Справа №: 398/3996/24
провадження №: 2/398/2518/24
РІШЕННЯ

Іменем України

"10" жовтня 2024 р. м.Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області

у складі: головуючої судді Голосеніної Т.В.

за участю секретаря судового засідання Шаповал І.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Олександрії у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Чумак Віталій Миколайович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Усерпні 2024 року позивачка звернулася до суду з позовом до ТОВ «Споживчий центр», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М., приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Чумак В.М., про визнання виконавчого напису, вчиненого 20.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 28037, таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що 09.02.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Чумаком В.М. було відкрито виконавче провадження № 68593213, боржником у якому є позивачка. За допомогою сервісу «Дія» позивачка отримала доступ до постанови про відкриття виконавчого провадження та через автоматизовану систему виконавчих проваджень ознайомилась з документами виконавчого провадження. Виконавче провадження № 68593213 було відкрите на підставі заяви представника відповідача та виконавчого напису від 20.12.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 28037. Згідно даного виконавчого напису ТОВ «Споживчий центр» запропоновано стягнути з позивачки на користь товариства невиплачені в строк грошові кошти на підставі кредитного договору № 30.04.2020-10000559 від 30.04.2020 року, укладеного між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 , строк платежу за яким настав 15.05.2020 року. Відповідно до виконавчого напису заборгованість позивачки за період з 15.05.2020 року по 01.12.2021 року складає 8 194,00 грн, з яких: 4 900,00 грн прострочений основний борг; 2 744,00 грн прострочені проценти; 550 грн плата за вчинення виконавчого напису. Проте, як зазначає позивачка, усі наявні боргові зобов`язання перед банківськими та іншими установами нею було сплачено. Позивачка вказує, що на її думку, приватним нотаріусом не було дотримано вимоги щодо вчинення виконавчого напису, оскільки виконавчий напис здійснений не на підставі нотаріально посвідченого договору, не встановлена безспірність заборгованості, позивачка не отримувала вимог та/або претензій від відповідача, повідомлень від приватного нотаріуса стосовно майбутнього вчинення виконавчого напису. Просила визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Представник відповідача відзиву на позовну заяву не надав, але направив до суду заперечення проти вирішення спору у суді.

Позивачка у судове засідання не з`явилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заперечення проти розгляду справи судом, зі змісту якого встановлено, що між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 30.04.2020 року укладено кредитний договір (оферти) № 30.04.2020-10000559 (надалі - Договір) шляхом підписання заявки, що є невід`ємною частиною даного договору. Пунктом 10.1 договору встановлено, що всі вимоги, які виникають при виконанні даного договору або у зв`язку з ним, або випливають з нього та становлять предмет спору, окрім справ у спорах щодо захисту прав споживачів, підлягають розгляду в постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків (свідоцтво про реєстрацію постійно діючого третейського суду № 007-2005 від 21.06.2005 року, видане Київським міським управлінням юстиції), згідно з регламентом третейського суду. В пункті 10.4 договору сторони підтвердили, що положення пунктів 10.1-10.3 договору становлять третейське застереження відповідно до чинного законодавства України. Дана угода є чинною. Представник відповідача вважає, що правовідносини за кредитним договором (оферти) №30.04.2020-10000559 від 30.04.2020 року не підпадають під сферу дії Закону України «Про споживче кредитування», а отже даний спір має вирішуватись у Постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків відповідно до п.10.1 договору, у зв`язку з чим просив позовну заяву залишити без розгляду.

У своїй заяві від 03.09.2024 року позивачказаяву представника відповідача просила залишити без задоволення, оскільки кредитний договір № 30.04.2020-10000559 від 30.04.2020 року за своїм змістом є договором про надання споживчого кредиту, вона, як споживач, має право звернутись з даним позовом до суду загальної юрисдикції, незважаючи на наявність у кредитному договорі декларативного пункту 1.2 про те, що кредит не є споживчим. П. 10.1 кредитного договору суперечить вимогам ч. 3 ст. 6 ЦК України. З компетенції третейського суду виключено вирішення спорів щодо захисту прав споживачів, зокрема споживачів послуг банку (кредитної спілки). Представник відповідача, звернувшись до суду із запереченням проти вирішення даного спору у суді, діє всупереч своїй попередній поведінці, оскільки для стягнення коштів з позивачки він звернувся до приватного нотаріуса, а не до постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків.

Треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М., приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Чумак В.М.в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, пояснень стосовно позовних вимог не надали.

Суд, розглянувши позовну заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і об`єктивно оцінивши докази, вважає,що заявлені вимоги слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що виконавчим написом, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. 20.12.2021 року за реєстровим № 28307, з ОСОБА_1 , як боржника за кредитним договором №30.04.2020-10000559 від 30.04.2020 року, укладеним з ТОВ «Споживчий центр», запропоновано звернути стягнення на користь товариства в загальній сумі 8 194,00 грн: 4 900,00 грн прострочений основний борг; 2 744,00 грн прострочені проценти; 550 грн плата за вчинення виконавчого напису. Стягнення заборгованості проводиться за період з 15.05.2020 року по 01.12.2021 року.

09 лютого 2022 року представник ТОВ «Споживчий центр» звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Чумака В.М. із заявою про примусове виконання рішення про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Чумака В.М. від 09.02.2022 року відкрито виконавче провадження № 68593213 за оспорюваним виконавчим написом.

Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Спірні правовідносини у цій справі регулюються ЦК України із застосуванням норм Закону України «Про нотаріат».

Відповідно ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» зі змінами та доповненнями (далі - Перелік документів), для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» у тому числі, в частині доповнення Переліку новим розділом «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями».

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін.

Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 24 листопада 2017 року № 92.

Постановою Великої Палати Верховного Суду № 11-174ас18 від 20.06.2018 року у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року відмовлено.

З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29 листопада 2001 року.

Пунктом 1 зазначеного Переліку, в редакції від 29 листопада 2001 року, передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються:

- оригінал нотаріально посвідченої угоди;

- документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Також, підпунктом 5.1. пункту 5 глави 16 «Вчинення виконавчих написів» розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, встановлено, що виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість.

Як встановлено судом, у спірних відносинахне було нотаріально посвідченої угоди, що виключає можливість вчинення виконавчого напису нотаріуса. Доказів іншого суду не надано.

Така позиція суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 29 січня 2019 року, справа № 910/13233/17.

Отже, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Сазоновою О.М. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису не враховано тієї обставини, що норми, які визначають перелік документів, що підтверджують безспірність заборгованості по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів, вже не чинні.

Крім того, згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Згідно правового висновку, викладеного у постановах Верховного суду України від 05.07.2017 року у справі № 6-887цс17 та від 29 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Аналогічний висновок міститься і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 916/3006/17 (провадження № 12-278гс18).

Відповідно до ч.1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року; якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Крім того, учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.

Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду №758/14854/20 від 10 листопада 2021 року.

Матеріали справи відомостей про отримання позивачем (боржником) відповідного повідомлення не містять.

Таким чином, кредитна заборгованість, у зв`язку з наявністю якої було вчинено оспорюваний виконавчий напис, не є безспірною, а тому позов про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, слід задовольнити.

Суд не приймає до уваги позицію представника відповідача про те, що даний спір має вирішуватись у Постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків, зважаючи на наступне.

Обмеження права звернення до суду, до юрисдикції якого вона віднесена, процесуальним законом не допускається.

Відповідно до п. 11 ст. 6 Закону України «Про третейській суди», третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком справ, які відповідно до закону підлягають вирішенню виключно судами загальної юрисдикції або Конституційним Судом України.

Частиною 1 ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду.

Враховуючи викладене, позов про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, відповідно до закону підлягає вирішенню виключно судом.

А тому у даному випадку угода про передачу спору на вирішення до третейського суду не може бути виконана, адже спір про оскарження нотаріальної дії (про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню) підлягає вирішенню виключно судом, і позивач не може звернутись із такими вимогами до третейського суду.

У відповідності до ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача, сплачений позивачем при пред`явленні позову в розмірі 1 211,20грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12,13,81,141,258,259,263-265,380-382 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Чумак Віталій Миколайович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений 20 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною, реєстровий № 28307, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованості в загальному розмірі 8 194,00 гривні, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» на користь ОСОБА_1 судовий збір по справі в розмірі 1 211 (одна тисяча двістіодинадцять) грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 10 жовтня 2024 року.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», , адреса: м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А.

Суддя Т.В. Голосеніна