441/1044/23 2-о/441/5/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

08.10.2024 Городоцький районний суд Львівської області у складі:

головуючої-судді Малахової-Онуфер А.М.

присяжних: Осіпчук А.В., Тимань М.Т.

з участю секретаря судового засідання Лихоносової Д.В.

представників ОСОБА_1 , Гриньо М.І.

заінтересованих осіб ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_4 , заінтересовані особи опікунська рада при виконавчому комітеті Городоцької міської ради Львівської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи недієздатною та призначення опікуна, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , 12.05.2023 звернувся в суд із заявою про визнання недієздатною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та призначення його її опікуном мотивуючи тим, що він разом із бабцею ОСОБА_5 проживає у будинку на АДРЕСА_1 , остання є інвалідом ІІ-ої групи через психічне захворювання, внаслідок чого не розуміє значення своїх дій, не може керувати ними та потребує опіки і догляду, яку він фактично надає. Встановлення опіки над ОСОБА_5 необхідне для захисту її майнових та особистих прав, так як за станом здоров?я вона не може самостійно користуватися своїми правами та виконувати обов?язки, а також для можливості забезпечити їй необхідне лікування.

Ухвалою судді від 15.05.2023 провадження у справі відкрито за правилами окремого провадження.

ОСОБА_4 у суді 30.11.2023 пояснив, що з дружиною в с. Шегині Яворівського району Львівської області не проживає, а вимушений проживати разом з бабцею ОСОБА_5 у будинку на АДРЕСА_1 , яка за станом здоров?я потребує постійного стороннього догляду та допомоги, яку він надає, піклується про неї, забезпечує продуктами харчування, займається її лікуванням, а коли його немає, то за бабцею доглядає його батько ОСОБА_3 , що мати ОСОБА_2 через неприязні відносини з бабцею відмовляється доглядати за нею. ОСОБА_4 у судові засідання 09.07.2024, 25.07.2024, 19.09.2024 та 08.10.2024 не з?явився.

Представник заявника ОСОБА_1 в суді вимоги підтримала, покликаючись на мотиви викладені у заяві, пояснила, що ОСОБА_4 до призову на військову службу по мобілізації до Збройних Сил України, тобто до липня 2024 року, проживав разом із батьком ОСОБА_3 та бабцею ОСОБА_5 на АДРЕСА_1 , остання є інвалідом ІІ-ої групи через психічне захворювання, потребує як медичного нагляду та лікування, так і постійної сторонньої допомоги і контролю, яку він фактично надавав, забезпечував її продуктами харчування та ліками, вважає, що довіритель здатний і надалі опікуватись бабцею, просить визнати ОСОБА_5 недієздатною та призначити ОСОБА_4 її опікуном.

Представник ОСОБА_5 , стосовно якої суд розглядає справу про визнання фізичної особи недієздатною ОСОБА_6 просить визнати ОСОБА_5 недієздатною та призначити ОСОБА_4 її опікуном покликаючись на висновок судово-психіатричної експертизи № 521 від 18.01.2024 та відсутність інших осіб, окрім ОСОБА_4 , які б зголосилися виконувати опікунські обов?язки над ОСОБА_5 .

Заінтересована особа ОСОБА_2 в суді пояснила, що до 2023 року значилася зареєстрованою та проживала на АДРЕСА_1 , разом зі чоловіком, сином та матір?ю ОСОБА_5 , однак з метою оформлення карти поляка, змінила реєстрацію місця проживання на АДРЕСА_2 , там же проживає з невісткою, що мати ОСОБА_5 тривало страждає психічним розладом, хвороба прогресує, їй важко пересуватися, проте особисті потреби справляє самостійно. Після мобілізації сина ОСОБА_4 , раз на місяць навідує матір, її опікуном бути не хоче через неприязні відносини. Просить визнати ОСОБА_5 недієздатною та призначити ОСОБА_4 її опікуном.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в суді пояснив, що проживає разом з ОСОБА_5 на АДРЕСА_1 , після мобілізації сина ОСОБА_4 , він опікується ОСОБА_5 , забезпечує їжею, необхідними ліками, чистим одягом, що здійснювати такий догляд йому допомагає дочка ОСОБА_7 та рідна сестра ОСОБА_5 . Просить заяву ОСОБА_4 задовольнити.

Голова опікунської ради при виконавчому комітеті Городоцької міської ради Львівської області Степаняк Б. у поясненнях №887/03-23 від 02.06.2023 не заперечив щодо визнання ОСОБА_5 , 1947р.н. недієздатною та призначення її опікуном ОСОБА_4 , просив про розгляд справи за відсутності представника опікунської ради, при вирішенні заяви покладається на думку суду (а.с. 27-28).

Заслухавши пояснення заявника ОСОБА_4 , представників ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , заінтересованих осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Статтею 41 ЦК України передбачено правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною, а саме: над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Крім того, відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун.

Із пояснень представника заявника ОСОБА_1 в суді, із копії витягу із акта огляду МСЕК до довідки серії ЛВА-1 №031345 від 17.03.1999, оглянутої в судовому засіданні медичної картки амбулаторного хворого убачається, що ОСОБА_5 , 1947р.н., тривало (близько 50 років) страждає хронічним психічним захворюванням шизофренією, перебіг захворювання процесуальний, прогредієнтний, у зв?язку з чим багаторазово лікувалась у психіатричних установах та 17.03.1999 визнана інвалідом ІІ-ої групи безтерміново, потребує постійного догляду та допомоги (а.с. 12).

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 521, складеного 18.01.2024 головним судово-психіатричним експертом Львівської філії судових експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України» Гуцал В.Й., ОСОБА_5 страждає хронічним стійким психічним розладом параноїдною шизофренією безперервно-прогредієнтного типу перебігу із стійким дефектом особистості в емоційно-вольовій та інтелектуально-мнестичних сферах, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 85-87).

Таким чином, ураховуючи, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок стійкого, хронічного психічного розладу у виді параноїдної шизофренії безперервно-прогредієнтного типу перебігу із стійким дефектом особистості в емоційно-вольовій та інтелектуально-мнестичних сферах, не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, у зв`язку з чим потребує постійного стороннього догляду та нагляду, тобто опіки, заява ОСОБА_4 в частині визнання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатною, є підставною та підлягає до задоволення.

Згідно з ч. 6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Щодо вимоги ОСОБА_4 про призначення його опікуном недієздатної ОСОБА_5 , суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Згідно ст. 63 ЦК України, опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою; опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Ч. 1 ст. 300 ЦПК України передбачено, що суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Заявник ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є онуком недієздатної ОСОБА_5 по материнській лінії, що стверджується копіями свідоцтв про народження серія НОМЕР_1 та серія НОМЕР_2 , а також копією свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_3 (а.с. 10-11).

Із пояснень представника ОСОБА_1 в суді, із витягу №922 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 10.05.2023 та довідки про реєстрацію місця проживання особи №57 від 29.01.2020 убачається, що ОСОБА_4 з 06.06.2007 значиться зареєстрованим та проживає разом з батьком ОСОБА_3 та бабцею ОСОБА_5 на АДРЕСА_1 , заявник до призову на військову службу по мобілізації до Збройних Сил України постійно доглядав та опікувався бабцею (а.с. 9, 13).

Відповідно до довідки КПН «Городоцький центр ПМСД» Городоцької МР Добрянська АЗПСМ від 22.02.2023, ОСОБА_4 здоровий (а.с. 57).

Згідно витягу з Інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на 22.02.2023 не знятої чи непогашеної судимості не має (а.с. 56).

Згідно довідки №01-9/312, виданої 17.02.2023 в.о. начальника Управління соціального захисту населення Львівської районної державної адміністрації Львівської області О. Кравець, ОСОБА_4 перебував на обліку в управлінні та йому з 01.09.2021 по 31.03.2023 призначено допомогу на догляд (щомісячну грошову допомогу особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу, яка потребує постійного стороннього догляду) (а.с. 14).

Із змісту заяви ОСОБА_4 від 22.02.2023 убачається, що останній 22.02.2023 звернувся до Городоцької міської ради із заявою та пакетом документів про надання йому висновку опікунської ради про доцільність призначення його опікуном над бабцею ОСОБА_5 , яка є інвалідом ІІ групи через психічне захворювання та потребує стороннього догляду і опіки (а.с. 43).

Із протоколу засідання опікунської ради при виконавчому комітеті Городоцької міської ради Львівської області від 25.04.2023 видно, що під час розгляду заяви ОСОБА_4 від 22.02.2023, заслухано голову опікунської ради ОСОБА_8 та вирішено клопотати перед виконавчим комітетом Городоцької міської ради про призначення ОСОБА_4 опікуном над ОСОБА_5 , 1947р.н. (а.с. 16, 58-61).

Згідно висновку опікунської ради при виконавчому комітеті Городоцької міської ради Львівської області від 25.04.2023, опікунська рада вирішила клопотати перед Городоцьким районним судом про визнання недієздатною ОСОБА_5 та призначення її опікуном онука ОСОБА_4 , з тих підстав, що ОСОБА_5 є інвалідом другої групи загального захворювання, безтерміново, внаслідок психічного розладу, встановленого психіатричною МСЕК №2 від 17.03.1999 серія ЛВА-1 №031345 шизофренія, віялопротікаюча шизоподібна з вираженим емоційно-вольовим дефектом (а.с.16).

Рішенням виконавчого комітету Городоцької міської ради Львівської області №96 від 27.04.2023 затверджено висновок опікунської ради про можливість виконувати обов?язки опікуна громадянином ОСОБА_4 над ОСОБА_5 (а.с.15).

Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог Цивільного процесуального кодексу України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанова Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20).

Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88.

Із змісту норм ЦК та ЦПК України також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне рішення та висновок щодо доцільності призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна.

Подання органу опіки та піклування про призначення опікуна не є рішенням за процесуальним статусом та має для суду лише рекомендаційний характер, і при постановленні судом рішення по справі не має пріоритетного значення, та може бути враховане на розсуд суду.

Аналізуючи висновок опікунської ради при виконавчому комітеті Городоцької міської ради Львівської області від 25.04.2023, суд констатує, що в означеному висновку відсутня мотивувальна частина, що унеможливлює перевірку питання законності та обгрунтованості прийнятого рішення і зокрема такий не містить будь-яких обґрунтувань чи мотивів з покликанням на докази про доцільність призначення ОСОБА_4 опікуном ОСОБА_5 , як і інформації про відсутність інших осіб, які б могли здійснювати догляд та виконувати опікунські обов?язки, так і належного обгрунтування про неможливість виконання обов?язків опікуна родичем першого ступеня спорідненості, зокрема дочкою ОСОБА_5 ОСОБА_2 , зятем ОСОБА_3 , який постійно проживає разом із ОСОБА_5 , а також онукою ОСОБА_7 , 1990р.н., які після призову заявника на військову службу по мобілізації до Збройних Сил України, допомагають ОСОБА_3 у догляді за ОСОБА_5 , дбають про її стан здоров?я, створюють їй належні умови для проживання (а.с. 16).

Більше того, як ствердила ОСОБА_2 в суді, представники опікунської ради не пропонували їй бути опікуном матері ОСОБА_5 , думку щодо призначення опікуном ОСОБА_4 у неї не з?ясовували.

Обґрунтування висновку опікунської ради щодо призначення опікуном саме ОСОБА_4 належним чином не мотивовано, зокрема не зазначено обгрунтувань щодо особистих стосунків між ним та ОСОБА_5 , можливості ним виконувати обов?язки опікуна та відсутності інших осіб, які можуть виконувати опікунські обов?язки, що на переконання суду, свідчить про застосування суто формального підходу до вирішення питання про призначення заявника опікуном ОСОБА_5 .

Окрім цього, саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення його опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений статтею 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Батьківщини, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань в цьому напрямку, та належним чином мотивувати свій висновок про можливість призначення особи опікуном.

З урахуванням наведеного, проаналізувавши матеріали справи і зокрема висновок опікунської ради про можливість виконувати обов?язки опікуна ОСОБА_4 над ОСОБА_5 , вимоги приписів Правил опіки та піклування, що затверджені Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26.05.99 N 34/166/131/88, пояснення заявника, представників сторін та заінтересованих осіб, підстав для задоволення заяви в частині призначення заявника опікуном над недієздатним ОСОБА_5 , суд не вбачає, а висновок опікунської ради щодо можливості призначення його опікуном суд оцінює як такий, що винесений передчасно, без повного дослідження всіх обставин, та ґрунтується виключно на даних отриманих від ОСОБА_4 .

Відмовляючи у задоволенні вимоги про призначення ОСОБА_4 опікуном ОСОБА_5 , суд також ураховує, що конституційний обов`язок оборони незалежності та територіальної цілісності України, має перевагу над бажанням заявника бути опікуном за обставин існування інших споріднених членів сім`ї, зокрема рідної дочки, онуки та зятя, оскільки докази про неможливість здійснення ними обов`язків опікуна щодо ОСОБА_5 , у матеріалах справи відсутні.

Більше того, суд звертає увагу на той факт, що згідно пояснень заінтересованих осіб в суді та оглянутої в судовому засіданні медичної картки амбулаторного хворого, психічними розладами ОСОБА_5 страждає з 1974 року, другу групу інвалідності останній призначено ще у 1999 році, тобто ОСОБА_5 , 1947р.н., хворіє тривалий час, тоді як заявник ОСОБА_4 виявив бажання стати опікуном своєї бабці лише у лютому 2023 року, тобто під час проведення загальної мобілізації, яка оголошення у зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України.

Враховуючи вимоги законодавця, що при визнанні особи недієздатною, суд зобов`язаний встановити опіку над недієздатною особою.

Зважаючи на те, що суд в задоволенні заяви в частині призначення опікуна відмовляє, обов`язки опікуна над недієздатним тимчасово покладаються на орган опіки і піклування за місцем проживання (перебування) недієздатного, до вирішення питання про призначення опікуна в порядку визначеному законом.

Відтак, суд вважає за необхідне встановити опіку над недієздатною, та тимчасово, до вирішення питання про призначення опікуна над недієздатною, покласти обов`язки опікуна на орган опіки і піклування.

З огляду на вимоги ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов?язані з проведенням судово-психіатричної експертизи, слід компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 95, 139, 258, 259, 264, 265, 299, 300 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Заяву задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , прож. на АДРЕСА_1 недієздатною та встановити над нею опіку.

Тимчасово покласти обов`язки опікуна над недієздатною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на орган опіки і піклування Городоцької міської ради Львівської області, до вирішення питання про призначення опікуна, в порядку визначеному законодавством.

Строк дії рішення в частині визнання недієздатною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 визначити 2 (два) роки з дня набрання рішення законної сили.

В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Державної установи "Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України" (, МФО: 820172, р/р UA1007077 в УДКСУ у Подільському районі м.Києва, ІПН: 66, місцезнаходження: 04080, м.Київ, вул.Кирилівська, 103, призначення платежу: оплата за судово-психіатричну експертизу ОСОБА_5 у Львівській філії судових експертиз, справа №441/1044/23) судові витрати, пов?язані з проведенням судово-психіатричної експертизи у розмірі 10 300 (десять тисяч триста) грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 21.10.2024.

С у д д я : А.М. Малахова Онуфер

Присяжні: А.В. Осіпчук

Т.М. Тимань