Справа № 352/2521/24
Провадження № 2/352/929/24
У Х В А Л А

про залишення зустрічної позовної заяви без руху

"22" жовтня 2024 р. м. Івано-Франківськ

Суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Гриньків Д.В. розглянувши зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним у зв`язку із його фіктивністю та стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Тисменицького районного суду перебуває цивільна справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Ухвалою судді від 25.09.2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

18.10.2024 року відповідач ОСОБА_1 до суду подав зустрічну позовну заяву до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним у зв`язку із його фіктивністю та стягнення моральної шкоди.

Відповідно до пункту статті 185 ЦПК України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 175 і 177 цього Кодексу.

З позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено вимогу немайнового характеру про визнання шлюбу недійсним у зв`язку із його фіктивністю та вимогу майнового характеру про стягнення моральної шкоди.

Частиною 4 ст.177 ЦПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач у зустрічній позовній заяві зазначає, що звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», як учасник бойових дій, у справах, пов`язаних з порушенням його прав.

Так, відповідно до пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

За змістом статті 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12.02.2020 у справі № 545/1149/17 зазначила, що вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Зміст пункту 13 частини 1 статті 5 Закону "Про судовий збір" в сукупності з частиною 2 статті 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" вказує на те, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору стосовно пільг, прав та гарантій закріплених законодавством саме через набуття такого статусу.

Отже, сама по собі наявність статусу учасника бойових дій не гарантує звільнення від сплати до бюджету судового збору з усіх спорів.

Цей спір пов`язаний з цивільним правом, а заявлені вимоги позивача не пов`язані з порушенням його права на соціальний захист, саме як учасника бойових дій.

Аналогічні висновки щодо застосування вказаних норм права висловлені у постанові Верховного Суду від 19.10.2020 у справі № 240/934/20.

Окрім того, суд зазначає, що питання звільнення від сплати судового збору учасника бойових дій на підставі п.13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»було винесено на розгляд Великої палати Верховного Суду 11.09.2024 року у справі № 567/79/23, однак остання не встановила об`єктивних причин відступу від свого правового висновку, який був зроблений у постанові Великої палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19, від якого вона не відступила у своїй постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 щодо застосування пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI у подібних правовідносинах.

Таким чином, відсутні підстави для звільнення позивача від сплати судового збору за зустрічною позовною заявою.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового визначає Закон України «Про судовий збір».

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (частина перша статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для працезданих осіб з 1 січня 2024 року 3028,00 грн.

У ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання позовної заяви, яка має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Отже позивачу необхідно сплатити судовий збір, відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за позовну вимогу немайнового характеру, яка подана фізичною особою, а саме: 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1211 гривень 20 копійок.

Крім того позивачем заявлена вимога про відшкодування моральної шкоди в сумі 1 000 000 грн.

Згідно частини третьої статті 23 Цивільного кодексу України якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Аналіз цієї норми дає підстави зробити висновок про те, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди може полягати у відшкодуванні грошима, майном або в інший спосіб.

Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру. Якщо ж позивач вибрав інший спосіб відшкодування моральної шкоди, який не має грошового вираження (спростування неправдивих відомостей, прилюдне вибачення тощо), то така вимога є немайновою.

Тобто, вимога про відшкодування моральної шкоди, що визначена у грошовому вимірі та що складає ціну матеріальних вимог, є майновою вимогою, відтак судовий збір підлягає стягненню як за вимогу майнового характеру.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 08 листопада 2019 року у справі № 400/100/19 (К/9901/29662/19) та постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 761/11472/15-ц (61-2367св18).

Таким чином позивачем заявлено вимогу майнового характеру в розмірі 1 000 000 грн та як наслідок повинен був бути сплачений судовий збір в розмірі 10 000 грн за вимогу про відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно ч. 3 ст. 185 цього Кодексу якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві

Ураховуючи наведене, зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним у зв`язку із його фіктивністю та стягнення моральної шкоди слід залишити без руху та надати позивачу строк на усунення недоліків шляхом сплати судового збору за вимогу немайнового характеру в розмірі 1211,20 грн та майнового характеру - 10 000 грн.

Керуючись ст. ст. 175, 185, 187, 258 - 261 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним у зв`язку із його фіктивністю та стягнення моральної шкоди залишити без руху.

Надати позивачу строк 10 днів з дня отримання ухвали для виправлення вказаних недоліків.

Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання вимог даної ухвали, позовна заява вважатиметься неподаною та буде йому повернута.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя Тисменицького районного суду

Івано-Франківської області Гриньків Д.В.