Справа № 669/564/24
Провадження № 2/669/221/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2024 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі :

головуючого судді Бараболі Н.С.,

з участю: секретаря судового засідання Бабоян А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в селищі Білогір`я в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

17.06.2024 року ТОВ «ФК«Фінтраст Україна» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 61392,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 14.10.2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено електронний договір №6014796 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого відповідачці був наданий кредит в сумі 20000,00 грн. строком на 360 днів з можливістю продовження строку кредиту. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання виконало та надало кредит в сумі 20000 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідачки № НОМЕР_1 . Сторони укладаючи кредитний договір передбачили нарахування процентів на наступних умовах: стандартна процентна становить 1,99% в день та застосовується в межах строку кредиту. Відповідачка не здійснила сплату процентів та не повернула тіло кредиту.

25.09.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу № 25.09/23-Ф, відповідно до умов якого позивач отримав право вимоги за кредитним договором. Станом на дату звернення до суду заборгованість за кредитним договором становить 61392,00 грн., яка складається з: тіла кредиту 20000,00 грн., нараховані проценти 41392,00 грн. Після придбання права вимоги до відповідача позивач не здійснював додаткових нарахувань за кредитним договором.

Ухвалою суду від 02 липня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження провадження у справі за даним позовом без виклику сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив розглядати справу без участі позивача.

ОСОБА_2 відзиву на позов не подала.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

14.10.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір № 6014796 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого товариство зобов`язалося надати споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені договором.

Сума кредиту складає 20000,00 гривень на строк 360 днів, з періодичністю сплати процентів кожні 30 днів (п.п.1.2-1.4 П.1 договору про надання споживчого кредиту).

Стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується у межах кредиту вказаного в п.1.4 договору (п.п.1.5.1 П.1 договору про надання споживчого кредиту). Вказаний договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором М464910, 14.10.2022 року ОСОБА_1

14.10.2022 р. позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора «М464910» був підписаний також Додаток №1 до договору №6014796 «Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача» та Паспорт споживчого кредиту, з підписанням яких відповідач погодився з загальною вартістю кредиту, порядком та сумами платежів.

29.09.2023 року між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом, та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», як фактором, було укладено Договір факторингу № 25.09/23-Ф, згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором №6014796 від 14.10.2022 р.

Заборгованість відповідача перед позивачем по Кредитному договору не сплачена і на дату звернення до суду складає: 61392 грн., з яких: 20000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 35820,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами, 5572,00 грн. нараховані позивачем проценти за 14 календарних днів.

Згідно картки обліку договору (розрахунку заборгованості) ОСОБА_1 за договором №6014796 від 14.10.2022 загальна заборгованість станом на 24.09.2023 становить 55820,00 грн., яка складається з: 20000,00 грн. основний борг, 35820,00 грн. проценти.

Згідно інформації АТ КБ "Приватбанк" №20.1.0.0.0./7 - 240808/53365 від 15.08.2024 року встановлено, що ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 в банку емітовано карту № НОМЕР_1 на яку 14.10.2022 року здійснено переказ коштів на суму 20000,00 гривень.

Згідност.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а в ч.1ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.512, ст. 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» заборгованість за договором №6014796 від 14.10.2022 року в сумі 61 392,00 грн., з яких: 20000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 41392,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 2 422,40 грн.

Згідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Щодо розподілу судових витрат позивача на правову допомогу адвоката, слід зазначити, що за приписами ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За приписами пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним щодо предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному статтею 137 ЦПК України. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Як зазначено у ч.4-6 вказаної статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу в сумі 10 000,00 грн. позивачем надано суду Договір про надання правової допомоги № 28/03-2024 від 28.03.2024 р., укладений з адвокатом Городніщевою Є.О., відповідно до якого остання взяла на себе зобов`язання з надання правової допомоги позивачу. У розділі 2 вказаного Договору сторони передбачили, що оплата за надані послуги складається з суми вартості послуги, зазначених у рахунку-фактурі. Факт надання послуг підтверджується звітом про надання правової допомоги.

Також на підтвердження розміру понесених витрат на правову допомогу позивачем надано суду: звіт про надання правової допомоги від 06.06.2024 р. згідно Договору про надання правової допомоги № 28/03-2023 від 28.03.2024 р., на загальну суму 10 000,00 грн.; рахунок №3125-06/06-2024 від 06.06.2024р.; платіжну інструкцію від 07.06.2024р. №5202 про оплату ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» 10 000,00 грн. адвокату згідно рахунка №3125-06/06-2024 від 06.06.2024р.

Отже, позивачем проведено оплату за правову допомогу надану адвокатом за Договором № 10/07-2023 від 10.07.2023 р.

Враховуючи відсутність клопотання відповідачки про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, суд доходить висновку про обґрунтованість стягнення витрат на правову допомогу у заявленому позивачем розмірі на суму 10 000 грн.

Керуючись ст.ст.2, 12, 13, 76, 81, 133, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280 ЦПК України, ст.ст. 525,526, 512, 514, 612, 1048,1049,1050, 1077 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» () заборгованість за кредитним договором №6014796 від 14.10.2022 року в сумі 61392,00 грн. (шістдесят одна тисяча триста дев`яносто дві гривні), з яких 20000,00 грн. сума кредиту, 41392,00 грн. сума процентів за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» судовий збір в розмірі 2422, 40 грн., та витрати на правничу допомогу в розмірі 10000 грн., а всього разом 12422,40 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін:

Позивач: - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», , місце знаходження: 03150, місто Київ, вул. Загородня, буд.15, офіс 118/2.

Відповідач: ОСОБА_1 , (РНОКПП: НОМЕР_2 ), зареєстрована по АДРЕСА_1 .

Суддя Наталія БАРАБОЛЯ