротар М.М., присяжних : Солощенко Н.О., Мазілкіна Л.І.,

при секретарі судового засідання Матвієць Ю.П..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Вознесенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Вознесенська міська рада Миколаївської області про оголошення фізичної особи померлою

встановив:

24 квітня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про оголошення померлим його батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, згідно свідоцтва про народження, виданого повторно 10.12.1996 року Районним відділом запису актів громадянського стану Братської районної державної адміністрації Миколаївської області, він є сином ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 перебував в зареєстрованому шлюбі з матір`ю заявника ОСОБА_3 .. Від даного шлюбу в них народились діти - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 04.09.1996 року Відділом запису актів громадянського стану Вознесенської міської ради шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 було розірвано 04.09.1996 року, прізвище після розірвання шлюбу його матері було присвоєно « ОСОБА_7 ».

Згідно свідоцтв про переміну прізвища, імені, по батькові, копії яких долучені до справи ОСОБА_5 та ОСОБА_4 змінили прізвища на « ОСОБА_7 ».

ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадщину після його смерті прийняли заявник ОСОБА_1 та мати ОСОБА_9 згідно вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Мати заявника ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заявник, як спадкоємець після її смерті, який прийняв спадщину відповідно до ч. З ст. 1268 ЦК України, зайнявся питанням її належного оформлення. Спадщину після смерті вказаної особи також прийняв її чоловік ОСОБА_10 .

Так, до складу спадкового майна після смерті ОСОБА_9 увійшла частка квартири АДРЕСА_1 .

Однак, в процес підготовки документів для оформлення спадщини, було встановлено що згідно свідоцтва на право власності на житло, виданого 26.07.1996 року Органом приватизації Вознесенської міської ради, одним зі співвласників даного нерухомого майна є колишній чоловік померлої та батько заявника ОСОБА_2 , який, як відомо заявнику, помер в період з 2004 по 2006 роки в м. Вознесенську Миколаївської області, тобто частка нерухомого майна, яке підлягає спадкуванню, у зв`язку з чим оформитись у правах власника на цілу квартиру заявник позбавлений можливості.

Даними щодо точної дати смерті вказаної особи заявник не володіє, оскільки з батьком він не спілкувався, після розірвання шлюбу з ОСОБА_9 останній вів бродячий спосіб життя, не мав роботи, постійного місця проживання.

За останнім відомим місцем проживання: квартира АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 не з`являвся з 1996 року, хоча, згідно довідки відділу ведення реєстру Територіальної громади м. Вознесенська УНАП апарату Виконавчого комітету Вознесенської міської ради від 27.02.2024 року за № 776/01/05/07 значиться до цього часу зареєстрованим за вказаною адресою, проте не проживає.

Посилаючись на викладене, заявник просив заяву задовольнити.

Ухвалою суду від 23 липня 2024 року провадження по справі було відкрито та справа призначені до розгляду в порядку окремого провадження.

Ухвалою суду від 10 червня 2024 року задоволено клопотання представника заявника ОСОБА_11 про витребування доказів.

Ухвалою суду від 15 липня 2024 року задоволено клопотання представника заявника ОСОБА_11 про витребування доказів.

Ухвалою суду від 03 жовтня 2024 року задоволено клопотання представника заявника ОСОБА_11 про витребування доказів.

Заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_11 у судове засідання не з`явилися від представника заявника на адресу суду надійшла заява в якій вона просить розглядати справу у її відсутності та відсутності заявника, просила задовольнити заявлені вимоги.

Представник заявника Вознесенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явилася, від неї на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника, заперечень до заяви не мають.

Представник заінтересованої особи Вознесенська міська рада Миколаївської області, у судове засідання не з`явився, від нього на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника за наявними в справі матеріалами, проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечують.

Неявка заінтересованих осіб в судове засідання не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст. 13, 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Як зазначено у ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Суд, дослідивши матеріали, які є у справі, дослідивши та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд вважає, що заяву необхідно задовольнити з таких підстав.

ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , в с. Прибужани Вознесенського району Миколаївської області(копія заяви про видачу паспорта форма №1)

Заявник ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 (свідоцтво про народження, виданого повторно 10.12.1996 року Районним відділом запису актів громадянського стану Братської районної державної адміністрації Миколаївської області, свідоцтво про переміну прізвища, імені, по батькові НОМЕР_1 від 05.12.1996 р.)

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 04.09.1996 року Відділом запису актів громадянського стану Вознесенської міської ради шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 було розірвано 04.09.1996 року, прізвище після розірвання шлюбу ОСОБА_6 було присвоєно « ОСОБА_7 ».

За останнім відомим місцем проживання: квартира АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 не з`являвся з 1996 року, хоча, згідно довідки відділу ведення реєстру Територіальної громади м. Вознесенська УНАП апарату Виконавчого комітету Вознесенської міської ради від 27.02.2024 року за № 776/01/05/07 значиться до цього часу зареєстрованим за вказаною адресою, проте не проживає.

Відповідно до відповіді Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області від 19.07.2024 року №31026/59-2024 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було перевірено за наявними обліками ІТС ІПНП. В ході перевірки було встановлено, що 01.10.2003 року ОСОБА_2 , було оголошено у розшук, як особу, яка ухиляється від органів досудового розслідування, 13.11.2003 року вжитими заходами місцезнаходження розшукуваного було встановлене, розшук припинено, розшукуваного затримано. На даний час ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обліками розшукуваних осіб не значиться.

Відповідно до вироку Вознесенського міськрайонного суду від 23.12.2003 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засуджено до обмеження волі строком 1 рік.

Відповідно до відповіді Державної прикордонної служби України №19-68056/18/24 від 04.10.2024 р. відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією громадянином України ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в період 08.11.2017 року по теперішній час (станом на 08:36 04.10.2024) в Базі даних не виявлено.

Відповідно до відповіді №314/23.7-22 від 23.04.2024 року від Вознесенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в архіві відділу та за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян актового запису про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не виявлено.

Відповідно до відповіді на запит №65 від 06.02.2024 року від КП «Регспод» згідно Книги реєстрації поховань та перепоховань померлих громадян КП «Регспод» за період з 2004 2006 рр відомості про поховання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутні.

Відповідно до відповіді №242/01-12 від 07.02.2024 р. від КП « КНП Вознесенська багатопрофільна лікарня» Вознесенської міської ради документів які посвідчують смерть ОСОБА_2 , 1955 року народження відповідно до журналів патологоанатомічного відділення лікарні за період 2004-2006 р. відсутні. В результаті перегляду встановлено, що особи з вищевказаними даними не реєстровано.

Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому відповідно до ст. 12, 229 ЦПК України такі докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.

Згідно із ч. 1 ст. 46 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців.

Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Згідно із частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи реєстрації місця проживання осіб або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме (ч. 1 ст. 307 ЦПК України).

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою.

Після набрання законної сили рішенням про оголошення фізичної особи померлою суд надсилає рішення відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті фізичної особи, а також до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, а в населеному пункті, де немає нотаріуса, - відповідного органу місцевого самоврядування для вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. За наявності в населеному пункті кількох нотаріусів, а також у випадках, коли місце відкриття спадщини невідоме, рішення надсилається до державного нотаріального архіву з метою передачі його за належністю уповноваженому нотаріусу для вжиття заходів з охорони спадкового майна.

Правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження (ст. 47 ЦК України)

Особливістю цієї категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участі особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої є невідоме.

У п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Згідно із ч. 3 ст. 46 ЦК України, фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що у місці постійного проживання ОСОБА_2 немає відомостей про місце його перебування вже більше трьох років, а встановити таке не вдається, суд дійшов висновку, що заяву ОСОБА_1 потрібно задовольнити і оголосити ОСОБА_2 померлим, бо це породжує для заявника правові наслідки.

Визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлим заявнику необхідно для вирішення житлових питань та управління належним майном, яке залишилося фактично безхазяйним а також для вирішення спадкових прав щодо частки квартири АДРЕСА_1 .

Оскільки день вірогідної смерті ОСОБА_2 встановити неможливо, його необхідно оголосити померлим з дня набрання цим рішенням законної сили з урахуванням приписів ч. 3 ст. 46 ЦК України.

Одночасно, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

Керуючись ст. ст. 4, 13, 19, 258-259, 263-265, 293, 306, 307, 308, 365 ЦПК України, на підставі ст.ст. 46, 58 ЦК України, суд,

ухвалив:

заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Оголосити померлим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Прибужани Вознесенського району Миколаївської області.

Днем смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Прибужани Вознесенського району Миколаївської області, громадянина України, який був зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , вважати день набрання законної сили рішенням суду.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст виготовлено 23 жовтня 2024 року.

Суддя М.М. Ротар

Присяжні: Н.О. Солощенко

Л.І. Мазілкіна