Провадження № 2/522/7745/24
УХВАЛА

про передачу справи за підсудністю

18 жовтня 2024 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Свячена Ю.Б. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

19 серпня 2024 року представник позивача звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою від 17 вересня 2024 року Малиновський районний суд м. Одеси позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу передав на розгляд до Приморського районного суду м. Одеси, на підставі ч. 1 ст. 27 ЦПК України та ч. 9 ст. 28 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 9 ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Відповідно до даних відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області відповідач по справі була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , однак знята з реєстрації 25.09.2023 року.

Беручи до уваги наведені вище обставини, виходячи із характеру спору суд доходить висновку, що матеріали цивільної справи слід направити за належною підсудністю для розгляду по суті.

Так, підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (статті 27-30 ЦПК).

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

В силу статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Зі змісту ст. 28 ЦПК України вбачається, що позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 9, 10 ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні.

Так, ідея справедливого судового розгляду передбачає здійснення судочинства на засадах рівності та змагальності сторін.

Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу та докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента (mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Домбо Бегеер Б. В. проти Нідерландів» («Dombo Beheer B. V. v. The Netherlands») від 27 жовтня 1993 року, заява № 14448/88).

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України). Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Одним з елементів верховенства права є дотримання прав людини, зокрема права сторони спору на представлення її позиції та права на справедливий судовий розгляд (пункти 41 і 60 Доповіді «Верховенство права», схваленої Венеційською комісією на 86-му пленарному засіданні, місто Венеція, 25-26 березня 2011 року).

Відповідно до ст. 1 ЦПК України цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства

В Цивільному процесуальному кодексі України наявна глава 2 під назвою «Цивільна юрисдикція, яка в свою чергу розподіляється на параграфи, а саме: «Предметна та суб`єктна юрисдикція», «Інстанційна юрисдикція», «Територіальна юрисдикція (підсудність)».

Як вбачається з матеріалів справи відповідач по справі мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . Крім того, згідно Довідки з відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області відповідач знятий з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , близько року на момент подання позовної заяви. Тож, останнім відомим місцем перебування відповідача слід вважати адресу його мешкання, зазначену у позовній заяві, а саме: АДРЕСА_2 .

Отже, з огляду на зазначене, суд вважає, що матеріали цивільної справи було помилково направлено до Приморського районного суду м. Одеси. Оскільки місце мешкання відповідача, зазначене в позовній заяві, територіально відноситься до юрисдикції Малиновського районного суду м. Одеси, суд доходить до висновку, що матеріали цивільної справи підлягають направленню для розгляду за підсудністю до названого суду, до якого позивач звернувся першочергово.

Разом з тим, враховуючи, що дана справа направлена до Приморського районного суду м. Одеси помилково, наразі, перенаправлення справи за належною підсудністю не може вважатися спором про підсудність.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Тому суд приходить до висновку що вказані позовні матеріали слід передати за підсудністю до Малиновського районного суду м. Одеси (65033, м. Одеса, вул. Василя Стуса, 1а) для розгляду по суті.

Згідно ч. 3 ст. 31 ЦПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим кодексом підсудністю, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження.

Керуючись ст. 31, 32, 258-260, 354 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу повернути до Малиновського районного суду м. Одеси (65033, м. Одеса, вул. Василя Стуса, 1а), для розгляду по суті.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали.

Суддя Ю. Б. Свячена