ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/992/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2024 р.

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Караула О.А. за участі секретаря судового засідання Пелих І.Ю., позивача ОСОБА_1 , відповідача в режимі відеконференції ОСОБА_2 , розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок злочину

ВСТАНОВИВ:

До Петриківського районного суду Дніпропетровської області звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 в якій просить стягнути з відповідача моральну шкоду, завдану внаслідок злочину у розмірі 500 000 грн.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначив, що вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2024 року ОСОБА_2 визнана винуватою в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України та призначено їй покарання у виді 8 (вісім) років позбавлення волі..

ОСОБА_2 визнана винуватою в тому, що ІНФОРМАЦІЯ_6 в період з 17.30 до 17.50 год., знаходячись за місцем мешкання на території двору домоволодіння АДРЕСА_1 , нанесла смертельне ножове поранення сину позивача ОСОБА_3 , у результаті чого настала смерть сина.

Протиправними діями ОСОБА_4 , в результаті яких настала смерть сина ОСОБА_3 , позивачу спричинено моральну шкоду, яку він оцінюю в 500 000 (п`ятсот тисяч) гривень.

Так, ОСОБА_3 - його син, якому на момент смерті виповнилося лише 35 років. Він завжди був позивачу з дружиною опорою та підтримкою, завжди допомагав у вирішенні різноманітних питань, що виникали в їхньому житті. Після смерті сина позивач відчув душевне потрясіння, шок. По теперішній час він перебуває в пригніченому стані. Такий стан не дає йому можливості спокійно спати по ночам, радіти життю. Смерть сина призвела до зменшення суспільної активності, порушення нормальних життєвих зв`язків та необхідності докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Позивач назавжди втратив турботу та підтримку близької людини.

Таким чином, у зв`язку зі смертю сина позивачу завдано моральну шкоду, яка полягає в тому, що він втратив близьку йому людину, після смерті сина його життя повністю змінилося. Моральні страждання спричинили негативні зміни у його житті: негативні переживання та спогади, насторога, тривога, емоційні реакції при згадуванні про смерть сина; важкість виконання повсякденних обов`язків, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, знижений та нестійкий настрій, дратівливість. Позивач пережив сильний емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, безпомічності, тривоги.

Ухвалою судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 02.07.2024 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 03.10.2024 підготовче провадження у вказаній справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх, стверджуючи про безпідставність заперечень відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог. Суду пояснила, що позивач свого загиблого сина ніколи не любив, а навпаки відносився до нього вкрай негативно. Сам позивач зловживає алкогольними напоями, веде розгульне життя, а тому вважає, що кошти, які він бажає з неї стягнути не є відшкодування моральної шкоди, а лише для продовження такого способу життя. Просила врахувати той факт, що загиблий син позивача застосовував до неї фізичне насильство, зловживав алкоголем та наркотиками. Крім того просила звернути суд увагу на той факт, що в неї залишилися троє неповнолітніх дітей, які також потребують матеріального забезпечення.

Суд, заслухавши думку учасників по справі, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судом встановлено, що вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2024 року ОСОБА_2 визнана винуватою в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України та призначено їй покарання у виді 8 (вісім) років позбавлення волі.

З даного вироку суду слідує, що ОСОБА_2 27.08.2023 в період з 17.30 до 17.50 год. (більш точний час не встановлено), знаходилась за місцем мешкання, на території двору домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, перебуваючи під навісом поряд із господарчим приміщенням на території домоволодіння за вищевказаною адресою, між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на ґрунті особистих, неприязних відносин виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_2 , раптово виник злочинний умисел направлений на умисне вбивство ОСОБА_3 , тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

В цей час, ОСОБА_2 керуючись єдиним прямим умислом, направленим на позбавлення життя ОСОБА_3 , з мотивів особистих неприязних стосунків, на ґрунті сварки з останнім, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх негативні наслідки і бажаючи протиправно заподіяти смерть потерпілому, взяла зі столу у праву руку кухонний ніж та знаходячись навпроти ОСОБА_3 , умисно нанесла останньому один удар ріжучою частиною ножа в область черевної порожнини з лівої сторони.

Вказаними умисними протиправними діями ОСОБА_2 заподіяла потерпілому ОСОБА_3 , згідно висновку експерта № 5948 від 28.09.2023, тілесні ушкодження у вигляді проникаючого сліпого колото-різаного поранення живота з ушкодженням підлеглих м`яких тканин, лівої частки печінки, пілоричного відділу шлунку, 12-ти палої кишки та підшлункової залози, яке ускладнилось гострою крововтратою, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень і перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті.

Після отримання тілесних ушкоджень, потерпілий ОСОБА_3 відійшов від місця скоєння злочину на територію навпроти розташованого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де від отриманих тілесних ушкоджень помер ІНФОРМАЦІЯ_2 приблизно о 19.00 год. (більш точний час не встановлено).

Таким чином, своїми умисними злочинними діями, що виразились в вбивстві, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, ОСОБА_2 вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 115 КК України.

З даного вироку слідує, що позивач по справі ОСОБА_1 був потерпілим, оскільки загиблий ОСОБА_7 є його рідним сином.

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд окрім іншого враховував її особу, яка має на утримані малолітніх дітей: ОСОБА_8 . ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , і неповнолітню дитину: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за твердженнями свідків є дбайливою і турботливою матір`ю, зареєстрована та фактично проживає за місцем реєстрації, де позитивно характеризується, а також врахував агресивну, неправомірну поведінку загиблого ОСОБА_3 відносно обвинуваченої, з приводу чого остання зверталась до правоохоронних органів. ОСОБА_3 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення правопорушень пов`язаних з обігом наркотичних засобів, постійної роботи не мав, на час смерті перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Разом з тим суд вважає, що вищенаведені обставини вироку суду від 13 лютого 2024 року є обставинами, які в силу ч. 1 ст.. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню, оскільки визнаються учасниками справи, що підтверджується відсутністю їхніх заперечень щодо їх достовірності як в судовому засіданні, так і не оскарженням ними самого вироку суду в апеляційному порядку.

Відповідно до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

У частині другій статті 1168 ЦК України зазначено, що моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

За частиною першою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Частиною 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Це в свою чергу також кореспондується із роз`ясненнями, що містяться у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до яких розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Отже, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

З огляду на те, що «розумність» і «справедливість» є оціночними поняттями, суди які заслуховують сторін та встановлюють фактичні обставини справи, мають широку свободу розсуду під час визначення розумного та справедливого (співмірного) розміру відшкодування моральної шкоди.

Таким чином, врахувавши, що неправомірними діями відповідача позивачу завдано моральні страждання, глибину та тривалість душевних страждань, яких він зазнав внаслідок загибелі (вбивства) близької, рідної людини - сина, що спричинило та буде спричиняти протягом усього життя позивача йому душевні страждання, відновити становище, яке існувало до смерті сина у житті позивача неможливо, беручи до уваги тяжкість вимушених змін у їх життєвих відносинах, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки моральну шкоду.

При цьому з урахуванням засад розумності і справедливості, приймаючи до уваги ступінь вини відповідача та інші обставини, зокрема агресивну та неправомірну поведінку ОСОБА_3 по відношенню до відповідача, які передували його загибелі, а також приймаючи до уваги наявність у відповідача трьох неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку про часткове задоволення заявлених позовних вимог і стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 400 000 грн.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В зв`язку з вищевикладеним з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме 6000 грн. 00 коп.

На основі викладеного, керуючись ст.ст. ст. ст. 12, 13, 81, 89, 158, 264-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок злочину, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) моральну шкоду у сумі 400 000,00 грн. (двісті п`ятдесят тисяч грн. 00 коп.)

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 6000 (шість тисячі) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 22.10.2024.

Суддя: О. А. Караул