Справа № 146/1375/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" жовтня 2024 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Пилипчука О.В.

з участю секретаря судового засідання Бойко Т.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в селищі Томашпіль цивільну справу

ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:

позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР»

відповідач: ОСОБА_1

вимоги позивача: про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

27 серпня 2024 року до Томашпільського районного суду Вінницької області надійшов позов представника товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», в якому останній просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за договором № 010/0818/82/0036986 від 27.03.2012 року в сумі 21267,97 гривень та судові витрати.

Представник ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» позов обґрунтував наступним.

27.03.2012 між позичальником, яким є ОСОБА_1 та АТ «Райффайзен Банк» було укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0818/82/0036986, відповідно до умов якого позичальнику було надано кредит, а позичальник зобов`язаний повернути використану суму в строк до 27.01.2018 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 36,9 %.

Банк належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти в порядку передбаченому умовами договору кредиту, що підтверджується відповідними доказами, які додані до позовної заяви.

20.09.2019 року між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір відступлення права вимоги № 114/2-19-F, відповідно до якого ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги за договором укладеним між АТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 .

У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржників за кредитними договорами Товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, у тому числі за договором № 010/0818/82/0036986 від 27.03.2012 року, що укладений між АТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 .

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з позичальника станом на 19.08.2024 відповідно до розрахунку заборгованості становить 21267,97 грн. з яких: 9878,36 грн. заборгованості за тілом кредиту, 11389,61 грн. заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги.

Відповідач не повернула отримані кредитні кошти.

Окрім того позивач вказує, що поніс судові витрати, що складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 3028 грн., та витрат на правову допомогу в розмірі 9000 грн.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 18 вересня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження, перше судове засідання призначено на 15 жовтня 2024 року.

Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

В судове засідання представник ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» не з`явився, однак в матеріалах позову міститься клопотання, згідно якого останній просить справу слухати у його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити, в разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає, не заперечує проти його задоволення.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів, відповідно вимог ст.211 ЦПК України.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалося.

Суд, розглянувши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, сприяючи всебічному й повному з`ясуванню обставин справи, що має істотне значення для правильного вирішення спору, прийшов до наступного.

Відповідно до ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; розумні строки розгляду справи судом; забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення; обов`язковість судового рішення.

Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за Кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, згідно ч. 2 цієї норми, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.

Отже, до правовідносин сторін за кредитним договором підлягають застосуванню норми, які регулюють відносини позики, якщо це не суперечить суті кредитного договору.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Судом встановлено, що 27 березня 2012 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» був укладений договір № 010/0818/82/0036986 відповідно до умов якого, банк надає клієнту можливість використання кредитної лінії. На момент укладення договору ліміт складає 2900 грн. Позичальник зобов`язаний повернути використану суму в строк до 29.03.2014 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 36,9 %. Відповідно до умов договору, банк надає клієнту можливість використання рахунку на якому діють встановлені банком ліміти: на здійснення видаткових операцій для карток платіжної системи «Visa International» еквівалент 10000 доларів США, для карток «MasterCard World» - еквівалент 30000 доларів США.

20.09.2019 року між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір відступлення права вимоги № 114/2-19-F, відповідно до якого АТ «Райффайзен Банк» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги за договором укладеним між АТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1

ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржників за договорами Товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, у тому числі за договором № 010/0818/82/0036986 від 27.03.2012 року, що укладений між АТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу грошові кошти, в порядку передбаченому умовами договору.

Відповідач ОСОБА_1 не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за договором, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, тобто відповідач зобов`язання за договором не виконала.

У зв`язку з порушенням зобов`язань за договором ОСОБА_1 станом на 19.08.2024 відповідно до розрахунку заборгованості становить 21267,97 грн. з яких: 9878,36 грн. заборгованості за тілом кредиту, 11389,61 грн. заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги.

На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість за договором не погасила, що є порушенням законних прав ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР».

Згідно ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясовування і дослідження інших обставин справи.

Відповідно ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи наведене, зокрема, підтвердження представником позивача позовних вимог, визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_1 на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» підлягає стягненню заборгованість по договору на загальну суму 21267,97 грн.

Відповідно до ч.5 ст.265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Судом встановлено, що позивач ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» понесло судові витрати, що складаються з 3028 гривень, сплаченого судового збору.

Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, ч.1 ст. 142 ЦПК України, стягненню із ОСОБА_1 на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» підлягає 50 відсотків судового збору в розмірі 1514 грн., позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 1514 грн.

Водночас відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Як вбачається з п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1,2 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

На виконання вимог ст. 134 ЦПК України представником позивача в позові було надано орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, а саме на суму 9000 грн.

На виконання вимог ч.3 ст. 137 ЦПК України до позову додано Договір про надання правової допомоги №01-07/2024 від 01 липня 2024 року укладений між адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», заявку про надання юридичної допомоги № 581 від 30 липня 2024 року до договору 01-07/2024 від 01 липня 2024 року, згідно якого загальна ціна послуг 9000 грн., акту №1 про надання юридичної допомоги від 06 серпня 2024 року, згідно якого вартість наданих послуг складає 9000 грн.

У відповідності до висновку Великою Палатою Верховного Суду, викладеного у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, визначено цілі оцінки витрат на професійну правничу допомогу: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включно з підготовчою до її розгляду, збиранням доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються за договором і на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості; розмір компенсації витрат адвоката встановлюється договором про надання правничої допомоги на підставі доказів; сума компенсації визначається за детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і витрат, необхідних для надання правничої допомоги; заявлені витрати на адвоката мають бути співмірними зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг і виконаних робіт; ціною позову та (або) зазначеним справи для сторони, в тому силі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Враховуючи, що позов було задоволено повністю, а також, що розмір наданої позивачу правової допомоги є співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання робіт з надання правової допомоги, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову і значенням справи для сторін, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 9000 грн. витрат на професійну правову допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 15, 16, 20, ст.ст. 252-257, 267, ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554, ст. 610-611, 1046-1050, ч. 1 ст. 1054, ч. 2 ст. 1054, ч. 3 ст. 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 95, 141, 142, 206, 228, 229, 235, 258, 263, 264, 265, 268, 279, 280, 289, 354 ЦПК України

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за договором № 010/0818/82/0036986 від 27.03.2012 року в розмірі 21267,97 гривень (двадцять одну тисячу двісті шістдесят сім гривень дев`яносто сім копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» 1514 грн. (одну тисячу п`ятсот чотирнадцять гривень) судових витрат, що складаються із 50% сплаченого судового збору.

Повернути ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» судові витрати, що складаються зі 50%сплаченого за платіжною інструкцією № від 16.08.2024 судового збору, що становить 1514 грн. (одну тисячу п`ятсот чотирнадцять гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» понесені ним судові витрати на правову допомогу у розмірі 9000 грн. (дев`ять тисяч гривень).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження:

Позивач: товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР»-, адреса: 01133, м. Київ, вул.Мечнікова, 3 офіс 306;

Відповідач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлено: 18 жовтня 2024 року

Суддя: О. В. Пилипчук