Справа № 368/1297/24
Рішення

Іменем України

"10" жовтня 2024 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі: головуючого судді Кириченка В.І.,

при секретарі Марчук Н.М. ,

представника заявника - адвоката Антонюка В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлику справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою та просила встановити факт постійного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, а саме ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 з ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 в період з вересня 2023 року по липень 2024 року.

Мотивувала заяву тим, що вона тривалий період часу, а саме з вересня 2023 року я проживала однією сім`єю, як чоловік та дружина з ОСОБА_2 .

Весь цей час вони проживали в будинку АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, він називав її дружиною, а вона його чоловіком.

За життя ОСОБА_3 придбав житловий будинок АДРЕСА_1 , де вони почали відразу проживати в ньому. Також за спільні кошти вони робили певний ремонт будинку, та допоміжних приміщень. Також вони мали намір подати заяву до органу реєстрації актів цивільного стану з метою укладення шлюбу, проте не встигли цього зробити. На вихідні він регулярно приїздив додому, привозив їй подарунки.

02.07.2020 році її чоловік ОСОБА_3 уклав контракт на проходження військової служби в ЗСУ, та останнім часом проходив службу в зоні ООС.

ІНФОРМАЦІЯ_3 .року перебуваючи в зоні ООС, під час виконання бойового завдання її

чоловік ОСОБА_2 загинув.

В даний час виникло питання про отримання виплат в зв`язку з смертю, що змусило

її звернутися до суду з даною заявою.

На час смерті ОСОБА_3 є мати, ОСОБА_4 , яка 10.02.2006 року рішенням Малинського районного суду позбавлена батьківських прав відносно її сина ОСОБА_2 .

Після позбавлення батьківських прав її чоловікові ОСОБА_3 було призначено опікуна ОСОБА_5 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Мати її чоловіка з питання поновлення батьківських прав не зверталася. Батько її чоловіка. ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 10.01.2013 року.

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю.

За цей період часу вона з ОСОБА_2 проводили ремонт будинку в якому проживали, купували меблі, інші речі першої необхідності, та інше.

Факт спільного проживання як чоловік та дружина підтверджується актом від 22.07.2024 року, складеного працівниками Чоповицької селищної ради, який відповідним чином завірений підписами та печаткою.

Ч.2 ст.3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами однієї сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин (рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99).

Проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно.

Відповідно до частин першої та другої ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Згідно із ч.1 ст.36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до ст.74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст.74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Як вказано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2024 року у справі №560/17953/21 справи про встановлення юридичних фактів підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства незалежно від мети звернення до суду (зокрема, підтвердження соціального статусу для призначення та виплати одноразової грошової допомоги сім`ї військовослужбовця) і наявності в заявника певних цивільних прав та обов`язків чи виникнення публічно-правових спорів із суб`єктами владних повноважень.

Вона не має іншої можливості підтвердити факт того, що вона проживала як чоловік та дружина з ОСОБА_2 і при цьому встановлення цього факту породжує юридичні наслідки для неї, оскільки з таким фактом законодавство пов`язує можливість реалізації прав на призначення одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, при цьому встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явилась. ЇЇ представник - адвокат Антонюк В.О. в судовому засіданні заяву підтримав та просив задоволити.

Представники заінтересованих осіб: Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 не з`явились в судове засідання і розгляд справи проведено у їх відсутність. В письмових поясненнях представник Міністерства оборони України зазначив, що позивачем не надано належних та допустимих доказів спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету, проведення спільних витрат , придбання майна в інтересах сім`ї, наявності у сторін взаємних прав та обов`язків. Доданий позивачем акт не містить даних на підставі якої інформації і від кого інформації складений і до повноважень органів місцевого самоврядування не входить складання акту з питань на які посилається позивач.

Судом встановлено, що 02.07.2020 року ОСОБА_3 уклав контракт на проходження військової служби в ЗСУ та проходив службу в зоні ООС.

05.07.2024.року, перебуваючи в зоні ООС, під час виконання бойового завдання ОСОБА_2 загинув в результаті здійснення противником удару дроном по позиції підрозділу поблизу н.п. Вугледар, Волноваського району, Донецької області. Загинув в результаті бойових дій під час захисту Батьківщини.

Вказане підтверджується сповіщенням сім`ї (близьких родичів) загиблого (померлого) від ІНФОРМАЦІЯ_3 , адресоване на ім`я сестри загиблого ОСОБА_7 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно акту комісії від 22.07.2024 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживали разом, тобто однією сімєю і вели спільне господарство за адресою АДРЕСА_1 . Відповідно записів у паспорті ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ст. 16 ЗУ « Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено:

1. Одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

2. Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі:

1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Відповідно до ст. 16-1 ЗУ « Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено:

1. У випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті.

4. До членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать:

діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав;

вдова (вдівець);

батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті);

внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли);

жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили;

утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до ст.3 СК України передбачено:

1. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства.

2. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

3. Права члена сім`ї має одинока особа.

4. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст.4 СК України передбачено:

1. Особа, яка досягла шлюбного віку, має право на створення сім`ї.

У випадках, передбачених частиною другою статті 23 цього Кодексу, сім`ю може створити особа, яка не досягла шлюбного віку.

Відповідно до ст.22 СК України передбачено:

1. Шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років.

Відповідно до ст.23 СК України передбачено:

1. Право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку.

2. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам.

Відповідно до ст.10 СК України передбачено:

1. Якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону).

З вересня 2023 року по 5.07.2024 року заявник була неповнолітньою і досягла шлюбного віку вісімнадцяти років 8.07.2024 року .

Заявниця досягла 16 років 8.07.2022 року і за рішенням суду їй могло б бути надано право проживати однією сім`єю з ОСОБА_2 і не перебувати у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі якщо суд встановив би , що це відповідає інтересам неповнолітньої заявниці. При цьому суд користується аналогією закону , а саме ст.22ч1,23ч.2 СК України так як сімейні відносини які зазначає заявниця не врегульовані СК України. Суд не надавав заявниці такого права.

В акті на який посилається заявниця не зазначено конкретно протягом якого часу заявниця проживала з ОСОБА_2 і не зазначено яке спільне господарство вели вказані особи та які дії вчиняли по веденню вказаного господарства та не зазначено джерело інформації яка зазначена в акті. Тому вказаний доказ не є достовірним так як на підставі нього неможна встановити дійсні обставини справи.

Зазначення в заяві про проведення спільного ремонту в будинку якому проживали і належить ОСОБА_2 , купування меблів, інших речей першої необхідності не містить конкретних обставин про участь заявниці у вказаних подіях , їх місце та час. Також заявниця не зазначає які конкретно взаємні права та обовязки були у заявниці і ОСОБА_2 .

Тому у суда відсутні правові підстави встановити юридичний факт який просить встановити заявниця. В задоволенні заяви відмовити повністю.

Керуючись ст.3,4,10,22,23 СК України ст. 16 ЗУ « Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» ст.294, 315,319 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні заяви відмовити повністю.

Апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 273 ЦПК України. Повний текст рішення складено 21.10.2024 року.

Суддя В.І. Кириченко