Справа № 459/3424/23 Головуючий у 1 інстанції: Мельникович М.В.
Провадження № 22-ц/811/1878/24 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючої судді: Мікуш Ю.Р.,

суддів: Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.,

секретар Cалата Я.І.,

без участі сторін

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу №459/3424/23 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 28 травня 2024 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

12.10.2023 представник позивача звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідачки ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 22.12.2022 у розмірі 60 722,06 грн та судові витрати у розмірі 2 684 грн.

В обґрунтування позову посилається на те, що ОСОБА_1 звернулась до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим 25.06.2021 підписала анкету-заяву про приєднання до «Умов і Правил надання банківських послуг», Тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті www.privatbank.ua та взяла на себе зобов`язання виконувати умови Договору, після чого за допомогою системи ОТП було підписано Заяву №б/н від 22.12.2022. Відповідачка при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами» складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що були наданій їй на ознайомлення в письмовій формі. Відповідно до виявленого бажання ОСОБА_1 було відкрито картковий рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який у подальшому було збільшено до 50 000 грн. Проте, в процесі користування кредитним рахунком відповідачка не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 17.09.2023 становила 60 722, 06 грн, в тому числі: 46 968, 46 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту, 13 753,60 грн заборгованість за відсотками.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 28 травня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення оскаржив представник позивача ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі зазначає, що вважає рішення незаконним , таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права. Стверджує, що судом не прийнято до уваги результати проведеної перевірки щодо списання з рахунку відповідачки кредитних коштів, за якою можна стверджувати , що відповідачка ОСОБА_1 перейшла за фішинговим посиланням на шахрайський сайт з метою отримати кошти згідно програми підтримки , де ввела персональні дані входу в Приват 24. В подальшому шахраї, отримавши доступ в аккаунт Приват 24 клієнта ОСОБА_1 випустили від її імені карту Універсальна 573201 з кредитним лімітом 50000 грн. та через картку Е підтримка 663889 за допомогою платіжного сервісу Монобанку вивели кошти за межі АТ КБ «Приватбанк» на невстановлені рахунки. Таким чином , можна зробити висновок , що зняттю коштів зловмисниками з карти клієнта , сприяло розголошення відповідачкою конфіденційної інформації(паролю до свого аккаунту) при переході за фішинговим посиланням. Зазначає, що відповідно до вимог Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» , користувач зобов`язаний надійно зберігати та не передавати іншим особам електронний платіжний засіб, ПІН та інші засоби , які дають змогу користуватися ним, а відтак саме відповідач несе відповідальність за вказані операції та виникнення заборгованості на її картковому рахунку. Посилання суду на наявність кримінального провадження вважає безпідставним, оскільки таке є незакінченим, винні сооби не встановлені, вирок не ухвалений. Також зазначає, що визначений судом розмір судових витрат на правничу допомогу не відповідає критеріям співмірності із складністю справи, відсутній детальний опис робіт(наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, а тому просить такий зменшити, рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скагу скаргу не надходив, однак його відсутність не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

В силу ч. 13 ст. 7 ЦПК України засідання не проводиться , а відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обгрунтовність рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено такі обставини.

25.06.2021 відповідачем була підписана Анкета заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, відповідно до якої дана заява разом Умовами і правилами надання банківських послуг складають договір про надання банківських послуг. (а. с. 11-12).

За твердженням позивача 22.12.2022 року відповідач підписала ще одну Заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 22.12.2022 (надалі Заява) (а. с. 13-22, 95-114,165-174).

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором б/н від 22.12.2022 станом на 17.09.2023 заборгованість, яка обліковується за відповідачкою становить 60 722, 06 грн, в тому числі: 46 968, 46 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту, 13 753,60 грн заборгованість за відсотками (а. с. 7).

Із виписки за договором б/н встановлено, що 23.12.2022 відбувся автоплатіж на суму 49 441,03 грн із картки № НОМЕР_1 , із 06.02.2023 по 08.02.2023 поповнялась карта №57321, а першого числа кожного місяця, починаючи з лютого 2023 року по вересень 2023 року списувались відсотки за користування кредитного ліміту за ставкою 3,5% (а. с. 8, 93,137, 163).

Також в матеріалах справи міститься заява про відкриття поточного рахунку та приєднання до умов та правил надання послуги Картка для виплат «єПідтримка» від 22.12.2022 (а. с. 127-136, 182-186).

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000241 від 28.12.2022 вбачається, що 27.12.2022 із заявою звернулась ОСОБА_1 про те, що 23.12.2022 невідома особа, діючи шляхом обману під вигаданим приводом, увійшовши в довіру до ОСОБА_1 заволоділа грошовими коштами останньої, які були нараховані на картку НОМЕР_2 , правова кваліфікація ч. 3 ст. 190 КК України (а. с. 69,148, 196).

Із довідки старшого слідчого СВ Червоноградського РВП ГУНП У Львівській області від 14.02.2024 вбачається, що ОСОБА_1 визнано потерпілою у кримінальному провадженні №0000241 від 28.12.2022 (а. с.68).

Із листа АТ КБ «Приватбанк» від 08.03.2024 року № 3253949-ВБ встановлено, що Банком була проведена службова перевірка щодо обставин списання коштів з рахунків відповідачки . В ході службової перевірки встановлено, що 23.12.2022 року з карти НОМЕР_3 кредитні кошти в розмірі 49441,03( з них комісія 1440,03) та з карти для виплат НОМЕР_4 власні кошти в розмірі 4490 грн. через Приват 24 були переказані на картку Е підтримки НОМЕР_5 , яка також була активована 22.12.2022 року. З карти НОМЕР_5 після прив`язки її до сервісу GooglePay, кошти двома траншами були виведені через сторонній платіжний сервіс MonoDirect.Подальший рух коштів встановити неможливо. Внаслідок шахрайських дій з карт ОСОБА_1 23.12.2022 року в загальному було неправомірно списані кошти на суму 53932,03 грн., з яких 49441,03 грн. кредитні кошти (а.с.160-161).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ПАТ КБ «ПриватБанк» не підтвердив належними і допустимими доказами обставин, які б безспірно доводили, що ОСОБА_1 , як користувач кредитної картки, своїми діями чи бездіяльністю сприяла у доступі до відомостей по кредитній картці, її особового рахунку, акаунту чи мобільного додатку «Приват-24», незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дала змогу ініціювати платіжні операції 23.12.2022 щодо перерахування з її карткового (кредитного) рахунку грошових коштів на загальну суму 53 932, 03 грн, з них 49 441,03 грн кредитні кошти. Дослідивши розрахунок, наданий позивачем, судом встановлено, що заборгованість, визначена банком в розмірі 60 722,06 грн, містить суми, якими 23.12.2022 ймовірно шахрайським шляхом заволоділа невстановлена досудовим розслідуванням особа. При цьому, доказів на підтвердження існування іншої заборгованості за власними зобов`язаннями відповідачки, що не пов`язані з оспорюваною сумою, банком не надано.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду.

Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

У ч. 2 цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Частинами 1-3 ст. 633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до частин 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд першої інстанції, з висновком якого погоджується колегія суддів, врахувавши зазначені норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають істотне значення для її вирішення, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, правильно виходив з того, що відповідач не укладала кредитного договору та не отримувала кредитних коштів, а тому не має обов`язку щодо їх повернення.

З матеріалів справи, а саме з результатів службової перевірки банку встановлено, що кошти з рахунку ОСОБА_1 були неправомірно списані внаслідок шахрайських дій. Проведеною перевіркою встановлено, що 22-23.12.2022 у аккаунт Приват 24 клієнта ОСОБА_1 зафіксовано вхід з нетипового пристрою, геолокація якого була вимкнена.

Наведеним стверджується, що банком не заперечувався факт того, що списання коштів було ініційоване не відповідачкою, а іншими невстановленими особами шляхом застосування шахрайських методів, тобто кошти списано унаслідок шахрайських дій невстановлених осіб.

Судом першої інстанції правильно зазначено, що АТ КБ «Приватбанк» не підтвердив належними і допустимими доказами обставин, які б безспірно доводили, що ОСОБА_1 , своїми діями чи бездіяльністю сприяла у доступі до відомостей по кредитній картці, її особового рахунку, акаунту чи мобільного додатку «Приват24», незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дала змогу ініціювати платіжні операції 22-23.12.2023 року щодо відкриття кредитного рахунку, отримання кредитного ліміту та списання кредитних коштів.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2018 року в справі № 127/23496/15-ц (провадження № 61-3239св18) зазначено, що: «встановивши, що позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомила позивача про цей факт, врахувавши наявність кримінального провадження, в межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог».

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 серпня 2020 року в справі 766/19614/18 (провадження № 61-19350св19) вказано, що: «суди попередніх інстанцій вважали недоведеним те, що ОСОБА_1 ініціював збільшення кредитного ліміту за своїм картковим рахунком, здійснював спірні грошові перекази, а також що про ці операції його було повідомлено у момент їх вчинення.Встановивши такі обставини та врахувавши відсутність доказів того, що ОСОБА_1 своїми діями або бездіяльністю сприяв втраті чи незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера та іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про зупинення нарахування процентів та штрафних санкцій ОСОБА_1 по кредитній картці № НОМЕР_1 на розмір заборгованості 31 712 грн, яка виникла у зв`язку із неправомірним списанням без його волевиявлення кредитних коштів та подальшим нарахуванням на цю суму процентів і штрафних санкцій».

Суд апеляційної інстанції враховує також нерівний стан сторін у зазначених договірних відносинах, які є споживчими за своєю правовою природою. Враховуючи споживчий характер правовідносин між сторонами, апеляційний суд виходить з того, що за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними.

Щодо доводів апеляційної скарги про стягнення витрат на правничу допомогу.

Правничу допомогу під час розгляду справи відповідачу ОСОБА_1 надавав адвокат Бордюк М.Й. на підставі ордеру від 14 лютого 2024 року відповідно до договору про надання правової допомоги від 14 лютого 2024 року (а.с.71-73).

Відповідач понесла витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн., що стверджується квитанцією до платіжної інструкції від 15.05.2024 року. (а.с.210).

До складу витрат на професійну правничу допомогу включаються витрати з оплати винагороди адвоката за здійснення представництва інтересів учасника справи в суді та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Розмір гонорару адвоката та порядок його обчислення визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом на підставі укладеного ними договору, при цьому гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Склад і розмір судових витрат входить до предмета доказування у справі, тому особа, яка заявила про витрати на професійну правничу допомогу, має документально підтвердити та довести, що такі витрати є дійсними, необхідними та розумними.

Чинне законодавство визначає критерії, які мають бути враховані судом при вирішенні питання про відшкодування понесених учасником справи витрат на професійну правничу допомогу.

Зокрема, відшкодуванню підлягають витрати на правову допомогу адвоката, розмір яких є співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року (справа №922/1964/21) зроблено висновок, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

З огляду на зазначене вище, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат, враховуючи фактичний обсяг наданих юридичних послуг, складність даної справи, суд апеляційної інстанції вважає, що висновок суду першої інстанції про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 5 000 грн. є правильним.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п. 1 ;375 ; 383; 384; 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в:

Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» залишити без задоволення.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 28 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 17 жовтня 2024 року.

Головуюча суддя Ю.Р. Мікуш

Судді: Т.І. Приколота

Р.В. Савуляк