Справа № 452/2624/24
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"18" жовтня 2024 р. м. Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючого судді Казана І.С.,
секретаря Кафтан О.Ю.,
із участю: позивача ОСОБА_1 ,
відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження у залі суду в місті Самборі Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання дружини, -
У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та посилався на викладені у зверненні до суду обставини; підтвердив, що має на утриманні сина та дружину від другого шлюбу, остання перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку; а тому він самостійно повинен забезпечувати сім`ю, на що його заробітної плати не вистачає, ОСОБА_1 не має можливості сплачувати присуджений раніше розмір аліментних зобов`язань за судовим рішенням на утримання колишньої дружини.
Відповідач у судовому засіданні заперечувала проти заявлених вимог з тих мотивів, що реєстрація шлюбу та народження дитини не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, таке не може бути враховано з метою збільшення утримання другої сім`ї; пояснила, що вона не має можливості працювати, оскільки дитина ще маленька, а дочка росте та потребує суттєвого матеріального забезпечення, на що йде більша частина її доходу, який складається суто із аліментних платежів; вцілому просила не зменшувати розмір аліментів.
Вислухавши пояснення учасників, дослідивши надані ними документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд уважає, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступних міркувань:
У відповідності до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Главою 5 Цивільного-процесуального Закону регламентовано поняття доказів, їх належність та допустимість; обов`язок доказування і подання доказів. У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 1, ч. 4 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.
Згідно ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.
Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання.
Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу за випадку, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу.
Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.
У постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Із змісту рішення Самбірського міськрайонного суду від 1 червня 2023 року відомо, що суд вирішив стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , кошти на її утримання у розмірі (чверті) всіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення малолітньою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У відповідності до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При цьому перелік обставин, які можуть слугувати підставами для зменшення або збільшення розміру аліментів є вичерпним.
Під зміною матеріального стану сторін розуміється як покращення, так і погіршення майнового стану платника або одержувача аліментів. Таким чином, особа, яка є платником аліментів, може звернутися до суду із позовом про зменшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.
Також у п. 23 Пленум Верховного Суду України у постанові №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
У розумінні статті 81 ЦПК України та наведеної вище норми СК України мається на увазі необхідність саме ініціатору позову доводити обставини змін в його особистому житті, зокрема у матеріальному становищі, сімейного стану, здоров`я або ж вказати на інші випадки, що виникли після винесення судового рішення або досягнення домовленості між батьками про способи виконання своїх обов`язків щодо дітей, що можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів.
Відповідно до ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Дана норма містить дві підстави для коригування аліментів: а) шляхом зміни розміру аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як убік погіршення так і у бік покращення; вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.
З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін і, що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.
Так, позивач зазначає, що у нього змінився сімейний стан, так як він вдруге одружився, від шлюбу народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , котрий на даний час є неповнолітнім та перебуває на утриманні позивача; він самостійно несе усі витрати на сина та інші побутові витрати, купує продукти харчування, так як дружина знаходиться у декретній відпустці; крім того погіршився його стан здоров`я, оскільки він отримав поранення голови під час проходження військової служби, відповідно змушений витрачати кошти на лікування та реабілітацію, що підтверджується випискою з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого. Таке обґрунтування сторони позивача розглядається судом як підстава для зменшення розміру аліментів, оскільки доведено зміни його сімейного, відповідно матеріального стану, що передбачено статтею 192 Сімейного Кодексу України.
Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких в учасників справи виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Тому суд прийшов до висновку, що позивачем у письмовому зверненні до суду із доданими документами та під час розгляду справи наведено суду достатньо підстав для зменшення розміру аліментів, зокрема через зміни його матеріального та сімейного стану, ураховуючи встановлені обставини в сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі; також беручи до уваги інтереси і потреби дитини та колишньої дружини. Аналізуючи наведене, суд вбачає усі законні підстав для зменшення розміру аліментів та присудження нового в розмірі саме 1/6 частини від усіх видів доходу, а відтак позов підлягає задоволенню частково; роз`яснивши сторонам, що визначений розмір аліментів може бути згодом збільшений чи зменшений (припинений) судом на вимогу платника або одержувача аліментів із зазначенням достатніх мотивів для такого. При цьому в зв`язку наведеним і установленим обставинам у судовому засіданні суд відзначає, що ОСОБА_2 вправі звернутись із окремим позовом про участь батька у додаткових витратах на дитину.
Керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 13, 258, 263-265, 268 ЦПК України, ст. 192 СК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягувати із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , в користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 , кошти на її утримання у розмірі 1/6 (однієї шостої) частини всіх видів його заробітку (доходу), починаючи із дня набрання судовим рішенням законної сили і до досягнення малолітньою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Виконавчий лист №452/1954/23, на підставі якого із ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання ОСОБА_2 у розмірі частини доходу в її користь, - відкликати.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня складення 25 жовтня 2024 року повного судового рішення.

Суддя