АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2024 року

м. Чернівці

справа № 727/12110/23

провадження №22-ц/822/816/24

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Одинака О. О.

суддів: Половінкіної Н. Ю., Перепелюк І. Б.

секретар Тодоряк Г. Д.

позивач Міське комунальне підприємство «Чернівцітеплокомуненерго»

відповідач ОСОБА_1

апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 18 червня 2024 року,

головуючий в суді першої інстанції суддя Слободян Г. М.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст вимог позовної заяви

В листопаді 2023 року Міське комунальне підприємство «Чернівцітеплокомуненерго» (далі МКП «Чернівцітеплокомуненерго») звернулося до суду з позовом.

Просив стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії в сумі 18543 гривень 80 копійок та плату за абонентське обслуговування в сумі 511 гривень 34 копійок.

Позовні вимоги мотивує тим, що між МКП «Чернівцітеплокомуненерго» та ОСОБА_1 було укладено типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії та відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . Послуги з постачання теплової енергії надавались протягом опалювального періоду із січня 2021 року по вересень 2023 року. Розмір тарифу та його зміни доводились до споживача регулярно і своєчасно, однак, разом з цим у відповідачки, за період з 01 січня 2021 року по 30 вересня 2023 року утворилась заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії у сумі 18543 гривень 80 копійок та заборгованість за абонентське обслуговування в сумі 511 гривень 34 копійок.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 18 червня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь МКП «Чернівцітеплокомуненерго» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії в розмірі 18543 гривень 80 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь МКП «Чернівцітеплокомуненерго» заборгованість по оплаті за абонентське обслуговування в сумі 511 гривень 34 копійок.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в позові про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії та абонентське обслуговування.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що у 2009 році ОСОБА_1 виконала рішення суду по стягненню заборгованості за постачання теплової енергії та відповідно повністю виконала його. Однак, МКП «Чернівцітеплокомуненерго» продовжувало звертатися до суду з вимогами до неї.

У зв`язку із наведеним вона самовільно відключила опалення та станом на 2021 рік не користувалась ним.

Свої дії щодо самовільного відключення пояснила тим, що сталася аварія, а тому вона демонтувала радіатори системи опалення, а на труби встановила заглушки.

Зазначала, що опалення було не якісним.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві МКП «Чернівцітеплокомуненерго» просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Вказує, що порядок відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, затверджений Наказом Мінрегіону №169 від 26 липня 2019 року, передбачає, що для відключення від мереж централізованого опалення власник квартири чи нежитлового приміщення багатоквартирного будинку звертається до органу місцевого самоврядування з письмовою заявою із зазначенням причини відключення та подає інформацію про намір влаштування системи індивідуального теплопостачання такої квартири чи нежитлового приміщення.

Отже, відключення споживачів від мережі централізованого опалення відбувається тільки на підставі рішення комісії, створеної органом місцевого самоврядування, з вчиненням в подальшому дій споживачем з дотриманням визначеної Порядком №169 від 26 липня 2019 року процедури.

Самовільне відключення від вказаної мережі не є підставою для звільнення від оплати за послуги з постачання теплової енергії.

Посилається на те, що співвласниками будинку АДРЕСА_1 , не було обрано модель організації договірних відносин по наданню послуги з постачання теплової енергії, тому між позивачем та ОСОБА_1 укладено типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання відповідно до пункту 5 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та розміщений на офіційному веб-сайті МКП «Чернівцітеплокомуненерго» https://teplo.cv.ua/.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

Згідно з витягом з реєстру територіальної громади від 09 жовтня 2023 року ОСОБА_1 з 18 грудня 1992 року зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.10).

Між МКП «Чернівцітеплокомуненерго» та ОСОБА_1 укладено типовий договір про надання послуги з постачання теплової енергії, згідно з умов якого теплова енергія надавалась до помешкання відповідачки протягом опалювального періоду, а саме із січня 2021 року по вересень 2023 року (а.с. 13).

З розрахунку заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії вбачається, що за період з 01 січня 2021 року по 30 вересня 2023 року позивачем нарахована заборгованість за надання вказаних послуг в сумі 18543 гривень 80 копійок. Також за вказаний період була нарахована заборгованість за надані абонентські послуги в сумі 511 гривень 34 копійок (а.с.11- 12).

ОСОБА_1 було повідомлено про наявність заборгованості, що вбачається з повідомлення МКП «Чернівцітеплокомуненерго» від 19 вересня 2023 року (а.с.9), та запису з реєстру направлення попереджень (а.с.14).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 грудня 2023 року у справі №727/121103/23 стягнуто з ОСОБА_1 на користь МКП «Чернівцітеплокомуненерго» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії у розмірі 18543 гривень 80 копійок та 511 гривень 34 копійок плату за абонентське обслуговування (а.с. 26-27).

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити задовольнити частково з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України визначено питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції в повній мірі відповідає зазначеним вище вимогам закону.

Щодо вимоги про стягнення заборгованості за надання житлово-комунальних послуг з постачання теплової енергії

Відносини щодо постачання та споживання теплової енергії регулюються Законами України «Про теплопостачання» та «Про житлово-комунальні послуги».

Закон України «Про теплопостачання» визначає основні правові, економічні та організаційні засади діяльності на об`єктах сфери теплопостачання та регулює відносини, пов`язані з виробництвом, транспортуванням, постачанням та використанням теплової енергії.

Закон «Про житлово-комунальні послуги» регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг.

Новий Закон «Про житлово-комунальні послуги» (№2189-VIII від 09.11.2017) визначив учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг: 1) споживачів (індивідуальних та колективних); 2) управителя; 3) виконавців комунальних послуг.

Індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (п.6 ч.1 ст.1 Закону "Про житлово-комунальні послуги" (№2189-VIII від 09.11.2017)).

Індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами / тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п.5 ч.2 ст.7 Закону "Про житлово-комунальні послуги" (№2189-VIII від 09.11.2017)).

Відповідно до статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Частиною 1 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Вказана позиція є усталеною та викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі №922/4239/16, Верховного Суду від 09 червня 2021 року у справі №303/7554/16-ц, від 21 серпня 2019 року у справі №922/4239/16, від 25 вересня 2019 року у справі №522/401/15-ц та від 10 грудня 2018 року у справі №638/11034/15-ц, від 26 квітня 2018 року у справі №904/6293/17.

Згідно з частиною 5 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем.

Частиною 6 статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до пункту 18 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Судом встановлено, що МКП «Чернівцітеплокомуненерго» надавало послуги з постачання теплової енергії в квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , опалювальною площею 64,20 кв.м.

Як вбачається із матеріалів справи, між МКП «Чернівцітеплокомуненерго» та ОСОБА_1 було укладено типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання відповідно до пункту 5 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року №2189-VIII (далі договір) та розміщений на офіційному веб-сайті Чернівецької міської ради https://city.cv.ua/ та на офіційному веб-сайті МКП «Чернівцітеплокомуненерго» https://teplo.cv.ua/, оскільки співвласниками будинку АДРЕСА_1 , не було обрано моделі організації договірних відносин по наданню послуги з постачання теплової енергії.

Вартість послуг з постачання теплової енергії визначається за показниками комерційного вузла обліку або розрахунковим методом відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №830 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» від 21 серпня 2019 року та за встановленими тарифами на послугу з постачання теплової енергії відповідно до рішень Виконавчого комітету Чернівецької міської ради №450/13 від 23 червня 2021 року, №813/24 від 20 жовтня 2021 року. Розмір тарифу та його зміни доводились до споживача регулярно і своєчасно.

Відповідно до норм Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року №2189-VIII передбачено, що договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону.

Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).

У разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що с публічним договором приєднання.

Публічні договори приєднання вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги.

При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 було здійснено самовільне відключення від систем централізованого теплопостачання.

Відповідно до пунктів 12, 13 частини 1 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право у встановленому законодавством порядку відключитися від систем централізованого теплопостачання та постачання гарячої води. Розірвати договір про надання комунальної послуги, попередивши про це виконавця відповідної комунальної послуги не менш як за два місяці до дати розірвання договору, за умови допуску виконавця для здійснення технічного припинення надання відповідної послуги. Це право не поширюється на договір про постачання теплової енергії, укладений зі споживачами у багатоквартирному будинку, крім випадку розірвання такого договору колективним споживачем.

За змістом статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний за власний рахунок ремонтувати та міняти санітарно-технічні прилади і пристрої, обладнання, що вийшли з ладу з його вини; дотримуватися вимог житлового та містобудівного законодавства щодо здійснення ремонту чи реконструкції приміщень або їх частин, не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг; своєчасно проводити підготовку житлового будинку, помешкання (в якому він проживає або належить йому на праві власності) та його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період.

Згідно з пунктами 24, 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Пунктом 26 Правил передбачено, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з влаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку (пункт 2.1 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 «Про затвердження Змін до Наказу Мінбуду України від 22 листопада 2005 року № 4).

При цьому обов`язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання (пункт 2.2 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 «Про затвердження Змін до наказу Мінбуду України від 22 листопада 2005 року № 4).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 липня 2020 року в справі № 554/946/18 (провадження № 61-44416св18) зроблено висновок, що «єдиною законною підставою для відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення є відповідний акт постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. Інших підстав чинним законодавством України не передбачено».

Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 було внесено зміни, які унеможливлюють відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише щодо будинку в цілому.

У постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року в справі № 1706цс15 зазначено, що «відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Порядком відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затверджених наказом Міністерство будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року №4 установлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади.

Оскільки ОСОБА_1 відключилася від централізованого опалення з порушенням порядку передбаченим законодавством, тому вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відключення споживачів від мережі централізованого опалення відбувається тільки на підставі рішення комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади з вчиненням в подальшому дій споживачем з дотриманням визначеної Порядком відключення №169 від 26 липня 2019 року, процедури.

У матеріалах справи відсутній акт міжвідомчої комісії про надання дозволу на самовільне відключення споживача від внутрішньобудинкових систем опалення.

Отже, колегія суддів, погоджується з висновком суду першої інстанції проте, що самовільне відключення споживача від внутрішньобудинкових систем опалення або здійснення такого відключення з порушенням встановленої законодавством процедури не припиняє статусу такого суб?єкта як споживача відповідних комунальних послуг та не звільняє його від необхідності укладення договору на постачання таких послуг та їх оплати.

Відповідно до наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії ОСОБА_1 за період з 01 січня 2021 року по 30 вересня 2023 року загальна заборгованість становить 18543 гривень 80 копійок.

Вказаний розрахунок перевірений судом і відповідачкою не спростований, контррозрахунок не наданий.

Щодо вимоги про стягнення плати за абонентське обслуговування

Згідно з пунктом 11 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води).

Відповідно до абзацу 6 частини 3 статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається зокрема з плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 33 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 плата виконавцю за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем складається зокрема з плати за абонентське обслуговування, визначеної виконавцем, розмір якої не може перевищувати граничного розміру, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Плата за послугу, абонентське обслуговування та плата за обслуговування, поточний ремонт внутрішньобудинкової системи теплопостачання багатоквартирного будинку вноситься споживачем виконавцю щомісяця однієї сумою в порядку та розмірах, визначених договором.

Згідно підпункту 5 пункту 45 Правил надання послуги з постачання теплової енергії індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, та вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені договором.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг» від 21 серпня 2019 р. № 808 установлено, що граничний розмір плати за абонентське обслуговування, визначений відповідно до цієї постанови, застосовується окремо за кожною комунальною послугою (постачання теплової енергії; постачання гарячої води; централізоване водопостачання; централізоване водовідведення; поводження з побутовими відходами) виконавцями послуг, що нараховують плату за абонентське обслуговування згідно з відповідними договорами; плата за абонентське обслуговування (з урахуванням податку на додану вартість), визначена відповідно до планованих витрат виконавця (витрат, пов`язаних з укладенням договору про надання комунальної послуги, із здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води), не повинна перевищувати граничного розміру плати за абонентське обслуговування, визначеного відповідно до цієї постанови.

З розрахунку заборгованості за надані абонентські послуги вбачається, що відповідачка не здійснювала належним чином свій обов`язок з оплати абонентського обслуговування та заборгованість з вказаної оплати станом на день звернення до суду з позовом складала 511 гривень 34 копійки.

Оскільки, вказаний розрахунок перевірений судом і відповідачкою не спростований, контррозрахунок не наданий, вказана сума підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Враховуючи наведене вище, рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, Чернівецький апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 18 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 22 жовтня 2024 року.

Головуючий Олександр ОДИНАК

Судді : Наталія ПОЛОВІНКІНА

Ірина ПЕРЕПЕЛЮК