ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
справа № 638/1651/22
провадження №22-з/818/220/24
Харківський апеляційний суд у складі:
Головуючого: Маміної О.В.
суддів: Пилипчук Н.П., Мальований Ю.М.,
учасники справи:
позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним) - ОСОБА_1
відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним) ОСОБА_2
треті особи - ОСОБА_3 , Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України»
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові заяву представника ОСОБА_1 адвоката Колеснікова Анатолія Геннадійовича про ухвалення додаткового рішення у справі,
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, визнання права власності, визнання коштів спільним майном, стягнення суми, заміну боржника за договором позики та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_3 , Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» про встановлення факту окремого проживання, визнання кредитних та факторингових зобов`язань за відповідними договорами спільними сумісними зобов`язаннями, поділ майна подружжя, стягнення сум, -
Постановою Харківського апеляційного суду від 17 вересня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 травня 2024 року залишено без змін.
20 вересня 2024 року представника ОСОБА_1 адвоката Колеснікова Анатолія Геннадійовича через підсистему «Електронний суд» подав заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
02 жовтня 2024 року ОСОБА_2 подав заперечення на заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, в якій просив залишити без задоволення заву. В обґрунтування зазначив, що доказів оплати адвокатських послуг не надано, а строк їх сплати сплив 06.08.2024 року.
Обговоривши доводи заяви, судова колегія вважає, що заява представника ОСОБА_1 адвоката Колеснікова Анатолія Геннадійовича підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Частинами 1, 2 ст. 246 ЦПК України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу (ч. 3 ст. 246 ЦПК України).
Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати;
4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.
Стаття 133 ЦПК України визначає види судових витрат.
Так судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Зі змісту статті 58 ЦПК України вбачається, що сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Відповідно до статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Згідно статті 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Частиною четвертою статті 62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
У відповідності до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Судом встановлено, що між ОСОБА_1 (Клієнт) та адвокатом Колесніковим Анатолієм Геннадійовичем (Адвокат) 21 грудня 2021 року укладено Договір № Б-3 про надання правової допомоги.
Додатковою угодою № 2 до Договору № Б-3 про надання правової допомоги внесено зміни до п. 2.3. Договору - подовжено строк дії договору до 31 грудня 2025 року.
У Додатку № 4 від «30» липня 2024 року до Договору сторони погодили вартість юридичних послуг/правової допомоги у справі поділ майна № 638/1651/22, у т. ч. підготовки необхідних документів для подання до суду та представництва інтересів Клієнта у Харківському апеляційному суді.
Правова допомога надається у спосіб, визначений у п. 2.1. Договору від 21.12.2021 За правову допомогу Клієнт зобов`язується сплатити Адвокату гонорар в розмірі, встановленому Додатками до даного Договору та Актами виконаних робіт (пп. 1 п. 3.2., п. 4.1. Договору від 21.12.2021)
Із змісту акта приймання-передавання юридичних послуг (правничої допомоги) від 18.09.2024 вбачається, що адвокатом були надані наступні послуги: - консультація - 1 год., - підготовка, складання відзиву на апеляційну скаргу - 8 сторінок, - участь у судових засіданнях по справі - 2 засідання.
В зв`язку з чим просить стягнути з витрати на професійну правничу допомогу у сумі 8000,00 грн.
Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Витрати на правничу допомогу адвоката можуть включати в себе гонорар адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката.
Для того, щоб суд міг визначити розмір понесених витрат на правничу допомогу з метою їх подальшого розподілу, сторона по справі повинна подати детальний опис наданих робіт (послуг) та здійснених нею витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При відшкодуванні витрат на правничу допомогу розмір судових витрат встановлюється судом на підставі поданих доказів (договори, рахунки, акти виконаних робіт тощо). У такому випадку важливо, щоб договір про надання правничої допомоги був з прозорим ціноутворенням, аби суд міг об`єктивно оцінити вартість та обсяги роботи адвоката. Адвокат повинен також надати детальний опис виконаних робіт з наданням доказів (документального підтвердження) факту виконаних адвокатом робіт.
Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.
Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, як зазначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015 року, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
З урахуванням вимог розумності та справедливості, виваженості, складності справи та реального обсягу робіт, судова колегія вважає, що наявні підстави для стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в загальному розмірі 8000,00 грн.
Доказів неспівмірності витрат на правничу допомогу наданим послугам ОСОБА_2 суду не надано. Підстав для зменшення розміру витрат не вбачається.
Щодо доводів заяви ОСОБА_2 про відсутність доказів оплати фіксованого гонорару адвоката, що є підставою для відмови у стягненні витрат на правничу допомогу, судова колегія зазначає наступне.
Відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України передбачено, що розподілу між сторонами підлягають судові витрати, а саме: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, гонорар, що сплачені або підлягають сплаті відповідною стороною.
Таким чином процесуальний закон не пов`язує обов`язок відшкодування витрат на правничу допомогу з фактом їх сплати до моменту подання відповідної заяви.
Сторони погодили сплату гонорару за надані послуги правничої допомоги. Підстав для відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу не вбачається.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що заява представника ОСОБА_1 адвоката Колеснікова Анатолія Геннадійовича про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст.133,137,141,246,270 ЦПК України, суд,-
п о с т а н о в и в:
Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Колеснікова Анатолія Геннадійовича про ухвалення додаткового рішення задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 8000,00 грн.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Головуючий: О.В. Маміна
Судді: Н.П.Пилипчук