м. Тернопіль
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі судді Марциновської І.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
У провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.08.2024 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволений повністю.
18.10.2024 позивач ОСОБА_1 звернулась до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із заявою про ухвалення додаткового рішення у даній цивільній справі, а саме просить відновити її дошлюбне (дівоче) прізвище « ОСОБА_3 ».
Дослідивши матеріали цивільної справи, що стосуються питання про ухвалення додаткового рішення, суд дійшов такого висновку.
Так, за змістом ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.
Так, суд встановив, що 14.06.2024 ОСОБА_1 звернулась до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
При цьому у мотивувальній частині позовної заяви ОСОБА_1 просила відновити її дошлюбне (дівоче) прізвище « ОСОБА_3 ». Однак у прохальній частині позовної заяви така вимога позивачем не викладена.
Так, у ст. 28 ЦК України визначено, що фізична особа набуває прав та обов`язків і здійснює їх під своїм ім`ям. Ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові. Ім`я фізичній особі надається відповідно до закону.
Згідно зі ст. 35 СК України наречені мають право обрати прізвище одного з них як спільне прізвище подружжя або надалі іменуватися дошлюбними прізвищами.
Суд установив, що 19.08.2010 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрували шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції складений актовий запис № 1206. Після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище « ОСОБА_5 ». Указане підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 5).
Заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.08.2024 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволений повністю.
Розірвано шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 19.08.2010 відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, про що складений актовий запис № 1206. Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1211 гривень 20 копійок.
Вимога про відновлення дошлюбного прізвища позивача у даному судовому рішенні не вирішена.
Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Разом з тим, як вбачається із матеріалів цивільної справи, дошлюбним прізвищем позивача ОСОБА_1 є « ОСОБА_6 », що унеможливлює відновлення прізвища позивача на « ОСОБА_3 ».
Більше того будь-які відомості про іменування позивача дошлюбним прізвищем « ОСОБА_3 » у матеріалах справи відсутні.
При цьому суд звертає увагу, що дошлюбне прізвище це прізвище, яким чоловік та/або дружина іменувались до реєстрації шлюбу.
Натомість дівоче прізвище це те прізвище, яким жінка була іменована при народженні та яке записане у її свідоцтві про народження.
Відтак поняття дошлюбне прізвище та дівоче прізвище не є тотожними поняттями та, ухвалюючи рішення про розірвання шлюбу, суд вправі відновити саме дошлюбне прізвище позивача, тобто те прізвище, яке було надано особі до укладення указаного шлюбу.
Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація зміни імені (прізвища, імені, по батькові) проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за заявою фізичної особи, яка досягла віку, встановленого законом, за місцем її проживання за наявності в архівах відділів державної реєстрації актів цивільного стану відповідних актових записів цивільного стану та відомостей у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян.
Відтак за умови, що дошлюбне прізвище сторони не збігається з її дівочим прізвищем, така особа не позбавлена права на звернення до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану з заявою про зміну імені.
З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що дошлюбне прізвище позивача ОСОБА_1 є « ОСОБА_6 », суд доходить висновку, що у задоволенні вимоги про відновлення дошлюбного прізвища позивача « ОСОБА_3 » слід відмовити.
Керуючись ст. 76-81, 89, 259, 263, 265, 270, 273, 354 ЦПК України, суд
Відмовити ОСОБА_1 у вимозі про відновлення після розірвання шлюбу дошлюбного (дівочого) прізвища « ОСОБА_3 ».
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини додаткового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного додаткового рішення.
Учасник справи, якому повне додаткове рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.
Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .
СуддяІ. В. Марциновська