РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 рокуСправа № 495/5117/24
Номер провадження 2/495/3031/2024

Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області у складі:

головуючого судді Волкової Ю.Ф.,

із участю секретаря судового засідання Денисової К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

встановив:

03.06.2024 ОСОБА_1 звернулась із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 14 000 грн щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позову (03.06.2024) і до досягнення дитиною повноліття ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ); аліментів на утримання матері ОСОБА_1 , з якою проживає дитина до трьох років, у твердій грошовій сумі 6 000 грн щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позову (03.06.2024) і до досягнення дитиною трьох років (15.07.2024); аліментів на утримання матері, яка проживає з дитиною із інвалідністю, яка не може обходитись без постійного стороннього догляду, опікується нею, у твердій грошовій сумі 5 000 грн, починаючи із дня пред`явлення позову (03.06.2024).

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1.1. Сторони перебувають у шлюбі з 07.07.2021 року, актовий запис № 200.

Від шлюбу подружжя має малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час позивач та відповідач фактично припинили шлюбні відносини, однією сім`єю не проживають; дитина, яка станом на дату звернення до суду не досягла трьох років, проживає разом із матір`ю та знаходиться на її утриманні. Донька ОСОБА_3 є інвалідом з дитинства, не може обходитись без постійного стороннього догляду. Досягнути домовленості із відповідачем щодо спільної матеріальної участі в утриманні дитини не видалось можливим; відповідач є працездатною особою, із задовільним станом здоров`ям, із достатнім доходом.

Керуючись наведеним, позивач просить заявлені вимоги задовольнити.

1.2 Відповідач 15.10.2024 подав до суду заяву про визнання позову.

2. Рух справи у суді.

Позовна заява надійшла до суду 03.06.2024.

Ухвалою від 07.06.2024 відкрито провадження у цивільній справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін; справу призначено до судового розгляду на 05.07.2024, відкладено на 07.08.2024, 09.09.2024, 16.10.2024.

3. Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення.

У судове засідання 16.10.2024 учасники справи не прибули.

Позивач подала до суду заяву 11.10.2024 про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач подав до суду заяву 15.10.2024 про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечив.

У зв`язку із не виявленням обставин, які перешкоджають проведенню судового засідання, враховуючи заяви учасників провадження, керуючись частиною першою статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд дійшов висновку про можливість розгляду даної справи за відсутності учасників справи.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України.

4. Фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що 07.07.2021 шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований у Білгород-Дністровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про що зроблено відповідний актовий запис № 200, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, яке міститься в матеріалах справи серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу подружжя має спільну дитину доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 20.08.2021 року Білгород-Дністровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

На сьогодні малолітня ОСОБА_3 проживає з матір`ю ОСОБА_1 , та знаходиться на її утриманні, не проживаючи разом з відповідачем, що підтверджується витягами із реєстру територіальної громади від 07.02.2023 року № 2023/001102858, від 07.02.2023 року №2023/001103007, та довідкою № Х1-210876-ф/л від 19.08.2021, виданою Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради.

Малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до медичної документації та посвідчення серії НОМЕР_3 , виданого УСЗН Білгород-Дністровським РДА, які міститься в матеріалах справи, є дитиною з інвалідністю, яка потребує постійного стороннього догляду.

Відповідач є працездатною особою, стан здоров`я задовільний, проходить військову службу в одній із військових частин, яка підпорядкована Оперативному командуванню 2Південь» Командування Сухопутних військ Збройних Сил України, де отримує грошове забезпечення військовослужбовця та додаткову винагороду під час дії воєнного стану.

5. Норми права, які застосував суд та висновки суду.

5.1 Згідно із статтею 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним. Проживання окремо не звільняє від виконання цього обов`язку. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов`язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою. Платник аліментів зобов`язаний роботи все можливе для того, щоб його заробіток (доходи) були достатніми для власного утримання та утримання дітей, за належний розвиток яких він відповідальний як батько.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (стаття 141 СК України).

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно із частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Частина перша статті 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частини другої статті 182 СК мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (частина перша статті 183 ЦПК України).

Частиною дев`ятою статті 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Як визначено пунктом 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

При визначенні розміру аліментів суд враховує сімейне становище платника, а саме наявність у нього інших осіб, яких він за законом повинен утримувати (дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина). Слід розуміти певну умовність використання в законі словосполучення «сімейне становище», тому що воно не охоплює всі випадки наявності у відповідача осіб, яких він за законом зобов`язаний утримувати.

Суд також враховує інші обставини, що мають істотне значення. Це можуть бути будь-які обставини, що стосуються справи, мають майновий аспект свого прояву і тим або іншим способом впливають на матеріальне становище сторін. До них можна віднести стан здоров`я платника і одержувача аліментів, необхідність здійснювати певні виплати (наприклад, погасити кредит за житло, сплачувати за оренду житла, сплата аліментів на утримання дитини).

5.2 Щодо вимоги про стягнення аліментів на утримання жінки, з якою проживає дитина до трьох років.

Відповідно до частини 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання жінки до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з положень ст. 84 Сімейного Кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до частини 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

5.3 Щодо вимоги про стягнення аліментів на утримання жінки, яка проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду і опікується нею.

Згідно з ч.1 ст.88 СК України якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні», дитина з інвалідністю - особа віком до 18 років (повноліття) зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.

Статтею 1 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що дитина з інвалідністю - дитина зі стійким розладом функцій організму, спричиненим захворюванням, травмою або вродженими вадами розумового чи фізичного розвитку, що зумовлюють обмеження її нормальної життєдіяльності та необхідність додаткової соціальної допомоги і захисту.

Статтею 19 цього ж Закону визначено безпосередній причинний зв`язок інвалідності з потребою у сторонньому догляді, як форми додаткової соціальної допомоги та захисту.

Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає.

З аналізу ст.88 СК України вбачається, що право на утримання матеріальної допомоги на дитину-інваліда виникає на підставі певних фактів, а саме: проживання одного з подружжя з дитиною-інвалідом та опікування нею, нездатність дитини обходитися без постійного стороннього догляду, походження дитини від одного з подружжя та спроможність другого з подружжя надавати таку допомогу.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви в повному обсязі.

Керуючись статтями 3-13, 141, 76-83, 89, 259, 263-265, 430 ЦПК України, суд

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити повністю.

Стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 14 000 грн (чотирнадцять тисяч), щомісячно, починаючи з дня пред`явлення даного позову, тобто з 03.06.2024 і до досягнення ОСОБА_3 повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання жінки, з якою проживає дитина до трьох років, - донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі у розмірі 6 000 грн (шість тисяч), починаючи з дня пред`явлення даного позову, тобто з 03.06.2024, і до досягнення ОСОБА_3 трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання жінки, яка проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі, у розмірі 5000 грн (п`ять тисяч грн) щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову, тобто з 03.06.2024 і до досягнення дитиною ОСОБА_3 повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне найменування сторін:

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Ю.Ф. Волкова