Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/160/24
Провадження № 2-н/945/53/24
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

29 січня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Шаронової Н.О., розглянув заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївська електропостачальна компанія (54017, м. Миколаїв, вул. Погранична, буд. 39/1; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 42129888; МФО 326461) про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) боргу за спожиту в період з 01 грудня 2019 року по 15 лютого 2022 року електроенергію в сумі 5923 грн. 38 коп., -

встановив:

23 січня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю Миколаївська електропостачальна компанія (далі - заявник) звернулося до Миколаївського районного суду Миколаївської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , боргу за спожиту в період з 01 грудня 2019 року по 15 лютого 2022 року електроенергію в сумі 5923 грн. 38 коп.

Згідно з положеннями ч. ч. 3, 5 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи - у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з положеннями п. 5) ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з положеннями ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

У заяві заявник посилається на те, що заборгованість боржника станом на 01 січня 2024 року становить 5923 грн. 38 коп.

З копії довідки про спожиту та оплачену послугу електропостачання, доданої заявником до заяви, слідує, що вказана вище заборгованість боржника виникла в період з 01 грудня 2019 року по 15 лютого 2022 року.

Разом з цим, заява про видачу судового наказу була подана до суду 23 січня 2024 року.

Таким чином, стягувачем заявлено вимогу поза межами трирічного строку позовної давності, встановленого ст. 257 ЦК України.

У пункті 9 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження" судам роз`яснено, що наявність спору про право є підставою для відмови у відкритті провадження за заявою про видачу судового наказу, якщо з доданих документів вбачається пропуск позовної давності; така вимога може бути розглянута тільки у позовному провадженні.

Відповідно до п. 5) ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Оскільки з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу.

При цьому, суд роз`яснює заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Крім цього, суд роз`яснює заявнику, що відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись п. 5) ч. 1 ст. 165, ч. 1 ст. 260 Цивільного процесуального кодексу України, -

ухвалив:

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївська електропостачальна компанія про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 боргу за спожиту в період з 01 грудня 2019 року по 15 лютого 2022 року електроенергію в сумі 5923 грн. 38 коп., - відмовити.

Відповідно до ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Згідно з положеннями ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду.

Суддя Н. О. Шаронова

29.01.2024