УХВАЛА

17 жовтня 2024 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі головуючого судді Ус О.В., секретар судового засідання Петішкін О.О., за участі в режимі відеоконференції представника відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Херсонського обласного академічного музично-драматичного театру ім. М. Куліша про визнання права на укладення строкового трудового договору, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Херсонського обласного академічного музично-драматичного театру ім. М. Куліша, в якому просить суд з урахуванням заяви про зміну предмету позову визнати за ним право на укладення ним Строкового трудового договору (контракту) з Херсонським обласним академічним музично-драматичним театром ім. М.Куліша, на умовах, визначених чинним законодавством України, що регулює укладення вказаних строкових договорів з урахуванням посади, що він займав на момент припинення з ним безстрокового трудового договору; стягнути з Херсонського обласного академічного музично-драматичного театру ім. М.Куліша, на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі (розмір якої буде надано додатково на момент винесення рішення суду), з урахуванням обов`язкових платежів; а також моральну шкоду в розмірі 100 000,00 грн.

За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Херсонського міського суду Херсонської області від 23.06.2017 року головуючим у справі визначено суддю Прохоренко В.В.

Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Прохоренко В.В. від 04.08.2017 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 28.09.2018 року відмовлено у прийнятті заяви ОСОБА_2 про зміну предмету та підстав позову, роз`яснено право на подання позову в загальному порядку.

Постановою Херсонського апеляційного суду від 26.12.2018 року ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 28.09.2018 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 15.05.2019 року розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 18.09.2019 року задоволено частково клопотання представника позивача, витребувано докази.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 26.03.2021 року дії ОСОБА_3 щодо неодноразового звернення до суду з заявою про відкладення розгляду справи визнано зловживанням процесуальними правами, застосовано до ОСОБА_3 заходи процесуального примусу у вигляді попередження.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 01.07.2021 року заяву представника позивача ОСОБА_3 про відвід судді Прохоренко В.В. задоволено.

За протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.07.2021 року головуючим у справі визначена суддя Ус О.В.

11.07.2021 р. справа передана головуючому судді Ус О.В.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 14 липня 2021 року справу прийнято до провадження, призначено підготовче засідання на 24.09.2021 р.

24.09.2021 р. від представника позивача адвоката Мудролюбової Н.О. електронною поштою надійшла заява про перерву в судовому засіданні через її хворобу, до якої додані скріни електронних лікарняних.

Підготовче судове засідання було відкладено на 13-00 год. 23.11.2021 р.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23.11.2021 р. закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 19.01.2022 р., вирішено питання про виклик свідків, обов`язок щодо забезпечення явки свідків покладено на сторону відповідно до заяви якої викликано свідків.

В судовому засіданні 19.01.2022 року судом заслухані вступні слова представників сторін, досліджені письмові докази, в судовому засіданні оголошено перерву до 10.03.2022 р. для забезпечення стороною позивача явки заявлених свідків.

24 лютого 2022 року відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України та Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб. Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 07 листопада 2022 року № 577/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, який в подальшому було продовжено.

Розпорядженням голови Верховного Суду №1/0/9-22 від 06.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ підсудну Херсонському міському суду Херсонської області.

Рішенням Вищої ради правосуддя №566/0/15-23 від 30.05.2023 р. «Про відновлення роботи Херсонського міського суду Херсонської області, зміну територіальної підсудності судових справ окремих судів Херсонської області, відтермінування початку відновлення роботи Білозерського районного суду Херсонської області», зокрема вирішено відновити з 1 червня 2023 року роботу Херсонського міського суду Херсонської області, територіальну підсудність судових справ якого змінено розпорядженнями Голови Верховного Суду від 6 березня 2022 року № 1/0/9-22 (зі змінами, внесеними розпорядженням Голови Верховного Суду від 26 вересня 2022 року № 52), від 10 січня 2023 року № 2. Датою початку процесуальної діяльності, зокрема, Херсонського міського суду Херсонської області визначено 12 червня 2023 року.

Після відновлення роботи суду, виходу головуючого з відпустки та проведення інвентаризації, призначено продовження розгляду справи на 05.06.2024 р.

04.06.2024 р. від ОСОБА_2 надійшла заява про оголошення перерви в судовому засіданні, оскільки він в період з 03.06.2024 р. по 07.06.2024 перебуває в установах лікування в органах військового управління, а його представник ОСОБА_3 перебуває за кордоном, а він має конституційне право на правову допомогу. Документів, що підтверджують його перебування в «установах лікування» не додано.

Судове засідання 04.06.2024 р. не відбулося та перенесено на 17.09.2024 р.

17.09.2024 р. о 13-00 год. ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, але в цей день подав заяву про перенесення розгляду справи на іншу дату через розірвання договору з попереднім представником та необхідністю укладення договору з іншим адвокатом.

В судовому засіданні 17.09.2024 р. представник відповідача заперечував проти відкладення розгляду справи, вважав дії позивача зловживанням процесуальними правами, направленими на затягування розгляду справи.

Судом задоволено клопотання позивача в судовому засіданні оголошена перерва до 13-00 год. 17.10.2024 р.

17.09.2024 р. позивачу сформована та передана на відправку судова повістка, в якій додатково роз`яснено про необхідність забезпечення в судове засідання явки раніше заявлених свідків та про наслідки неприбуття в судове засідання, визначені ст. 223 ЦПК України.

Судова повістка у вигляді смс-повідомлення направлена позивачу на зазначений ним у його заявах номер мобільного оператору зв`язку та доставлена 17.09.2024 р. Судова повістка у паперовому варіанті направлена за адресою позивача за приписами п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України вважається врученою 24.09.2024 р.

04.10.2024 р. від адвоката Колеснікова С.В. через систему «Електронний суд» надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи (договір укладено 01.10.2024 р.).

14.10.2024 р. від представника позивача адвоката Колеснікова С.В. надійшла заява про перенесення розгляду справи через його лікування за кордоном, документи на підтвердження не додані.

В судовому 17.10.2024 р. засіданні представник відповідача вважав можливим продовжити розгляд справи у відсутність сторони позивача та вважав дії позивача зловживанням процесуальними правами з метою затягування розгляду справи.

Відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно частині 1статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частина 2 та 5 статті 12 ЦПК України визначає, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Як передбачено ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваними судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно пункту 2 частини 2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Частина 1 статті 44 ЦПК України визначає, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Зловживання правом - це особливий вид правової поведінки, який полягає у використанні особою своїх прав у недозволені способи, що суперечать призначенню права, внаслідок чого завдаються збитки (шкода) суспільству, державі, окремій особі.

Стримування зловживання правом - це боротьба не з самою поведінкою, а з конкретними проявами правової поведінки, що завдають шкоди суспільству й особі.

Оцінюючи обставини, які характеризують процесуальну поведінку сторони позивача щодо клопотань про перенесення розгляду справи, суд розцінює як зловживання останньою процесуальними правами.

Щодо зловживанням позивачем своїми правами слід прийняти до уваги наступне.

Оскільки, реалізація принципу змагальності в цивільному судочинстві спонукає учасників справи та їх представників до використання всіх можливих механізмів захисту права, у зв`язку з чим ними можуть допускатися і певні зловживання. Водночас слід наголосити, що зловживання правом має розглядатися як процесуальне правопорушення виключно за умови встановлення причино-наслідкового зв`язку між зловживанням та завданою шкодою (встановленням певних ризиків) іншому учаснику справи. Тобто зловживання процесуальним правом як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає в порушенні умов належної реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав іншими учасниками справи.

Верховний Суд трактує зловживання як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення, що полягає у зловживанні процесуальними правами, за якого відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав, і визначається як поведінка, що перевищує (або порушує) межі здійснення суб`єктивних прав.

Процесуальні права та обов`язки учасників справи визначені ст. 43 ЦПК України. Зокрема, учасники справи мають право: подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом, брати участь у дослідженні доказів, ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Водночас учасник справи зобов`язаний: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, подавати усі наявні у нього докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази, надавати суду повні й достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Ознаками зловживання процесуальними правами є: недобросовісність; нечесність; відсутність відкритості поведінки; відсутність поваги до інтересів іншої сторони договору або відповідних правовідносин.

Це підтверджується постановою Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 11 листопада 2019 року у справі №337/474/14.

Таким чином, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Зловживання процесуальними правами не допускається.

Неприпустимість зловживання процесуальними правами є однією з основних засад цивільного судочинства.

Ухилення позивача від участі в судовому розгляді поданого ним же позову порушує права іншої сторони відповідача, а також порушення розумних строків розгляду спору, яка перебуває в провадженні міського суду більше 7 років, а безпосередньо в провадженні судді Ус О.В. з 14.07.2021р.

Системний аналіз положень Цивільно-процесуального кодексу України свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності явки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто не вказує на врахування судом поважності причин при повторній неявці позивача до суду. Це пов`язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого, кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення у справі "Жоффер де ля Прадель проти Франції" від 16.12.1992 р.).

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань.

Враховуючи викладене, суд вважає дії сторони позивача, а саме, щодо подання заяв про перенесення розгляду справи спрямованими на свідоме невиправдане затягування судового процесу всупереч принципу ефективності такого, і що такі дії порушують права інших учасників судового процесу та суперечить вимогам статей 6,17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку та недопустимість зловживання процесуальними правами.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Згідно ст. 143 ЦПК України, заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Види заходів процесуального примусу визначені частиною першою статті 144 ЦПК України, а саме: попередження; видалення із залу судового засідання; тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; привід; штраф.

З урахуванням викладеного зазначені дії позивача ОСОБА_2 є підставою для застосування до нього заходу процесуального примусу, передбаченого ст. 144 ЦПК України, у виді попередження.

Разом з цим, суд вважає можливим на підставі п. 1 ч.3 ст. 223, ч.6 ст. 240 ЦПК України оголосити в судовому засіданні перерву.

На підставі викладеного, ст. 6,17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, керуючись ст. 10, 12, 13, 43, 44, 143, 144, 186, 223, 240, 432 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати неявку позивача ОСОБА_2 в судові засідання зловживанням процесуальними правами.

Застосувати до ОСОБА_2 заходи процесуального примусу у виді попередження.

В судовому засіданні оголосити перерву до 13-25 год. 04.12.2024 р.

Звернути увагу позивача ОСОБА_2 на його обов`язок забезпечити явку свідків в судове засідання.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

СуддяО. В. Ус