Справа № 945/2144/24
н/п 2/490/3478/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2024 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатін О.В., дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Національної поліції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державна казначейська служба України, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

06.09.2024 року до Миколаївського районного суду Миколаївської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Національної поліції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державна казначейська служба України, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 09.09.2024 року справу було передано на розгляд за підсудністю до Центрального районного суду м. Миколаєва.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.10.2024 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В.

01.10.2024 року матеріали справи передано для розгляду судді.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 03.10.2024 року вищезазначений позов було залишено без руху.

17.10.2024 року позивачка надала суду заяву на виконання вимог вищезазначеної ухвали від 03.10.2024 року зі зміненою позовною заявою, в якій зазначила відповідачем Державу Україна в особі Національної поліції України (, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, 10).

Дослідивши матеріали позовної заяви (зміненої) суддя вважає за необхідне зазначити таке.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.

Згідно статтею 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

За загальним правилом підсудність справ визначається за місцем проживання або місцезнаходженням відповідача.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходження відповідача - Національної поліції України: м. Київ, вул. Академіка Богомольця, 10, що не відноситься до територіальної підсудності Центрального районного суду м. Миколаєва.

Натомість, статтею 28 ЦПК України визначено випадки альтернативної підсудності, тобто за вибором позивача.

За ч . 4 ст. 28 ЦПК України позови пов`язані з відшкодуванням шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, в обгрунтування своїх вимог позивачка посилається на положення Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду".

На даному етапі (відкриття провадження) у суду відсутні повноваження надавати оцінку обгрунтованості позовних вимог позивачки та її посилань на ті чи інші норми законодавства, чи обставини, суд лише може констатувати зазначені позивачкою в позовній заяві предмет та підстави позову та враховувати їх при визначені підсудності конкретної справи.

Так, з витягу з реєстру територіальної громади міста Миколаєва вбачається, що зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання позивачки є адреса: АДРЕСА_1 . Вказана адреса до територіальної підсудності Центрального районного суду м. Миколаєва не відноситься.

Таким чином, з огляду на суб`єктний склад сторін та предмет позову, вказана справа не підстудна Центральному районному суду міста Миколаєва ні за загальним правилом підсудності, оскільки місцезнаходження відповідача - Національної поліції України: м. Київ, вул. Академіка Богомольця, 10, також вказана справа не підстудна Центральному районному суду міста Миколаєва і за правилом альтернативної підсудності, оскільки зареєстроване місце проживання позивачки ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 .

Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно з ч.1 ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

Окремо варто відзначити те, що відповідно до ч. 1 ст. 378 ЦПК України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, суд приходить до висновку: враховуючи звернення до суду з порушенням правил підсудності, провадження у справі не може бути відкрито в даному суді, а справа підлягає направленню за підсудністю.

Враховуючи положення частини четвертої статті 28 ЦПК України та оскільки зареєстроване місце проживання позивачки ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , матеріали позовної заяви слід передати до Заводського районного суду м. Миколаєва.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст.27, 28, 31, 32, 187, 258-261, 353 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу № 945/2144/24 за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Національної поліції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державна казначейська служба України, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, передати за територіальною підсудністю до Заводського районного суду м.Миколаєва.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.В. Саламатін