Провадження № 2-з/761/566/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Пономаренко Н.В.

за участю секретаря Яцишина А.О.

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про забезпечення доказів до подання позовної заяви, -

в с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду міста Києва в порядку ст.ст.116-118 ЦПК України надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви, згідно з якої заявник просила суд:

1. Витребувати у Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (01601, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 26, код ЄДПОУ 37996391) витяг з Бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території» (наказ Міністерства внутрішніх справ України від 27.09.2022 №614) щодо перетинання державного кордону України (в`їзд та виїзд та країну виїзду) у період з 24.02.2022 та по день запиту суду ОСОБА_1 /KONONENKO OLEKSANDR, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; громадянство Україна; паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Броварським МВ ГУ МВС України в Київській області 28.08.2009.

2. Витребувати у Посольства Республіки Польща в Києві (01901, м. Київ, вул. Ярославів Вал, 12, тел. НОМЕР_3 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 ): Документ сформований в системі «Електронний суд» 06.09.2024 8 а) відомості про підприємства/організації в яких працював (працює) ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на території Республіки Польща та інших іноземних держав у період з 24.02.2022 та по дату винесення судом ухвали про забезпечення доказів: повна назва; адреса; код юридичної особи; контактні дані; термін роботи по кожному підприємству/організації окремо. б) отриманий ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , дохід за час працевлаштування по кожному підприємству/організації окремо. в) відомості про присвоєння ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , номеру PESEL UKR.

3. Витребувати у Головного управління Державної податкової служби у Київській області (03151, м. Київ, вул. Святослава Хороброго, 5-А, ) відомості про отриманий ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , дохід на території іноземних держав в період з 24.02.2022 по день запиту та відомості про декларування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , отриманого доходу на території іноземних держав та відомості про код річного податкового декларування іноземного доходу, отриманого за кордоном.

4. Витребувати у польського комерційного банку BNP Paribas Bank Polska S.A. (укр.БіЕнПі Паріба Банк Польща), місцезнаходження: вул. Каспшака, 2, м. Варшава, 01-211, Республіка Польща, зареєстрований в Реєстрі підприємців Державного судового реєстру Районним судом столичного міста Варшави у Варшаві, XIII господарський відділ Державного судового реєстру, за номером KRS , за номером NIP 526-10-08-546) інформацію: про власника банківських карток НОМЕР_4 (строк дії по 04/26) та НОМЕР_5 (строк дії по 02/28); виписки з банківських рахунків за картками НОМЕР_4 та НОМЕР_5 за період з 24.02.2022 по день запиту суду.

5. Витребувати у ОСОБА_1 (майбутнього Відповідача), ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , відомості про отриманий ним на території Республіки Польща та інших іноземних держав дохід у період з 24.02.2022 по серпень 2024, а також відомості про підприємства/установи/організації, в яких він працював/працює у період з 24.02.2022 та по день запиту суду. виписки з банківських рахунків за картками НОМЕР_4 (строк дії 04/26) та НОМЕР_5 (строк дії по 02/28) за період з 24.02.2022 по день запиту суду.

Заяву обґрунтовано тим, що заявник ОСОБА_1 має намір звернутися до Святошинського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

У заяві вказано, що 02 травня 2024 року рішенням Святошинського районного суду міста Києва у справі №759/4384/24 з громадянина України ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь заявника було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок, щомісячно, починаючи з 29 лютого 2024 року і до досягнення нею повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_5 , яке набрало законної сили 04 червня 2024 року. При цьому, вказано, що донька ОСОБА_2 з 01 вересня 2023 року навчається у Національному технічному університеті України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» (м. Київ) на факультеті прикладної математики (денна форма навчання, бюджетне фінансування, стипендією не забезпечується). У зв`язку із зазначеним вона не має змоги влаштуватися на роботу, оскільки здобуває вищу освіту за денною формою навчання, а отже, позбавлена можливості самостійно утримувати себе, а тому потребує, зокрема, але не виключно, матеріальної допомоги від своїх батьків. ОСОБА_2 , донька відповідача, проживає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , повністю перебуває на утриманні своєї матері. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Заявником вказано, що вона одноосібно утримує доньку (оплата комунальних послуг, за місцем проживання доньки, оплата послуг інтернет-провайдера, транспортні затрати, купівля одягу тощо), яка досягла повноліття, проте продовжує навчання в університеті. Натомість, відповідач кошти на утримання дитини в добровільному порядку взагалі не надає доньці. Потреба в матеріальній допомозі означає, що сукупний дохід особи не забезпечує їй підтримання нормальної життєдіяльності, яка є критерієм визначення прожиткового мінімуму. Батько дитини (майбутній відповідач) демонструє стабільну категоричну позицію, спрямовану на уникнення виконання ним батьківського обов`язку по відношенню до своєї повнолітньої доньки. При цьому ОСОБА_1 є працездатною та здоровою людиною, може працювати і належним чином виконувати свої батьківські обов`язки по відношенню до своєї повнолітньої доньки, яка навчається і не може себе забезпечувати самостійно, а не обмежуватися записом про нього у графі «батько» у свідоцтві про народження дитини. Після 24.02.2022 ОСОБА_1 виїхав закордон. Зокрема, заявник зазначає, що роботою ОСОБА_1 забезпечений, відповідно отримує заробітну плату, має дохід і сплачує податки в країні ЄС, у зв`язку із отриманням ОСОБА_4 доходу за кордоном, на території ЄС, податки з такого доходу сплачуються за бюджету країни, де працює відповідач, а не до бюджету України, а тому, доходи ОСОБА_5 отримані в країнах ЄС, не можуть бути відображені у системі оподаткування України. Заявнику відомо, що ОСОБА_6 отримує дохід за кордоном в Республіці Польща, починаючи з другого півріччя 2022 року і по сьогоднішній день, але у позивача відсутні будь-які підтверджуючі документи щодо місця роботи відповідача і розміру його заробітної плати.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 зазначає, що з метою забезпечення права на судовий захист та враховуючи неможливість отримання нею самостійно відповідних доказів, на її думку існує необхідність витребувати письмові докази. Отримання відомостей щодо доходу ОСОБА_5 на території Польщі та інших іноземних держав надасть можливість заявнику звернутися до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Витребовувані докази матимуть значення для вирішення в подальшому відповідної цивільної справи за позовом заявника.

В обґрунтування неможливості отримання вказаних доказів самостійно заявником зазначено, що на адвокатський запит в інтересах ОСОБА_2 від 17.04.2024 №17/С/17/17-04-2024 щодо надання інформації про перетинання державного кордону України у період з 23.02.2022 по 17.04.2024 стосовно громадянина України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (лист №19- 27628/18/24-Вих від 19.04.2024 додається) надано відповідь, що наявна запитувана інформація, без особистої письмової згоди особи, буде надана на виконання відповідного судового рішення при витребування зазначеної інформації. Таким чином, у неї відсутні правові підстави для отримання відповідної інформації. Затребувана інформація має значення для вирішення в подальшому цивільної справи за позовом Заявника щодо стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

В судовому засіданні заявник підтримала вказану заяву та просила її задовольнити у повному обсязі із викладених в ній підстав.

Заінтересовані особи в судове засіданні не з`явились, про місце, дату та час судового засіданні повідомлялись належним чином. Від ОСОБА_2 надійшло клопотання у якій вона просила розгляд заяви ОСОБА_1 проводити без її участі, подану заяву підтримує і просить задовольнити.

Вислухавши заявницю, дослідивши заяву та додані до неї документи, суд вважає, що заява про забезпечення доказів задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Водночас, враховуючи положення ч. 3 ст. 118 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути заяву про забезпечення доказів за відсутності вказаних осіб.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Частиною другою вищезазначеної статті визначено, що способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів.

Згідно із частиною першою статті 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Згідно із ч.1 ст. 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів; спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази.

Частиною першою статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини 1 статті 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

За змістом наведених норм обов`язковою умовою для вжиття судом заходів щодо забезпечення доказів є встановлення обставин, які дають підстави для висновку, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Обов`язок доведення таких обставин покладається на особу, яка звертається до суду із заявою про забезпечення доказів.

Окрім того, аналізуючи зазначені вище положення ЦПК України у зіставленні з вимогами заявника насамперед слід зауважити, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено або збирання або подання останніх стане згодом неможливим чи утрудненим.

Тобто забезпечення доказів - це механізм не лише здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, а й насамперед запобігти їх імовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 9901/845/18.

Разом з тим, заяву про забезпечення доказів, подану в порядку статей116-117 ЦПК України, слід відрізняти від клопотання про витребування доказів, яке може бути подане учасником справи відповідно до статті 84 ЦПК України, оскільки вони є різними за своєю правовою природою.

Більш того, потрібно розрізняти витребування доказів як спосіб забезпечення доказів, що в майбутньому можуть бути втрачені або їх подання виявиться ускладненим (статті116-119 ЦПК України), та витребування доказів як допомогу суду особам, котрі беруть участь у справі, у поданні відповідно доказу, який неможливо отримати самостійно (стаття 84 ЦПК України).

Суд при вирішенні питання про забезпечення доказів має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення доказів; забезпечення збалансованості прав та інтересів сторін; наявності взаємозв`язку між забезпеченням доказів, витребуванням певної інформації, і предмету позовних вимог, а також запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб учасників даного судового процесу, а також те, що є наявні підстави вважати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Ці обставини суд вважає істотними і необхідними для забезпечення доказів.

Так, відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Разом із тим, в заяві заявником не доведено та не надано жодного обґрунтування необхідності забезпечення доказів у запропонований заявником спосіб, зокрема, щодо виконання умови дійсної наявності підстав припускати, що вказаний в заяві засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Окрім того, матеріали заяви не містять належних і допустимих доказів, що майбутній відповідач ОСОБА_1 перебуває за кордоном, а також доказів, що він працює в республіці Польща, що вказані у заяві банківські рахунки належать саме ОСОБА_1 , а також не обґрунтовано період за який вона просить витребувати зазначені у заяві докази.

Окрім того, заявник не позбавлена права на звернення з клопотання про витребування доказів в порядку ст. 84 ЦПК України, під час розгляду позовної заяви в суді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 116, 117, 84, 258-261, 353 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

у задоволенні заяви - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст.261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Київського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: