Справа №345/4930/24
Провадження № 2/345/1253/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З А О Ч Н Е

23.10.2024 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Миговича О.М. розглянувши у заочному відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Калуші цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Калуського відділу ДВС у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду із вищевказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що є донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті матері, вона звернулась до приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу в Івано-Франківській області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири АДРЕСА_1 . Однак, нотаріус Лесюк П. відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що за результатами перевірки фактів відсутності (наявності) заборони або арешту на спадкове майно: зареєстровано запис №5632788 про арешт всього нерухомого майна ОСОБА_2 , підстава обтяження постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АМ №943603, AA №968518 від 20.08.2007р. видана Міським відділом державної виконавчої служби, вх. від 10.09.2007р. та зареєстровано запис №5700160 про арешт всього нерухомого майна ОСОБА_2 , підстава обтяження постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АМ №943665, AA №968518 від 20.08.2007р. видана Міським відділом державної виконавчої служби, вх. №690 від 20.09.2007р. Після звернення позивачки в Калуський відділ державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області із заявою про зняття арешту нерухомого майна ОСОБА_2 , отримала відповідь, що згідно даних автоматизованої системи виконавчих проваджень на примусовому виконанні у міському відділі Державної виконавчої служби Калуського міськрайонного управління юстиції перебувало виконавче провадження №10139090 щодо виконання виконавчого листа №2-1211 виданого Калуським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості на користь КП «Водотеплосервіс». Однак, дане виконавче провадження повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з відсутністю у боржника майна, а матеріали вищевказаного виконавчого провадження знищено відповідно до наказу №2274/5 від 25.12.2008р. Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби». Також, вищевказаним листом повідомлено, що згідно даних автоматизованої системи виконавчих проваджень інформація щодо постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №АМ943665, АА 968518 від 20.08.2007р. відсутня. На усне звернення до приватного нотаріуса Тихан О.М. позивачці надано документи, які стали підставою для внесения обтяжения арешту нерухомого майна спадкодавця. Стосовно накладення арешту згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АМ №943603, АА №968518 від 20.08.2007р. виданої Міським відділом державної виконавчої служби, рекомендовано звернутись в Івано-Франківський обласний державний нотаріальний архів у зв`язку із закінченням строків зберігання документів та переданням таких документів в архів. У відповідь на письмове звернення Івано-Франківський обласний державний нотаріальний архів листом повідомив, що всі документи по накладенню та зняттю заборон (арештів) відчуження житлових будинків, квартир, іншого нерухомого майна за 2006, 2007 роки включно вилучені та знищені у зв`язку із закінченням строку зберігання (3 роки). З метою з`ясування наявності або відсутності заборгованості за комунальні послуги за адресою АДРЕСА_2 , позивачка зверталась до КП «Водотеплосервіс», звідки отримала відповідь, що заборгованість за послуги тепло-, водопостачання та водовідведення відсутня. Оскільки наявне обтяження створює перешкоди у здійсненні права володіти та розпоряджатися своїм майном, то позивач просить позов задоволити та зняти арешт з нерухомого майна.

Позивачка ОСОБА_1 подала заяву у якій просила позов задоволити в повному обсязі. Не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27.08.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову.

У строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачем не надано відзиву на позов без, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву останній не скористався.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Відповідно до копії свідоцтва на право власності серія НОМЕР_1 від 05.12.2012р. видане госпрозрахунковим відділом приватизації державного житла при управлінні житлово-комунального господарства міської ради та копії витягу про державну реєстрацію прав номер витягу 36974988 від 25.12.2012р. квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_2 та членам її сім`ї сину ОСОБА_3 та доньці ОСОБА_1 в рівних долях по 1/3 частці (а.с.18, 19).

Згідно з інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна накладений арешт на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АМ №943603, AA №968518 від 20.08.2007р. видана Міським відділом державної виконавчої служби, вх. від 10.09.2007р. та постанови про арешт майна боржника і оголошення заборони на його відчуження АМ №943665, AA №968518 від 20.08.2007р. видана Міським відділом державної виконавчої служби, вх. №690 від 20.09.2007р. (а.с.20).

Відповідно до постанови №255/02-31 від 26.04.2024р. приватного нотаріусу Калуського районного нотаріального округу в Івано-Франківській області Лесюка П.В. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що за результатами перевірки фактів відсутності (наявності) заборони або арешту на спадкове майно виявлено накладення арешту на майно, яке було у власності ОСОБА_2 (а.с.13).

Згідно листа в.о. начальника Калуського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 50192 від 10.05.2024 ОСОБА_4 встановлено, що згідно даних автоматизованої системи виконавчих проваджень на примусовому виконанні у міському відділі Державної виконавчої служби Калуського міськрайонного управління юстиції перебувало виконавче провадження №10139090 щодо виконання виконавчого листа №2-1211 виданого Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості на користь КП «Водотеплосервіс». Однак, дане виконавче провадження повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (у зв`язку з відсутністю у боржника майна, в редакції Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999р.), а матеріали вищевказаного виконавчого провадження знищено відповідно до наказу №2274/5 від 25.12.2008р. Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби». Інформація щодо постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №АМ943665, АА 968518 від 20.08.2007р. відсутня (а.с.22).

Відповідно до копії постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20.08.2007, державним виконавцем ВДВС Калуського м/р при примусовому виконанні судового наказу №2-н-275 виданого 10.06.2006 про стягнення з ОСОБА_2 2565,81 грн боргу 15 грн судових витрат накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_2 в межах позовних вимог на все нерухоме майно (а.с.24).

Згідно листа Івано-Франківського обласного державного нотаріального архіву №721/01-14 від 14.08.2024р. всі документи по накладенню та зняттю заборон (арештів) відчуження житлових будинків, квартир, іншого. нерухомого майна за 2006, 2007 роки включно вилучені та знищені у зв`язку із закінченням строку зберігання (3 роки) (а.с.26).

Із відповіді КП «Водотеплосервіс» №27 від 12.06.2024 вбачається, що заборгованість за комунальні послуги за адресою АДРЕСА_2 , за послуги тепло-, водопостачання та водовідведення відсутні (а.с.27).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі за текстом - Закон) - Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 26 Закону - Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ст. 40 Закону - У разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Згідно з положеннями статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Указані норми визначають непорушність права власності (в тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності.

Отже, суд повинен реалізовувати своє основне завдання (стаття 2 ЦПК України), а саме справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спорів на засадах верховенства права з метою ефективного забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За таких обставин та враховуючи відсутність виконавчого провадження, та майнових претензій з боку стягувача, наявність протягом тривалого часу не скасованого арешту на майно боржника та відсутність необхідності подальшого застосування такого арешту на майно боржника, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Вказані висновки узгоджуються із висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 01 листопада 2021 року у справі № 21/170-08, від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15-ц (провадження № 61-18160св19) та від 13.07.2022 року у справі №2/0301/806/11 (провадження № 61-3814св22).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Водночас, наявність протягом тривалого часу не скасованого арешту на майно, за умови відсутності виконавчого провадження є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Відповідний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20, та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.10.2022року №203/3435/21

У постанові Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року в справі № 203/3435/21 (провадження № 61-5467св22) зазначено, що «наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном».

Відтак, не скасований арешт на майно ОСОБА_5 при відсутності виконавчих проваджень перешкоджає позивачці реалізувати своє право на спадщину в нотаріальному порядку.

У рішенні «Стретч проти Сполученого Королівства» від 24 червня 2003 року Європейський Суд з прав людини вказав, що згідно з усталеною практикою Суду при здійсненні будь-якого втручання має забезпечуватися «справедливий баланс» між необхідністю забезпечення загальних інтересів суспільства та необхідністю захисту основоположних прав відповідної особи. Вимога забезпечення такого балансу знаходить своє відображення у всій структурі статті 1 Першого протоколу.

Для дотримання загального правила, викладеного у першому реченні пункту 1 статті 1 Першого протоколу до Конвенції, таке втручання повинно встановлювати «справедливий баланс» між потребами загального інтересу суспільства та вимогами захисту прав окремої особи. Отже, має бути забезпечено належне пропорційне співвідношення між використаними засобами та поставленими цілями.

Таким чином, оскільки, судом достовірно встановлено на підставі зібраних у справі доказів те, що арешт на майно ОСОБА_2 не знято та, враховуючи що його наявність перешкоджає позивачці у реалізації своїх спадкових прав, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Враховуючи, що позивачка ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи, вона відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, а тому судовий збір слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 10, 13, 76, 133, 141, 247, 259, 264, 265, 268, 273, 281-282, 283-289, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Калуського відділу ДВС у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту - задоволити.

Зняти арешт, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АМ №943603, АА №968518 від 20.08.2007р. виданою Міським відділом державної виконавчої служби, вх. від 10.09.2007р., і припинити обтяження арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 5632788, зареєстроване 10.09.2007 16:05:21 за № 5632788 реєстратором: Калуська міська державна нотаріальна контора, 77300, Івано-Франківська обл., м.Калуш, пр-т Лесі Українки.

Зняти арешт, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АМ №943665, АА №968518 від 20.08.2007р. Державна виконавча служба, вх. №690 від 20.09.2007р., і припинити обтяження арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 5700160, зареєстроване 20.09.2007 18:49:33 за №5700160 реєстратором: Приватний нотаріус Тихан О.М.,

За письмовою заявою відповідача заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Інші учасники справи (в тому числі і позивач), а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

СУДДЯ: