Справа № 199/7899/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2024 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Авраменко А.М., ознайомившись із матеріалами заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

21 жовтня 2024 року до Амур-Нижньодніпровського суду м. Дніпропетровська подана вищезазначена заява про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Ознайомившись із матеріалами вказаної заяви про забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Так, відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ст.151 ч.1 п.6 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Нормою ст.153 ч.10 ЦПК України визначено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст.151 ЦПК України, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Як вбачається з матеріалів заяви про забезпечення позову, її текст не містить жодних пропозицій заявника щодо зустрічного забезпечення, зокрема, щодо необхідності та доцільності зустрічного забезпечення, що свідчить про невиконання заявником вимог ст.151 ч.1 п.6 ЦПК України.

За викладених обставин суд приходить до висновку про необхідність повернення заяви про забезпечення позову заявнику на підставі ст.153 ч.10 ЦПК України у зв`язку із тим, що заява про забезпечення позову подана без додержання вимог ст.151 ЦПК України.

Відповідно до ст.133 ч.2 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ст.7 ч.ч.1, 2 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду, зокрема, в разі повернення заяви. З цієї підстави судовий збір повертається в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що позивачем при зверненні до суду із заявою про забезпечення позову було сплачено судовий збір в розмірі 605,6 гривень, однак даною ухвалою суду заяву про забезпечення позову повернуто, що за змістом норм Закону України «Про судовий збір» зумовлює виникнення у заявника права на повернення сплаченого ним судового збору в повному обсязі, суд приходить до висновку про необхідність повернення заявнику судового збору у вищевказаному розмірі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.133, 149-151, 153, 258, 261, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, повернути заявнику.

Повернути ОСОБА_1 сплачений нею при подачі до суду заяви про забезпечення позову, яку повернуто даною ухвалою, судовий збір в розмірі 605,6 гривень, перерахований згідно квитанції №65 від 21 жовтня 2024 року.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до ст.261 ЦПК України з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська або безпосередньо до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. У разі постановлення ухвали без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя А.М. Авраменко