Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4611/24
Провадження 2/711/1822/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

Головуючого: судді - Кондрацької Н.М.

за участі:

секретаря судового засідання - Мелещенко О.В.,

позивача ОСОБА_1

представника відповідача адвоката Павленко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання та стягнення додаткових витрат.

Свої вимоги мотивує тим, що 26.11.2005 по 18.05.2010 вона перебувала у зареєстрованому шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 . Шлюб між нею та відповідачем розірвано 2010 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №187 від 18.05.2010 року. За час подружнього життя в нас народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу відповідач сплачував аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Донька на даний час навчається на III курсі денної форми навчання Черкаської медичної академії, спеціальність 223 Медсестринство на бюджетній основі. Крім того, дитина заочно навчається на І курсі Львівського державного університету внутрішніх справ, спеціальність 053 Психологія на контрактній основі. Вартість навчання згідно з умовами договору про надання освітніх послуг складає 16900 грн. на рік, що підтверджує договорами та квитанціями про сплату за навчання. Відповідач є працездатним, працює в ТОВ «Єдвенчер» і отримує заробітну плату. Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Таким чином, просила стягувати з відповідача ОСОБА_2 на її користь на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) починаючи з досягнення дитиною повноліття і до 30.06.2025 за умови, що вона буде продовжувати навчання на денній формі; стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання дитини, одноразово в сумі 16900 грн., що складає 50% витрат за оплату навчання І і II курсу Львівського державного університету внутрішніх справ.

Ухвалою суду від 11.06.2024 дану справу прийнято, відкрито провадження і призначено її до судового розгляду у відкритому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представником відповідача адвокатом Павленко М.В. 05.07.2024 через систему «Електронний суд» до суду подано відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що відповідач є рідним батьком ОСОБА_3 , яка на даний час є повнолітньою та з 01.09.2021 навчається у Черкаській медичній академії на денній формі навчання (контракт). Дата закінчення навчання 30 червня 2025 року. Також ОСОБА_3 згідно Договору про навчання у закладі вищої освіти м. Львів від 27.11.2023 №101, ОСОБА_3 навчається на заочній формі навчання, вартість навчання за навчальний рік становить 16900,00 грн. Позивач у своєму позові зазначає, що відповідач зобов`язаний матеріально допомагати своїй доньці під час навчання, оскільки вона потребує цієї допомоги, проте не наведені підстави з яких позивачка виходить з цього. Як зазначає позивач, донька ОСОБА_3 проживає разом з нею, додаткових витрат на проживання в гуртожитку не має потреби, навчається на заочній формі навчання, дистанційно, таким чином навіть до навчального закладу мінімізовані витрати на проїзд та проживання у зв`язку з навчанням. Крім того, згідно законодавства розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як вбачається з позову позивачка самостійно, без залучення відповідача прийняла рішення про навчання їх спільної дитини ОСОБА_3 у відповідному навчальному закладі, доказів повідомлення та узгодження закладу навчання позивачка до позову не додає, так само як і не додає підтвердження заявленим додатковим витратам в розмірі 16900,00 грн. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи дочці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина. Відповідач з позовними вимогами не погоджується, оскільки на даний час він працює на ТОВ «Едвенчер», його дохід за місяць з відрахуванням податку та військового збору, після сплати усіх комунальних послуг, менший від прожиткового мінімуму на працездатну особу, необхідного для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб. Відповідно до звіту про здійснення відрахувань та виплат із заробітної плати відповідача щомісячно здійснюються перерахування сум на сплату аліментів в межах виконавчого провадження № НОМЕР_6. Окрім цього, звертає увагу, що у відповідача є на утриманні малолітня ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 21.06.2022. Дружина відповідача також наразі перебуває у декретній відпустці, що підтверджується довідкою про отримання допомоги Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради, тому позивач наразі є єдиним утримувачем своєї дружини та малолітньої дитини. Позивачем при визначенні розміру аліментів в заявленому розмірі, не наведено з яких джерел та у відповідності до яких можливостей відповідач має змогу сплачувати аліменти в такому розмірі. Позивач жодним чином не обґрунтувала відповідними доказами, що саме такий розмір аліментів необхідний для її утримання. Взагалі відсутні обґрунтування стягнення додаткових витрат на утримання дитини саме в розмірі 16900,00 грн. Відповідно до звіту про здійснення відрахування та виплати за 2023 та 2024 рік вбачається, що відповідач має нараховану заробітну плату в розмірі 13 000,00 грн., після вирахування податків та суми на сплату аліментів у відповідача залишається сума в розмірі 7269,00 грн., за які він повинен утримувати ще одну свою дитину та дружину, яка наразі перебуває у декретній відпустці. Таким чином у відповідача немає інших доходів, і більш того достатніх доходів для задоволення потреб своєї старшої доньки в заявленому розмірі, свій обов`язок як батька на утримання відповідач виконує в повному обсязі. Враховуючи відсутність у відповідача інших джерел доходу, ніж заробітна лата за основним місцем робота, на утриманні у відповідача перебувають малолітня дитина та дружина, що знаходиться в декретній відпустці, стягнення заявленої суми призведе до зменшення витрат на малолітню дитину, якій тільки виповнилося два роки. Вважає, що позивачем не надано достатніх та переконливих доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, а тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У подальшому позивачка уточнила свої позовні вимоги, про що подала відповідну заяву від 10.07.2024 та остаточно просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з досягнення дитиною повноліття і до 30.06.2025 за умови, що вона буде продовжувати навчання на денній формі.

У судовому засіданні позивачка підтримала уточнені позовні вимоги від 10.07.2024 та просила задовольнити їх у повному обсязі, вказуючи, що позивач сплачував аліменти на утримання доньки до досягнення нею повноліття. Наразі доньці ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 виповнилося 18 років і стягнення аліментів з відповідача на її утримання за рішенням суду припинилося, а добровільної допомоги він не надає. З донькою не спілкується та навіть не привітав її з днем народження. Так як сама вона не в змозі утримувати їхню спільну доньку у повному обсязі, враховуючи доводи та обґрунтування позовних вимог, наполягала на стягненні аліментів на утримання повнолітньої доньки на період навчання, а саме у заявленому уточненому розмірі - 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з досягнення дитиною повноліття до закінчення навчання.

Представник відповідача адвокат Павленко М.В. у судовому засіданні повідомила, що відповідач ОСОБА_2 повністю не визнає уточнені позовні вимоги щодо стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання доньки у розмірі 1/3 частини від його доходу на період навчання. Зазначила, що батько спільної доньки сторін ОСОБА_2 не ухиляється від сплати аліментів на утримання доньки, він працює і офіційно від його заробітної плати за рішенням суду проводяться відрахування на стягнення аліментів до досягнення дитиною повноліття. Крім того, повідомила, що відповідач не заперечує щодо продовження сплати аліментів на утримання доньки у розмірі 1/4 від його доходу, щоб не погіршувати становище дитини, яке було до досягнення нею 18 років.

Враховуючи думку учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За приписами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 11.07.2006.

Як вбачається з матерів справи, зокрема довідки № 377/0403 від 15.05.2024, виданій ОСОБА_3 про те, що вона є студенткою третього курсу Черкаської медичної академії спеціальності 223 Медсестринство з 01.09.2021 по 30.06.2025, форма навчання денна.

Крім того, вбачається, що 27.11.2023 між Львівським державним університетом внутрішніх справ та вступником ОСОБА_3 /законним представником ОСОБА_1 було укладено договір про навчання у закладі вищої освіти м. Львів № 101.

Відповідно до цього договору заклад взяв на себе зобов`язання здійснити підготовку вступника за заочною формою здобуття освіти за освітньо-професійною програмою «Психологія» за спеціальністю 053 «Психологія» для здобуття ступеня вищої освіти «бакалавр», освітня програма є акредитованою строком до 2026 року.

До того ж, договором про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців м. Львів № 101/1 від 27.11.2023, який є невід`ємним до Договору про навчання у закладі вищої освіти 27.11.2023 № 101, визначено, що предметом його є фінансові зобов`язання замовника щодо оплати освітньої послуги.

Згідно п. 1 розділу 3 загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 67600 грн., зі сплатою 16900 грн. за кожен навчальний рік.

Отже, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 навчається, зокрема, у Черкаській медичній академії на денній формі навчання, така форма навчання призводить до неможливості офіційно працювати та отримувати доходи, а отже вона об`єктивно потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання.

Правовідносини батьків щодо утримання повнолітніх дочки, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199, 200, 201 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.3 ст.199 ЦПК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 15.05.2006 «Про застосування окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (пункт 20 Постанови) роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але не більше 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Аналогічна правова позиція знайшла своє відображення у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20.05.2020 року по справі №635/1139/17.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Разом з тим, при визначені розміру аліментів, суд звертає увагу, що позивачем заявлений розмір аліментів, який вона просить стягнути з відповідача на утримання повнолітньої доньки на період її навчання саме у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу відповідача, який на її думку є достатнім.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Також, судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 07.07.2021 ОСОБА_2 та ОСОБА_5 07.07.2021 зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми).

Від цього шлюбу відповідач має малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва серії НОМЕР_3 від 21.06.2022 та яка за твердженням відповідача наведеного у відзиві на позовну заяву перебуває на його утриманні разом з дружиною, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Вказане, як одну з підстав для відмови у задоволенні позовних вимог, суд не приймає до уваги, оскільки як вбачається з матеріалів справи, дружині відповідача ОСОБА_6 Департаментом соціальної політики Чернігівської ради з 01.06.2022 по 30.06.2025 (включно) призначено допомогу при народженні дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Разом з тим, у судовому засіданні встановлено, що відповідач офіційно працює у ТОВ «Едвенчер» та отримує регулярний дохід у вигляді заробітної плати у розмірі 13000,00 грн. щомісячно, з якої до червня 2024 року здійснювалися відрахування за виконавчим листом № 2473 від 20.04.2010, згідно постанови від 27.10.2015 ВП № НОМЕР_6 щодо стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 до досягнення нею повноліття (ІНФОРМАЦІЯ_6). Останній платіж було проведено на підставі платіжного доручення № 206 від 18.06.2024.

Таким чином, з огляду на указане вище, враховуючи те, що відповідач є працездатною особою, потреби у розвитку та навчанні доньки, яка ІНФОРМАЦІЯ_6 досягла повноліття та продовжує навчання, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновків, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення, а саме до стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 13 червня 2024 року і до припинення навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не більш, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Таким чином, з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути на користь держави судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 76-79, 81, 89, 141, 263-265, 279, 354, 430 ЦПК України, ст. 198,199,200 СК України, суд -

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 13 червня 2024 року і до припинення навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не більш, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Рішення про стягнення аліментів в частині виплати за один місяць підлягає до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1211, 20 грн.

Повний текст рішення буде виготовлений 19.10.2024.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: Н. М. Кондрацька