Справа № 352/1758/24
Провадження № 2-о/344/434/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Антоняка Т.М.,

секретаря Мрічко Н.І.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду, цивільну справу, в порядку окремого провадження, за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Тисменицька міська рада Івано-Франківської області, про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, а саме факту проживання з 2015, тобто більше п`яти років до часу відкриття спадщини, однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявниця у поданій заяві вказала, що у 1980 роках проживала разом ОСОБА_3 у фактичних шлюбних відносинах, у яких у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Оскільки в офіційному шлюбі вони не перебували, то батько сина був записаний з її слів. У подальшому вони тривалий час не проживали разом і не підтримували шлюбних відносин. З 2015 року вони знову почали разом проживати однією сім`єю в АДРЕСА_1 , тобто між ними склалися фактичні шлюбні відносини.

Вказується на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер. За час їхнього спільного проживання вони вели спільне господарство, несли спільні витрати на утримання майна, придбували спільне майно та вчиняли інші дії, властиві для сім`ї. Після смерті ОСОБА_3 залишилося належне йому на праві власності майно, а саме право власності на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності А/Ф «Відродження», розміром 24,01/0,58 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що посвідчується Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РН № 244061, виданим Тисменицькою райдержадміністрацією 09 лютого 2005 року, зареєстрованим в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 720. Права на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства агрофірми «Відродження»-ТзОВ «Колос» с. Одаї та право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , в якому вони проживали і вона на даний час продовжує проживати.

Заявниця зазначила, що після смерті ОСОБА_3 вона звернулась до Приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Проте, нотаріус відмовив у реєстрації спадкової справи за її заявою, повідомивши, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказане спадкове майно неможливо, оскільки нею не надано документів, що підтверджують родинний зв`язок зі спадкодавцем або докази перебування у шлюбі, як це передбачено чинним законодавством та підпунктом 4.1. глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 Зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 за № 282/20595.

Як вказує заявниця, підстава пред`явлення даної заяви полягає в тому, що оскільки вона не перебуває у родинних відносинах зі спадкодавцем ОСОБА_3 і не перебувала в офіційному шлюбі, то не може оформити право власності на спадкове майно, що належало йому на момент смерті. Інших спадкоємців, котрі б могли і мали право на прийняття спадщини, немає.

Заявниця та її представник у судовому засіданні підтримали доводи заяви. Просять заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи не прибув у судове засідання, належно повідомлявся про час і місце розгляду справи.

У судовому засіданні допитано свідків.

Так, свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні повідомив, що доводиться братом заявниці. Йому відомо, що сестра прожила з чоловіком разом близько 10 років. Здійснювала поховання ОСОБА_3 ОСОБА_1 і надалі проживає у тій хаті, у якій жили разом із чоловіком.

Свідок ОСОБА_6 повідомила, що знайома із заявницеб тривалий період часу, є її сусідкою. Свідку відомо, що ОСОБА_1 проживала у селі Чорнолізці разом із ОСОБА_3 приблизно 8 років. У них є спільний син. ОСОБА_1 здійснювала поховання ОСОБА_3 , поставила йому пам`ятник.

Заслухавши пояснення заявника та її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Як слідує з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 8).

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи від 28.02.2020 № 32, виданої Чорнолізькою сільською радою Тисменицького району, зареєстроване місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , було за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11).

У довідці Тисменицької міської ради № 211 від 23.05.2024 зазначено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживав разом з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за однією адресою в АДРЕСА_1 , котра проводила похорони після його смерті. і продовжує проживати за даною адресою на даний час (а.с. 12).

Також, як слідує з копії Свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками зазначено: батько - ОСОБА_7 , мати - ОСОБА_1 (а.с. 16).

Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст.ст. 1218, 1220, 1221, 1223, 1264 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1258 ЦК спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 3, ст. 4 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи, встановлення факту постійного спільного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_3 , є необхідним заявниці для отримання права на спадкування після його смерті.

Відтак, оцінюючи усі докази в їх сукупності, суд вважає доведеними обставини, на які посилається заявниця, а саме факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з 2015, тобто більше п`яти років до часу відкриття спадщини, проживала однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказані обставини знайшли своє підтвердження дослідженими письмовими доказами та поясненнями, наданими у судовому засіданні заявниці та свідків.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 263-265, 315 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, зокрема те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з 2015, тобто більше п`яти років до часу відкриття спадщини, проживала однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Антоняк Т.М.

Повний текст рішення складено та підписано 22.10.2024 року.