Справа № 346/3920/24
Провадження № 2/346/1649/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області, у складі головуючого - судді Коваленка Д.С., секретар судового засідання: Івантишин Д.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні залу судових засідань Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на майно у порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на майно у порядку спадкування, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться: АДРЕСА_1 .

Відповідачі подали заяви, в яких визнали позов в повному обсязі, а розглянути справу та ухвалити рішення по суті спору, як і позивач, просили за їх відсутності.

Аргументи сторін спору.

Позиція позивача. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дідо ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилась спадщина на право власності на житловий будинок з господарськими спорудамиу складі: житловий будинок (літера за планом - А); стайня (літера за планом - Б); стодола (літера за планом - В); літня кухня - (літера за планом - Г); сарай - (літера за планом Д); вбиральня - (літера за планом - К); криниця - (літера за планом - №1); огорожа (літера за планом - №2-4), яке він набув за життя, що підтверджується свідоцтвом про право власності, видане 12.05.1989 року. І з метою оформлення спадщини після смерті ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , його син і батько позивачки, звернувся до державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно, і прийняв спадщину, однак свідоцтво не отримав. Після смерті ОСОБА_5 , позивачка, як донька померлого подала заяву про прийняття вказаної спадщини, але в отриманні такого свідоцтва нотаріус відмовив, оскільки частки померлого голови колгоспного двору та інших його членів у майні колгоспного двору не виділено. Однак позивачка вважає, що першим власником майна був ОСОБА_4 , якому вказане майно належало на праві приватної власності без визначення часток, тому її батько, а тепер і вона успадкувала право власності на вказану нерухомість повністю. У зв`язку із чим, позивачка просить визнати за нею право власності на спадкове майно.

Позиція відповідачів. Письмовими заявами добровільно і безумовно визнали позов повністю.

Оцінка суду.

Відповідно до положень частини 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачами позову і продовжує судовий розгляд.

Застосовуючи вказану норму процесуального права, суд враховує роз`яснення, що надані Пленумом Верховного Суду України у Постанові від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», зокрема в абзаці 3 пункту 24, в частині того, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Зважаючи на те, що відповідачі подали письмову заяву, якою визнали позовні вимоги, суд приймає визнання відповідачем позову. При цьому, судом враховано, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), а також те, що визнання позову не є добровільним чи є умовним.

Тому, оскільки позивач просить суд захистити її порушене право способом, який передбачений законом, зокрема шляхом визнання за нею права власності на спадкове майно, а відповідачі при цьому визнають вказані вимоги, і ці заяви відповідають їх дійсній волі, а підстави вважати, що фактом визнання права власності будуть порушені особисті та майнові права позивача чи відповідачів, відсутні, суд вважає, що позов, про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування підлягає задоволенню.

Таким чином, керуючись статтями 1-113,217-250,258-259,263-268,272-273,351-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на майно у порядку спадкування, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ), у порядку спадкування, право власності на житловий будинок та господарські будівлі і споруди, розташовані у АДРЕСА_1 , у складі: житловий будинок (літера за планом - А); стайня (літера за планом - Б); стодола (літера за планом - В); літня кухня - (літера за планом - Г); сарай - (літера за планом Д); вбиральня - (літера за планом - К); криниця - (літера за планом - №1); огорожа (літера за планом - №2-4).

Рішення набирає законної сили після закінчення тридцяти денного строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня складання цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 21 жовтня 2024року.

Суддя: Коваленко Д. С.