ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 жовтня 2024 року

м. Харків

справа № 638/7288/21

провадження № 22-ц/818/3384/24

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідачі: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за клопотанням ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 04 липня 2024 року, постановлене суддею Бородіною Н.М.

в с т а н о в и в :

У травні 2021 року ОСОБА_1 , звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути заборгованості за договором позики в сумі 84550 дол. США та 3% річних в сумі 1855 дол. США у відповідності до ст. 625 ЦК України.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 24 червня 2023 року заяву ОСОБА_1 задоволено повністю. До вирішення спору по суті та набранням рішення у справі законної сили: заборонено відчудження щодо нерухомого майна, яке перебуває у власності ОСОБА_2 , а саме: нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа (кв.м): 59,2; житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , загальна площа (кв.м): 38,0, житлова площа (кв.м): 20,8; гаражу, літ. "В-1" загальною площею 33,0 кв.м., адреса нерухомого майна: АДРЕСА_3 ; гаражу, літ. "И-1" загальною площею 30,3 кв.м., адреса нерухомого майна: АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 , комунальна, адреса нерухомого майна: АДРЕСА_3 , загальна площа (кв.м): 126,4, житлова площа (кв.м): 80,0.

Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 22 листопада 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в сумі 84550 доларів США, 3% річних в сумі 1855 доларів США. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 11350 грн.

10 червня 2024 року представник ОСОБА_2 адвокат Шевченка О.О. подав клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 04 липня 2024 року в задоволені заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 адвокат Ключник О.М. просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою задовольнити заяву про скасування заходів забезпечення позову в повному обсязі.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права; зазначає, що суд розглядав питання про забезпечення позову без відповідачки, позбавив її права на належне оскарження. Станом на дату прийняття оскаржуваного рішення ОСОБА_2 не належало наступне майно, а саме 61/100 частини квартири АДРЕСА_5 ; житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_2 ; гараж літ. В-1 та гараж літ. И-1. Зазначені об`єкти були подаровані ОСОБА_2 , ще у 2009 році. Ухвала про забезпечення позову порушує приватне право іншої особи на належне їй майно.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1ст. 367 ЦПК України- в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що доказів реєстрації за ОСОБА_4 права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , гараж, літ. "В-1" загальною площею 33,0 кв.м., адреса нерухомого майна: АДРЕСА_3 ; гараж, літ. "И-1" загальною площею 30,3 кв.м., адреса нерухомого майна: АДРЕСА_3 , суду не надано. Особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала (ч.4 ст. 158 ЦПК України).

Відповідно до ч. ч. 7-10 ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

За змістом даних норм скасування заходів забезпечення позову пов`язане не із правомірністю їх вжиття, а із результатами розгляду справи і вирішення спору по суті чи залишенням позову без розгляду, або закриття провадження у справі.

Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 24.06.2021 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. До вирішення спору по суті та набранням рішення у справі законної сили: заборонено відчуження щодо нерухомого майна, яке перебуває у власності ОСОБА_2 , а саме: нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа (кв.м): 59,2; житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , загальна площа (кв.м): 38,0, житлова площа (кв.м): 20,8; гараж, літ. "В-1" загальною площею 33,0 кв.м., адреса нерухомого майна: АДРЕСА_3 ; гараж, літ. "И-1" загальною площею 30,3 кв.м., адреса нерухомого майна: АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 , комунальна, адреса нерухомого майна: АДРЕСА_3 , загальна площа (кв.м): 126,4, житлова площа (кв.м): 80,0.

Як убачається з даних інформації Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно, станом на час постановлення вказаної ухвали за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на вказане майно.

Крім того, ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 22 квітня 2024 року за клопотанням ОСОБА_1 скасовано заходи забезпечення позову, щодо встановлення заборони відчуження нерухомого майна, яке перебуває у власності ОСОБА_2 , а саме: нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа (кв.м): 59,2.

Також ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 07 травня 2024 року за клопотанням ОСОБА_1 скасовано заходи забезпечення позову щодо встановлення заборони відчуження нерухомого майна, яке перебуває у власності ОСОБА_2 , а саме: 61/100 частини квартири АДРЕСА_5 , загальна площа (кв.м): 126,4, житлова площа (кв.м): 80,0.

З доданих до заяви про скасування заходів забезпечення позову, поданої ОСОБА_2 , убачається, що на підставі договору дарування від 18.05.2009 року ОСОБА_2 подарувала, а ОСОБА_4 прийняв в дар, гараж, літ. "И-1" загальною площею 30,3 кв.м., адреса нерухомого майна: АДРЕСА_3 . (а.с.197 т.1)

18.05.2009 року ОСОБА_2 на підставі договору дарування подарувала, а ОСОБА_4 прийняв у дар гараж, літ. "В1" загальною площею 33,0 кв.м., адреса нерухомого майна: АДРЕСА_3 . (а.с.198 т.1)

На підставі договору дарування від 17.09.2009 року ОСОБА_2 подарувала, а ОСОБА_5 прийняв у дар житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_2 . (а.с.200 т.1)

Доказів реєстрації за вказаними особами права власності на зазначене нерухоме майно суду не надано.

Суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову, оскільки підстав для їх скасування з огляду на задоволення позовних вимог не вбачається.

Проте, особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися за захистом своїх прав до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Ухвала суду першої інстанції є законною, постановленою з дотриманням норм процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).

Враховуючи, що справа по суті спору не розглядалась, питання щодо розподілу судових витрат за подачу апеляційної скарги не вирішується.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381 384, 389 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 04 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова

Повне судове рішення виготовлено 23.10.2024 року.