Справа № 626/3255/24
Провадження № 2/626/697/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

18.10.2024 року м. Берестин (м. Красноград)

Красноградський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Дудченка В.О.,

за участю секретаря Зінченко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Берестині (м. Краснограді) в порядку спрощеного позовного провадження, у відсутності сторін, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів-,

В С Т А Н О В И В :

Виклад позиції позивача.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, в якому просить:

1.зменшити розмір стягуваних аліментів з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на підставі рішення Красноградського районного суду Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів до 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до рішення Красноградського районного суду Харківської області з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, до досягненням дитиною повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку ВП № 68691337 ( постанова про відкриття провадження по справі від 18.02.2022 додається) .

Відповідно до рішення Красноградського районного суду Харківської області від 30.07.2024 року з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/6 часини заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Він не заперечую щодо його обов`язку сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_2 . проте з часу ухвалення та виконання рішення Красноградського районного суду Харківської області про стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_6 , 11.10.2008 року змінились його життєві обставини, а саме він має інших утриманців, погіршився його стан здоров`я, він втратив працездатність та є інвалідом 2 групи. Відповідно погіршився його матеріальний стан, та зменшився його дохід.

Вважає, що за наявності відомостей про суттєве погіршення його здоров`я, матеріального стану, сплати аліментів на утримання іншої дитини - доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/6 частини від заробітку ( доходу) щомісячно але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, враховуючи, що діти мають рівні права, відповідно аліменти які стягуються на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини від заробітку ( доходу) щомісячно але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, мають бути зменшені до 1/6 частини від заробітку ( доходу) щомісячно але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Рух справи в суді.

Ухвалою від 16.09.2024 року відкрито провадження у даній справі та справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного провадження.

Заяви учасників процесу по суті справи та клопотання.

Від представника позивача адвоката Орєхової Н.В. 18.10.2024 року до суду надійшла письмова заява в якій просить справу розглядати за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підримує в повному обсязі.

Від відповідача по справі ОСОБА_2 до суду надійшла телефонограма в якій просить справу розглядати за її відсутності, позов визнала.

Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне розглянути справу по суті в даному судовому засіданні, оскільки неявка учасників справи в даному випадку не перешкоджає розгляду справи, так як від учасників судового процесу надійшли письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності в яких сторони висловили свою позицію щодо позову.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Суд вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків.

Позиція суду.

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини пов`язані зі стягненням аліментів на утримання неповнолітньої дитини, зокрема щодо їх зменшенням.

Фактичні обставини, встановлені судом та мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір`ю якого є ОСОБА_2 .

На підставі рішення Красноградського районного суду Харківської області від 03 серпня 2010 року по справі №2-1363/10, ОСОБА_1 сплачує щомісячно на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частини з усіх видів заробітку, починаючи з 01 лютого 2022 року.

Сімейне становище ОСОБА_1 , яке було станом на 2010 рік, змінилось, оскільки з часу ухвалення та виконання рішення Красноградського районного суду Харківської області про стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_6 , 11.10.2008 року змінились його життєві обставини а саме він має інших утриманців, погіршився його стан здоров`я, він втратив працездатність та є інвалідом 2 групи. Відповідно погіршився його матеріальний стан, та зменшився його дохід.

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Частинами 1, 2 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, за змістом ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Разом з тим, стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів лише за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів.

Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. У свою чергу, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15травня 2006року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Отже, зменшення розміру аліментів можливе при настанні певних умов.

Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Утримання інших осіб впливає на матеріальне становище утримувача.

Матеріали справи свідчать про те, що позивач крім сина на якого платить аліменти, також сплачує аліменти на утриманні дочки, яка народилась після ухвалення рішення про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_6 .

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом у постанові від 16 вересня 2020 року у справі №565/2071/19, статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійної, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Підсумовуючи такий підхід до визначення дійсних обставин для застосування правил статті 192 СК України, можна дійти висновку, що зміна сімейного стану є самостійною (достатньою) та незалежною, але не безумовною (беззастережною) обставиною для зменшення розміру утримання.

Отже, логічний зв`язок обставин, передбачених статтею 192 СК України, з обов`язком утримувати дитину, свідчить, що зміна сімейного стану є достатньою підставою для зменшення розміру аліментів тоді, коли ці обставини впливають на можливість виплачувати аліменти у раніше визначеному розмірі.

У даній справі зміна сімейного стану позивача, а саме той факт, що він має другу дитину, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та сплачує аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), та той фак, що позивач є інвалідом 2 групи є підтвердженням, того, що ОСОБА_1 має додаткові витрати.

Зміна сімейного стану призвела до появи нових матеріальних зобов`язань у позивача, що у будь-якому разі вплинуло на матеріальний стан позивача та можливість надавати аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у раніше визначеному розмірі.

У даній справі, після народження в позивача доньки, не могло не вплинути на майновий стан позивача, оскільки він сплачує на її утримання аліменти, а тому потребує відповідно додаткових коштів на її утримання крім того, окрім новонародженої доньки він є інвалідом 2 групи, що також є підставою для витрачання додаткових коштів.

Зазначене вище вказує на зміну майнового стану позивача як боржника за аліментними зобов`язаннями щодо сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Погіршення матеріального стану позивача стало наслідком не зменшення його заробітку або доходу, а викликано появою нових утриманців, а саме доньки та через втрату працездатності (зміна стану здоров`я), про що свідчить 2 група інвалідності.

Враховуючи вищевикладене та з урахуванням встановлених обставин даної справи, суд вважає за необхідне змінити розмір аліментів, які підлягають стягненню з позивача на підставі рішення на користь відповідача на утримання сини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/4 частини до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Зменшення розміру аліментів з 1/4 частини до 1/56 на утримання неповнолітнього сина, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом щодо захисту прав неповнолітньої дитини.

Частиною 4 ст.273 ЦПК України передбачено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Висновки за результатами розгляду справи.

Враховуючи наведене позов підлягає задоволенню.

За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивача при подачі позовної заяви звільнено від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», так як він є інвалідом 2 групи, а позов задоволено повністю, в зв`язку з чим судовий збір стягується з відповідача.

Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211, 20 грн.

На підставі викладеного відповідно до ЗУ «Про охорону дитинства», ст.ст. 180-184, 192 Сімейного кодексу України , керуючись ст.ст. 4, 12, 76-81, 206, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд-,

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на підставі рішення Красноградського районного суду Харківської області від 03.08.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів до 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп. отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення в Харківський апеляційний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя