СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/4725/24

пр. № 2/759/2599/24

03 жовтня 2024 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Журибеда О.М.

за участю секретаря -Хвостенко О.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Київ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: Дванадцята київська державна нотаріальна контора про визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, через свого представника ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно та просять визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на частки квартири АДРЕСА_1 , після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Львів, актовий запис про смерть №23825.

Свої вимоги аргументують тим, що батьки позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у рівних долях отримали у приватну власність квартиру АДРЕСА_1 . Ще за життя батьком позивача на підставі договору дарування поадрував належну йому частку квартири АДРЕСА_1 своїй доньці - позивачу у справі. Іншу частку квартири матір позивача заповіла своїй доньці. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивача - ОСОБА_3 28.02.2023 року 12 КДНК було заведено спадкову справу №226/2023 після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . До складу спадщини увійшла частка вищевказаної квартири. У зв`язку з відсутністю оригіналу свідоцтва про право власності на житло від 31.05.1996 року, позивач звернулась до Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації із заяваю та пакетом документів для оформлення дублікату свідоцтва. Відповіддю Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації від 07.02.2024 року №32/9 позивачу було відмовлено у видачі дублікату свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 . Як наслідок, через відсутності документів, що посвідчують право власності на спадкове майно, державним нотаріусом 12 КДНК було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.02.2024 року щодо видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину на її ім`я за законом на частку квартиру АДРЕСА_1 , після смерті матері ОСОБА_3 .

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 11.03.2024 року у справі відкрито провадження за загальними правилами позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 23.07.2024 року у справі закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав в повному обсязі.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Представники відповідачів в судове засідання не з`явились про дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась позивач ОСОБА_1 , батькоми якої є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 17.08.1989 року.

Згідно з розпорчдженням (наказом) від 31.05.1996 року №1150, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 у рівних долях отримали у приватну власність квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 31.05.1996 року, видане Органом приватизації державного житлового фонду Київського державного авіаційного заводу.

Згідно договору дарування від 26.05.1998 року, посвідченого державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Дмитрієвою Т.М., ОСОБА_4 подарував позивачу частку квартири, що знаходиться в АДРЕСА_2 .

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав від 19.02.2024 року №366217981, право власності на частку кваритри за адресою: АДРЕСА_2 зареєстрована за позивачем - ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивача ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 16.12.2022 року, видане Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м. Київ), актовий запис №23825.

Відповідно до інформаційної довідки серії КВ-2023 №6158 від 07.03.2023 року, виданої Комунальним підприємчством Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» померлій матері- ОСОБА_3 належить частка квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації державного житлового фонду Київського державного авіаційного заводу 31.06.1996 року та зареєстрованого в Бюро 17.06.1996 рок уза реєстровим №5917.

Згідно відповіді Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації від 07.02.2024 року №32/9 позивачу було відмовлено у видачі дублікату свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Постановою державного нотаріуса Дванадцятої київської державної нотаріальної контори від 27.02.2024 року відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме щодо видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину на її ім`я за законом на частку квартири АДРЕСА_1 , після смерті матері- ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплене заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України).

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як було встановлено судом, позивача у справі є спадкоємцем, після смерті матері ОСОБА_3 . Позивач подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, отже вважається таким, що її прийняла. Прийняття спадщини є фактом, який відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивач прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки її воля, була виражена у її діях щодо звернення з відповідною заявою до нотаріуса.

Таким чином, позивач прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, однак, позивач не може оформити прийняття спадщини та отримати відповідне свідоцтво.

У відповідності до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивач є суб`єктом набуття права власності на вищевказане спадкове майно з підстав прийняття спадщини за заповітом однак, з незалежних від неї причин вона не може оформити прийняття спадщини та отримати відповідне свідоцтво про право власності на вищевказане спадкове майно, у зв`язку із чим була вимушена звернутися за захистом прав та інтересів до суду.

З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити вимоги щодо визнання за позивачем права власності в порядку спадкування.

Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 200, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 1217, 1223, 1225, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: Дванадцята київська державна нотаріальна контора про визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 право власності в порядку спадкування за законом на частки кварти АДРЕСА_1 , після смерті матері- ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Львів, актовий запис про смерть №23825.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи якому рішення не було вручене у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.М. Журибеда