Номер провадження: 22-ц/813/5628/24
Справа № 522/4/24-Е
Головуючий у першій інстанції Свячена Ю.Б.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
03.10.2024 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Коновалової В.А.,
суддів: Назарової М.В., Лозко Ю.П.,
за участю секретаря судового засідання Чеботар А.Г.,
учасники справи:
позивач Товариство з обмеженою відповідальністю УКР КРЕДИТ ФІНАНС,
відповідач ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу
за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю УКР КРЕДИТ ФІНАНС,
на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16 квітня 2024 року,
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю УКР КРЕДИТ ФІНАНС до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором
Короткий зміст позовних вимог
У січні2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого зазначило, що на офіційному веб-сайті ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (creditkasa.ua) у вільному доступі для всіх клієнтів ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» розміщена повна інформація щодо договору кредиту та порядку його укладення, а саме, документи: договір кредиту (примірний договір на момент укладення); правила надання грошових коштів у кредит (діючі на момент укладення договору); згода на обробку персональних даних; публічна інформація; Положення про конфіденційність. Крім того, на веб-сайті ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» розміщена довідкова інформація з наданням розгорнутої інформації щодо порядку та умов надання послуг.
26.07.2022 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (creditkasa.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1070-4990.
Відповідно до умов договору ОСОБА_1 отримала від позивача кредит у розмірі 4800 грн, зі строком кредитування 300 днів, заявленим строком 14 днів, зниженою процентною ставкою 2,50 % за кожен день користування кредитом, стандартною процентною ставкою 3 % за кожен день користування кредитом.
Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного договору.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Приморський районний суд м. Одеси рішенням від 23 квітня 2024 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю УКР КРЕДИТ ФІНАНС до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнив частково.
Стягнув з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю УКР КРЕДИТ ФІНАНС заборгованість за кредитним договором №1070-4990 від 26 липня 2022 року в розмірі 9600 грн, з яких: 4800 грн - прострочена заборгованість за кредитом; 4800 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами; судовий збір у розмірі 858,88 грн.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив із того, що 26.07.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено договір про відкриття кредитної лінії №1070-4990. Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору.
Відповідач не виконав свої зобов`язання що призвело до заборгованості, станом на 22.12.2023 року загальний розмір грошових вимог кредитодавця до відповідача становить - 47 664,00 грн., з яких: 4 800,00 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 42 864,00 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами.
Суд вважав, що підписання кредитного договору є прямою і безумовною згодою відповідача на умови кредитного договору, а тому вимога про стягнення заборгованості за договором підлягає задоволенню.
Разом з тим, суд враховуючи розмір заборгованості 4800 грн та розмір відсотків, що в чотири рази перевищують наявну заборгованість, вбачав за доцільне стягнути суму відсотків у розмірі заборгованості за тілом кредиту, ураховуючи дотримання розумного балансу між інтересами боржника та кредитора.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю УКР КРЕДИТ ФІНАНС просить рішення скасувати в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю УКР КРЕДИТ ФІНАНС задовольнити, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю УКР КРЕДИТ ФІНАНС посилається на те, що судом першої інстанції не було в повному обсязі з`ясовано обставини справи, зокрема інформації щодо строку договору (кредитування) (згідно п. 4.8. договору - 300 календарних днів (до 22.05.2023 року), як підстави для належного нарахування процентів за користування кредитом, що мало наслідком часткового задоволення позову, а саме зменшення нарахування процентів за користування кредитом до розміру тіла кредиту 4800 грн, замість нарахованих процентів за користування кредитом як зазначено умовами договору (п. 4.8. договору). Позивачем дотримано вимоги, зокрема ст. 1048, 1056-1 ЦК України щодо встановлення розміру процентів за користування суми кредитом, що була надана (проінформована, доведена до відома) відповідачу.
Крім того, відповідно до розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» товариством не здійснюється будь-яких нарахувань (штраф, пеня) за порушення умов договору. Згідно наданого розрахунку заборгованості, товариством здійснено лише нарахування по процентам (згідно п. 4.6., договору) за користування кредитом в строк договору (згідно п. 4.8. Договору), що погоджений між сторонами.
Судом першої інстанції не правильно встановлено правову підставу для нарахування процентів за договором.
(2) Позиція інших учасників справи
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17 травня 2024 року відкрито провадження у справі та ОСОБА_1 роз`яснювалось право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу, проте відзиву не надходило.
Копію ухвали про відкриття провадження позивач отримав в особистому кабінеті Електронного суду 17.05.2024 року о 19:00 годині, що підтверджується довідкою.
Копію ухвали про відкриття провадження та копію апеляційної скарги ОСОБА_1 отримала в особистому кабінеті Електронного суду 17.05.2024 року о 19:00 годині та 15.05.2024 року о 17:28 годині відповідно, що підтверджується довідками.
Позивач про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином і в установленому законом порядку шляхом отримання судової повістки за допомогою підсистеми (модуля) ЄСІТС «Електронний суд» в Електронному кабінеті 28.08.2024 року о 18:50 годині, що підтверджується довідкою.
Відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином і в установленому законом порядку шляхом отримання судової повістки за допомогою підсистеми (модуля) ЄСІТС «Електронний суд» в Електронному кабінеті, 28.08.2024 року о 18:50 годині, що підтверджується довідкою.
ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Із тексту апеляційної скарги вбачається, що рішення суду оскаржується в частиніпозовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення простроченої заборгованості за нарахованими процентами, в іншій частині вимог рішення суду не оскаржується сторонами, тому рішення суду в не оскаржуваній частині не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції згідно положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України та п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку № 12 від 24 жовтня 2008 року.
Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив із того, що 26.07.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено договір про відкриття кредитної лінії №1070-4990. Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору.
Відповідач не виконав свої зобов`язання що призвело до заборгованості, станом на 22.12.2023 року загальний розмір грошових вимог кредитодавця до відповідача становить - 47 664,00 грн., з яких: 4 800,00 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 42 864,00 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами.
Суд вважав, що підписання кредитного договору є прямою і безумовною згодою відповідача на умови кредитного договору, а тому вимога про стягнення заборгованості за договором підлягає задоволенню.
Разом з тим, суд враховуючи розмір заборгованості 4800 грн та розмір відсотків, що в чотири рази перевищують наявну заборгованість, вбачав за доцільне стягнути суму відсотків у розмірі заборгованості за тілом кредиту, ураховуючи дотримання розумного балансу між інтересами боржника та кредитора.
Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі в оскаржуваній частині колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Положення ч. 1 ст. 205 ЦК України (в редакції на час виникнення правовідносин) визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до частини першої ст. 207 ЦК України (в редакції на час виникнення правовідносин) правочин вважається таким,що вчинений у письмовій формі,якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів (частина третя статті 207 ЦК України).
Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205, 207 ЦК України).
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», в редакції на час виникнення правовідносин, електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», в редакції на час виникнення правовідносин, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти(оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту)другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», в редакції на час виникнення правовідносин, пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Положення ч. 6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», в редакції на час виникнення правовідносин, передбачають відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», в редакції на час виникнення правовідносин, у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».
Так, відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа (стаття 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис».
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Судом першої інстанції встановлено, що 26.07.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1070-4990, за умовами якого кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 4800,00 грн; строк кредитування 300 днів; заявлений строк 14 днів; знижена % ставка - 2,50% в день; стандартна % ставка - 3,00 % в день.
Для ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів та підписання договору про відкриття кредитної лінії № 1070-4990 від 26.07.2022 року позичальнику надано одноразовий ідентифікатор А055.
Договір про відкриття кредитної лінії № 1070-4990 містить відомості про те, що останній підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором А055.
Відповідач розумів, що підписує та укладає кредитний договір на вищевказаних умовах, підписуючи даний акцепт одноразовим ідентифікатором (код смс повідомлення).
До договору додано Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) та паспорт споживчого кредиту.
Паспорт споживчого кредиту містить відомості про те, що відповідач підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи з обраних умов кредитування. Підтвердив отримання всіх пояснень необхідних для забезпечення можливості оцінити чи адаптовано договорі до її потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення вказаної інформації в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для неї в тому числі в разі невиконання зобов`язань.
Вказаний паспорт споживчого кредиту та Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) підписані 26.07.2022 року ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором А055.
Колегія суддів вважає, що спірний договір укладено в електронному вигляді з використанням електронного підпису, відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні цього договору сторони договору досягли згоди щодо всіх його істотних умов та у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які виникають із кредитного договору.
Прийняті на себе зобов`язання за договором про відкриття кредитної лінії № 1070-4990, ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» виконало своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредитні кошти у розмірі 4800 грн, відповідно до умов укладеного договору. Факт отримання кредитних коштів підтверджується копією довідки про перерахування суми кредиту та копією довідки АТ КБ «Приватбанк» про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС».
Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачкою ОСОБА_1 таких не надано, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є її процесуальним обов`язком.
Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що між сторонами у справі укладений договір про відкриття кредитної лінії від 26.07.2022 року, за умовами якого відповідач зобов`язався прийняти грошові кошти та повернути їх частинами у визначений договором строк, а також сплатити відповідні проценти у погодженому сторонами розмірі за користування такими кредитними коштами. Доказів повернення вказаних грошових сум кредитору у вигляді тілу кредиту або відсотків матеріали справи не містять.
Як вбачається із змісту договору про відкриття кредитної лінії між позичальником та кредитором досягнуто згоди з усіх істотних умов договору, в тому числі щодо сплати процентів (пункт 4.3., 4.4.,4,5., 4.6. кредитного договору).
Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зазначено, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.
Слід зазначити, що підпис відповідача під договором свідчить про його ознайомлення з усіма його умовами, загальними умовами кредитування, іншою інформацією надання якої передбачено чинним законодавством України.
Кредитний договір підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; відповідач на момент укладення договору не заявляла додаткових вимог щодо умов спірного договору; не оспорювала кредитний договір в частині або в цілому, первісний кредитор надав відповідачу документи, які передували укладенню кредитного договору, у тому числі й щодо сукупної вартості кредиту, реальної процентної ставки; кредитний договір містить інформацію щодо загальної вартості кредиту та графік погашення кредиту.
Отже, підписавши кредитний договір ОСОБА_1 посвідчила свою обізнаність та згоду з його умовами, волевиявлення учасників було вільним та відповідало внутрішній волі, правочин вчинено в формі, встановленій законом, та він був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлений ним, а саме отримання кредитних коштів позичальником, що і було здійснено сторонами. Відповідач з власної ініціативи звернувся за отриманням кредиту до вільно обраної нею фінансової установи, а саме ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», отримавши від останнього всю передбачену законодавством інформацію перед укладанням договору.
Колегія суддів вважає, що позивачем правомірно здійснено нарахування процентів за користування кредитом за період узгодженого строку кредитування 300 календарних днів (до 22.05.2023 року), виходячи із базової процентної ставки встановленої в договорі про відкриття кредитної лінії № 1070-4990.
Посилання суду першої інстанції на висновки викладені Верховним Судом у постанові від 15.02.2023 року у справі № 920/437/22 є помилковим, оскільки фактичні обставини справи, що переглядається, не є тотожними обставинам, встановленим у справах, які розглядав Верховний Суд.
У постанові Верховного Суду від 15.02.2023 року у справі № 920/437/22, сформульовано висновок про те, якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення.
Отже, висновки Верховного Суду викладені у постанові від 15.02.2023 року у справі № 920/437/22, стосувалися питання відповідальності боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку, у справі що переглядається позивач звернувся до суду про стягнення заборгованості за процентами. Із вимогами про стягнення штрафних санкцій за неналежне виконання відповідачем умов договору про відкриття кредитної лінії позивач не звертався.
Посилання відповідача у відзиві на позовну заяву на положення ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» колегія суддів вважає безпідставними, з огляду на таке.
Відповідно до ч. 5 статті 18 Закону України якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.
Положеннями ст. 367 ЦПК Украйни встановлені межі апеляційного перегляду, відповідно до яких суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Під час розгляду справи судом першої інстанції відповідачем зустрічного позову про визнання положень договору про кредитної лінії № 0817-0210 недійсними, відповідно до положень статті 18 Закону України Про захист прав споживачів, не заявлено.
Об`єктивних доказів наявності перешкод у реалізації вказаного права апеляційним судом не встановлено.
Щодо суті апеляційної скарги
Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).
Щодо судових витрат
В ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовна заява підлягає задоволенню, то з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 5368 грн.
Керуючись ст.ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» задовольнити.
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16 квітня 2024 року в частині стягнення судового збору скасувати.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», , судовий збір у сумі 5368 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді Ю.П.Лозко

М.В. Назарова