Справа № 452/1859/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2024 року м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Бікезіної О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кухар О.П.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

третьої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні нежитловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , 28 травня 2024 року звернувся до Самбірського міськрайонного суду Львівської області з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні нежитловим приміщенням.

Ухвалою судді від 04 червня 2024 року відкрито провадження у справі; вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання; запропоновано відповідачці надати відзив на позовну заяву.

Підготовчі засідання, призначені на 25.06.2024 року, 22.08.2024 року, 24.09.2024 року, відкладалися з різних причин.

Відзив на позовну заяву відповідачкою не наданий.

Справа перебуває на стадії підготовчого провадження.

На адресу суду 22 серпня 2024 року від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Пахут Ю.С. надійшло клопотання про витребування доказів, а саме: витребувати у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 договір позички нежитлового приміщення від 1 жовтня 2022 року, укладеного між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

В підготовчому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав заявлене клопотання.

Відповідачка ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_3 проти заявленного клопотання не заперечували.

ЦПК України містить класичні постулатами про те, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК), обов`язок доказування покладається на сторони (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК) і збирання доказів у цивільних справах за загальним правилом не є обов`язком суду (ч. 2 ст. 12 ЦПК).

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 7 ст. 81 ЦПК України).

Отже, законодавцем чітко розподілені функції сторін та суду у доказовій діяльності.

Тобто, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а роль суду зводиться до керування ходом судового процесу; роз`яснення у випадку необхідності учасникам судового процесу їхніх процесуальних прав та обов`язків, наслідків вчинення або не вчинення процесуальних дій, сприяння учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених ЦПК (п. п. 1, 3, 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК).

За правилами ч. 1-3 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Враховуючи, що зазначений доказ може містити інформацію щодо предмету доказування в даній цивільній справі, позивач позбавлений можливості надати його самостійно, суд вважає що заявлене клопотання слід задовольнити, витребувати у відповідачки ОСОБА_2 договір позички нежитлового приміщення від 1 жовтня 2022 року, укладеного між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Крім того, відповідачка ОСОБА_2 в підготовчому засіданні заявила клопотання про витребування та огляд цивільної справи № 452/2830/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди нежитлового приміщення. При цьому не змогла пояснити, яку саме інформацію зазначена справа може містити щодо предмету доказування в даній цивільній справі.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Як встановлено судом ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 09.10.2023 року у справі № 452/2830/23 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди нежитлового приміщення повернуто позивачу до відкритття провадження у справі.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що в задоволенні данного клопотання слід відмовити.

Також 24.06.2024 року відповідачка ОСОБА_2 подала до суду клопотання про зупинення провадження у справі, оскільки предметом спору в даній справі є вимоги позивача про усунення перешкод в користування частиною нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 з боку відповідачки. Разом з тим, в провадженні Самбірського міськрайонного суду перебуває інша справа № 452/3868/23 за позовом ОСОБА_3 (чоловіка ОСОБА_2 ) до ОСОБА_1 про поділ нежитлових приміщень. Предметом спору у вказаній справі є вимоги про поділ нежитлового приміщення, а саме виділ ОСОБА_3 у власність спірних нежитлових приміщень у справі № 452/1859/24. Відтак, відповідачка вважає, що рішення у справі № 452/3868/23 має суттєве значення для справи, що розглядається, а тому просить зупинити провадження даній у справі до розгляду судом справи 452/3868/23.

Представник позивача адвокат Пахут Ю.С. подав до суду заперечення на зазначене клопотання, в якому зазначив, що на даний час між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не існує жодних спорів щодо оскарження права власності. Відповідачем у справі № 452/1859/24 є ОСОБА_2 , яка не є стороною у справі № 452/3868/23 та дана справа не вирішує питання щодо її права власності та/обо користування нежитловим приміщенням, яке є предметом спору у справі № 452/1859/24. Це свідчить про те, що вирішення судом справи № 452/3868/23 жодним чином не може вплинути, перешкодити та об`єктивно унеможливити розгляд справи № 452/1859/24, оскільки справа № 452/3868/23 вирішує питання виключно поділу спільного майна позивача та третьої сторонни і в ній не вирішуються питання права власності та/або користування спірним нежитловим приміщенням.

В підготовчому засіданні учасники справи підтримали заявлене клопотання та заперечення на нього.

Вислухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, необхідні для прийняття відповідного процесуального рішення, суд прийшов до наступних висновків.

Зупинення провадження у справі це тимчасове повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Порядок та умови зупинення провадження у справі врегульовано положеннями статей 251, 252 ЦПК України, в яких наведено вичерпний перелік підстав, за яких суд, відповідно, зобов`язаний або ж має право зупинити провадження у справі.

Зокрема, згідно п. 6 частини 1 статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

У постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі №752/9802/17, зазначено, що визначаючи наявність підстав за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, застосовується в тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду. Отже, підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення в ній має значення для справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення іншої справи. При цьому межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до порушення розумного строку розгляду справи.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 357/10397/19 вказано, що метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення. З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи. Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи. Разом із тим, необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Як встановлено судом у даній цивільній справі предметом спору є вимоги позивача ОСОБА_1 до відповідачки ОСОБА_2 усунення перешкод у володінні та користуванні частиною нежитлового приміщення. Підставою позову є ті обставини, що позивач є власником 1/2 частини спільного нежитлового приміщення, за адресою: АДРЕСА_1 , співвласником якого є третя особа ОСОБА_3 . Дружина ОСОБА_3 займає частину спірного нежитлового приміщення та між позивачем та нею існує спір щодо користування ним.

Суд вважає, що відповідачкою не доведено чим саме обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду даної справи до розгляду справи № 452/3868/23, а також які обставини (факти), які мають значення у даній справі, не можуть бути з`ясовані та встановлені судом до розгляду справи № 452/3868/23.

Отже суд не вбачає існування об`єктивної неможливості розгляду даної справи до розгляду справи за № 452/3868/23, а тому в задоволенні клопотання відповідачки ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі з цих підстав слід відмовити.

Також ОСОБА_1 заявив клопотання про продовження строку підготовчого провадження у справі у зв`язку з витребуванням доказу.

Інші учасники проти заявленного клопотання не заперечували.

Відповідно до п. 4) ч. 5 ст. 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень ст. 189 ЦПК України, підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання. Підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Таким чином, так як 60-денний строк підготовчого провадження закінчився, а з урахуванням вищевикладених обставин, без продовження такого строку неможливо провести належну підготовку справи до розгляду, у зв`язку з клопотанням позивача, суд позбавлений можливості з`ясувати питання, передбачені ч. 2 ст. 197 ЦПК України, та провести підготовче засідання, тому суд прийшов до висновку про необхідність продовження строку підготовчого провадження на 30 днів.

Керуючись ст. 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів - задовольнити.

Витребувати у ОСОБА_2 договір позички нежитлового приміщення від 1 жовтня 2022 року, укладеного між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Даний доказ повинен бути поданий ОСОБА_2 безпосередньо до суду.

У задоволенні клопотання відповідачки ОСОБА_2 щодо витребування та огляд цивільної справи № 452/2830/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди нежитлового приміщення відмовити.

У задоволенні клопотання відповідачки ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні нежитловим приміщенням до розгляду справи № 452/3868/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ нежитлових приміщень відмовити.

Продовжити строк підготовчого провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні нежитловим приміщенням на 30 днів.

Підготовче засідання відкласти на 14:30 год. 11 листопада 2024 року.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Повний текст цієї ухвали суду виготовлено 22.10.2024 року.

Головуюча суддя