справа № 165/1329/24
провадження №2/165/423/24
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2024 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ференс-Піжук О.Р.,

за участю секретаря Король І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "Мілоан", про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

ТзОВ «Діджи Фінанс» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30.03.2021 між ТОВ «Мілоан» і відповідачем був укладений кредитний договір № 4141555, згідно з яким відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 15000 гривень. Відповідач не виконав належним чином свої кредитні зобов`язання за договором. 13.09.2021, згідно з умовами договору відступлення прав вимоги № 07Т, ТОВ «Мілоан» було відступлено право вимоги за договором на користь позивача, який набув право вимоги до відповідача на загальну суму 31674,95 грн, з яких: 12500 грн - заборгованість за тілом кредиту; 17674,95 грн - заборгованість за відсотками, 1500 грн - заборгованість за комісійними винагородами, яку позивач просить стягнути на його користь з відповідача, а також судові витрати у справі: 2422,40 грн судового збору, 6 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечує щодо постановлення заочного рішення по справі.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися. У поданому відзиві позовні вимоги визнали частково з підстав наведених у ньому (а.с.84-87) Вказали, що відповідач не погоджується з вимогами вказаного позову в частині стягнення відсотків за користування кредитними коштами, стягнення заборгованості за комісією за надання кредиту, а також з розміром витрат на правничу допомогу.

Вимоги про стягнення з відповідача відсотків за користування кредитними коштами визнають у межах погодженого сторонами договору строку надання позики з посиланням на правовий висновок у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16. Оскільки сторонами узгоджений строк кредитування 30 днів (п. 1.3 Договору), а також відсутні належні та допустимі докази щодо пролонгації строку дії кредитного договору, позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 процентів за користування кредитними коштами визнають частково в межах строку дії кредитного договору, зокрема суму основного боргу в межах укладеного договору 12 500 грн., а також суму процентів, яка була передбачена умовою договору 7125 грн., у загальному розмірі 19625 грн.

Щодо стягнення заборгованості за комісією за надання кредиту, яка передбачена пунктом 1.5.1 Договору в розмірі 1500 грн, що нараховується за ставкою 10,00% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту, наголосили, що 16.10.2011 набрав чинності Закон України N 3795-VI від 22.09.2011 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг», яким частину четверту статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» доповнено нормою такого змісту: кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 09.12.2019 у справі № 524/5152/15-ц (провадження № 61-8862сво18) дійшла висновку про те, що положення кредитного договору про сплату позичальником на користь банку комісій є в силу ст. 228 ЦК України нікчемними. У той же час Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.06.2019 у справі № 916/3156/17 дійшла висновку, що визнання нікчемного правочину недійсним за вимогою сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, адже нікчемний правочин є недійсним у силу закону. Вважають, що положення п. 1.5.1 Договору про сплату комісії за надання кредиту є нікчемними в силу ст. 228 ЦК України. Тому просять у задоволені вимоги про стягнення з відповідача комісії за надання кредиту в сумі 1500 грн відмовити. На підтвердження витрат на оплату послуг адвоката Позивачем до матеріалів справи долучено: договір про надання правової допомоги № 42649746 від 11.12.2023 з адвокатом Міньковською А. В., опис робіт надання правової допомоги на суму 6 000 грн., який включає: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «Діджи Фінанс» 2 250,00 грн. складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, у тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи 3 000, 00 грн, формування додатків до позовної заяви (письмові докази) 750,00 грн. Просять суд, вирішуючи питання про розподіл витрат на правничу допомогу, врахувати складність справи, а саме те, що вона є типовою, а тому вважають, що вартість наданих юридичних послуг є завищеними, і визнають частково в розімрі 1 000 грн, як таку, що відповідатиме критеріям розумності та співмірності. У решті позовних вимог просять відмовити.

У відповіді на відзив (а.с.91-96) представник позивача ОСОБА_3 зазначила, що 30.03.2021р. за власним волевиявленням, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в Особистому кабінеті на офіційному вебсайті ТзОВ «МІЛОАН» URL: https://miloan.ua/, ОСОБА_1 подав Заявку на отримання кредиту № 4141555. Згідно з п. 1 Кредитного договору № 4141555 від 30.03.2021 р., предмет договору. 1.1. Кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п.1.3. Договору надати Позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п.1.2. Договору (далі кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі плата) у встановлений п.1.4. Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. 1.2. Сума (загальний розмір) кредиту становить 15000.00 грн. 1.3. Кредит надається строком на 30 днів з 30.03.2021 (строк кредитування). 1.4. Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 29.04.2021.

Вказує, що загальні витрати Позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат Позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 7125.00 грн в грошовому виразі та 578.00 відсотків річних у процентному значенні. Комісія за надання кредиту: 1500.00 грн., яка нараховується за ставкою 10.00 відсотків від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом: 5625.00 грн., які нараховуються за ставкою 1.25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2,.2.3 цього Договору. Відповідно до п. 2.2.3. кредитного договору, проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п.1.6. цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п.1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначеного п.1.3, запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку встановлену п.1.6 Договору.

Вказує, що якщо заборгованість не буде погашена після завершення строку кредитування визначеного згідно з п.1.3 та п.2.3 цього Договору, виконання зобов`язань зі сплати платежів вважається простроченим Позичальником та передбачає настання наслідків обумовлених розділом 4, п.3.2.5 Договору. Наголошує, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Вважає, що чинним законодавством України, зокрема Законом України «Про споживче кредитування», відповідачу надано право отримувати плату за обслуговування кредитної заборгованості, а тому немає підстав для визнання кредитного договору в частині стягнення комісії недійсним.

Платежі за додаткові та супутні послуги Кредитодавця, обов`язкові для укладання договору: комісія за надання кредиту: 1500.00 грн., яка нараховується за ставкою 10.00 відсотків від суми кредиту одноразово. Зазначає, що платежі за додаткові та супутні послуги Кредитодавця, обов`язкові для укладання договору: комісія за надання кредиту: 1500.00 грн., яка нараховується за ставкою 10.00 відсотків від суми кредиту одноразово. Твердження представника відповідача щодо незаконності комісії у розмірі 1500 грн. яка нараховувалась одноразово вважає необґрунтованими, з посиланням на ту обставину, що відповідач під час укладення договору ознайомлювалася з його текстом та змістом в цілому, у тому числі з графіком щомісячних платежів за кредитними договором, паспортом споживчого кредиту, жодних заперечень щодо уточнення чи зміни його викладу не висловив.

Представник позивача у відповіді на відзив також зазначив, що позивач при подачі позовної заяви по даній справі скористався професійною правничою (правовою) допомогою адвоката, на підтвердженням вказаного факту надав копію Договору про надання правової допомоги № 42649746 від 11.12.2023 та додаткову угоду до нього, копію Детального опису робіт (наданих послуг), копію Акту про підтвердження факту надання правничої допомоги адвокатом виконання робіт, надання послуг. Згідно з детальним описом робіт, виконаних адвокатським бюро «Анастасії Міньковської», необхідних для надання правничої допомоги за позовом ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», щодо стягнення кредитної заборгованості на підставі Договору про надання правової допомоги № 42649746 від 11.12.2023 та додаткової угоди до нього, адвокатським бюро було надано позивачу такі послуги: Правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС». - 2250 грн.; 2. Складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, позивач - 3000 грн.; 3. Формування додатків до позовної заяви (письмові докази) -750 грн. Позивач вважає, що ціни на послуги, які надані адвокатом є ринковими в межах м Києва.

Зазначає, що у разі недотримання вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Але обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про

надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо сторона документально доведе, що вона понесла витрати на правову допомогу, а саме: буде надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Також посилається на висновок Великої Палати Верховного Суду висловлюючись щодо порядку обчислення гонорару, де вказано, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому в ст. 627 ЦК України. Тому вважає, що

позивачем надано достатню кількість доказів на підтвердження своїх позовних вимог у той час, як представником відповідача не надано доказів на підтвердження викладених у відзиві заперечень. Просить позовні вимоги задоволити в повному обсязі.

Представник третьої особи ТОВ «Мілоан» у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляд справи неодноразово та своєчасно повідомлявся належним чином, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від нього не надходило.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 30.03.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит №4141555 за умовами якого останній отримав кредит у сумі 15000 гривень строком на 30 днів з 30.03.2021, термін (дата) повернення кредиту та сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) 29.04.2021 (а.с.51-54).

Відповідно до 1.5. договору, загальні витрати Позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат Позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 7125 грн. в грошовому виразі та 578 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п.1.5.1-1.5.2 Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат Позичальника за кредитом складає 22125 грн. Загальні витрати Позичальника за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, а також строк кредиту розраховані виходячи з припущення, що Позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться не змінним та що Кредитодавець і Позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому Договорі, зокрема Позичальник здійснить повне погашення заборгованості в термін, вказаний в п.1.4 Договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження Позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань.

Відповідно п.1.5.1 Договору, комісія за надання кредиту - 1500 грн., яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово.

Відповідно до п.1.5.2. Договору, проценти за користування кредитом - 5625 грн., які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Відповідно до п.1.6-1.7 Договору, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, тип процентної ставки за цим Договором - фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2.,2.3 Договору.

Платіжним дорученням №42699932 від 30.03.2021 підтверджується перерахування ОСОБА_1 коштів у сумі 15000 грн, згідно з договором №4141555.

Відповідно до Договору факторингу №07Т від 13.09.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» до ТОВ «Діджи Фінанс» перейшло право вимоги за кредитними договорами згідно з реєстром прав вимог до вказаного договору, платіжними інструкціями (а.с.36-38).

Відповідно до Договору факторингу №07Т від 13.09.2021 та витягу з додатку №1 ТОВ «ФК «Діджи Фінанс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором №4141555 від 30.03.2021 у загальній сумі 31674,95 грн (а.с.50).

Як встановлено із розрахунку заборгованості за Договором про споживчий кредит №4141555 від 30.03.2021, за період з 13.09.2021 по 20.02.2024 загальний борг відповідача ОСОБА_1 складає 31674,95 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту - 12500 грн.; за відсотками 17674,95 грн.; комісія - 1500 грн.; пеня - 0 грн.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі (ч.1 ст.205 ЦК).

Положеннями ст.526 ЦК визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно із п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.ч.4, 5 ст.11 Закону).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

30.03.2021 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір за умовами якого відповідач отримав грошові кошти в сумі 15000 грн. на строк 30 днів до 30.03.2021 зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 5625 грн.

Згідно з п.6.1 Договору цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Мілоан».

Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією ТОВ «Мілоан» про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення ТОВ «Мілоан» електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається ТОВ «Мілоан» електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефон позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт ТОВ «Мілоан», мобільний додаток, месенджери або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номера позичальника на номер ОСОБА_1 . Після укладення цей кредитний договір надається позичальнику шляхом розміщення в особистому кабінеті позичальника (п.6.2 кредитного договору).

За змістом п.6.3 кредитного договору позичальник, приймаючи пропозицію ТОВ «Мілоан» про укладення кредитного договору, також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. правилами, паспортом споживчого кредиту та графіком платежів) договору в цілому та підтверджує, що він: ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та правил надання фінансових кредитів (послуг) ТОВ «Мілоан», що розміщені на веб-сайті ТОВ «Мілоан» та є невід`ємною частиною цього договору; не перебуває під впливом алкогольних, наркотичних, психотропних, токсичних речовин, здатний усвідомлювати значення своїх дій та управляти своїми вчинками; на момент підписання кредитного договору не існує ніяких обставин, які могли б негативно вплинути на платоспроможність позичальника та/або які створюють загрозу належному виконанню цього договору про які він не повідомив ТОВ «Мілоан» (судові справи, майнові вимоги третіх осіб тощо); вся інформація надана ТОВ «Мілоан», в т.ч. під час заповнення та відправлення заяви про надання кредиту, є повною, актуальною та достовірною; відповідає вимогам заявника, що встановлені розділом 2 правил надання фінансових кредитів (послуг) ТОВ «Мілоан», що розміщені на веб-сайті ТОВ «Мілоан» та є невід`ємною частиною цього договору.

Укладення ТОВ «Мілоан» кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ «Мілоан» ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п.6.4 договору). Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п.6.5 договору).

Згідно з п.7.1 цей договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Відповідно до п.п.2.3.1, 2.3.2 договору позичальник за наявності відповідної пропозиції позикодавця має право на пролонгацію строку користування/повернення кредиту на тих самих умовах, на певну кількість днів доступну у пропозиції, відповідно до розділу 6 правил. Для продовження строку користування кредитом позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 правил.

Відповідно до графіку платежів за договором про споживчий кредит №4141555 від 30.03.2021 (а.с.55) заборгованість ОСОБА_1 за вказаним договором мала бути сплачена 29.04.2021 в розмірі 15000 грн, з яких: 15000 грн. - кредит, 5625 грн. - проценти, 1500 грн. - комісія.

Згідно з поданим ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» розрахунком заборгованості за Договором про споживчий кредит №4141555 від 30.03.2021, за період з 13.09.2021 по 20.02.2024 загальний борг відповідача ОСОБА_1 складає 31674,95 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту - 12500 грн.; за відсотками 17674,95 грн.; комісія - 1500 грн.; пеня - 0 грн.

Дійсно, відповідно до п.2.3.1.2 договору №4141555 від 30.03.2021, позичальник може збільшити строк кредитування на один день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування. Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування на стандартних умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в п.1.6. Договору.

Проте наведені умови кредитного договору є суперечливими, так як п.п.1.3, 1.4 цього кредитного договору чітко визначено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит та проценти за користування кредитом 29.04.2021 та не вказано іншої умови.

Суд враховує правову позицію Верховного Суду в постанові від 28.03.2018 року у справі №444/9519/12 згідно з якою після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти та пеню за кредитом припиняється.

Отже, за умовами договору про споживчий кредит №4141555 сторони погодили строк його дії до 29.04.2021, тому, починаючи із зазначеної дати, банк не мав права нараховувати проценти за користування кредитом.

За таких обставин суд дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню саме узгоджений сторонами кредитного договору розмір процентів у сумі 5625 грн., які вказані у графіку платежів за договором про споживчий кредит №4141555 від 30.03.2021 року.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 не виконав зобов`язання за кредитним договором, а тому з нього на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» слід стягнути неповернутий кредит та проценти за користування кредитом у межах строку кредитування в загальному розмірі 19625 грн., в тому числі: 12500 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 5625 грн. - проценти за користування кредитом; 1500 грн. - комісія за надання кредиту.

При цьому, суд бере до уваги визнання стороною відповідача позовних вимог в частині заборгованості за договором №4141555 від 30.03.2021 в сумі 19625 грн, з яких 12500 грн сума заборгованості за тілом кредитом та 7125 грн суми за процентами за користування кредитом, де складовою суми 7125 грн є розмір процентів 5625 грн (п.15.2 Договору) та 1500 грн комісії, яка нараховується одноразово (п.1.5.1 Договору).

Щодо вимоги позивача про стягнення на користь позивача з відповідача судових витрат в сумі 6000 грн за отриману професійну правничу допомогу, то суд зазначає таке.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року N 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"(далі -Закон N 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону N 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону N 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону N 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону N 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу та інші, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, згідно зі ст. 137 ЦПК України несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання такої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При стягненні витрат на правничу допомогу необхідно враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору.

Розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає таку допомогу.

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач скористався професійною правничою (правовою) допомогою адвоката, на підтвердженням вказаного факту надав копію Договору про надання правової допомоги № 42649746 від 11.12.2023 та додаткову угоду до нього, копію Детального опису робіт (наданих послуг), копію Акту про підтвердження факту надання правничої допомоги адвокатом виконання робіт, надання послуг.

Згідно з детальним описом робіт, виконаних адвокатським бюро «Анастасії Міньковської», необхідних для надання правничої допомоги за позовом ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», щодо стягнення кредитної заборгованості на підставі Договору про надання правової допомоги № 42649746 від 11.12.2023 та додаткової угоди до нього, адвокатським бюро було надано позивачу такі послуги: Правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» - 2250 грн.; складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, позивач - 3000 грн.; формування додатків до позовної заяви (письмові докази) - 750 грн. Дані обставини підтверджуються актом про підтвердження факту надання правничої допомоги від 20.02.2024.

Згідно з ч.5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Однак відповідач, на якого покладається обов`язок доведення неспівмірності витрат, на думку суду не довів неспівмірності витрат на професійну правничу допомогу, які поніс позивач, та які обумовлені договором про надання правової допомоги № 42649746 від 11.12.2023 та додаткової угоди до нього, та підтверджені документально (а.с.12-14, 18, 32, 33).

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати,пов`язані з розглядом справи,покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмовив позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, а саме витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу з іншої сторони, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на правову допомогу у сумі 3717,60 грн. (співвідношення до 61,96% задоволених позовних вимог), оскільки саме цей розмір є достатнім та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у додатковій постанові від 14.11.2018 року у справі №753/15687/15.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволених вимог, оскільки позов задоволено частково в сумі 19625 грн., судовий збір слід стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених вимог в розмірі 2422,40 грн. (19625*100%:31674,95 =61,96%; 2422,40 *61,96:100=1500,92 грн).

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.4, 7, 12, 13, 81, 141, 223, 247, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС заборгованість за Кредитним договором №4141555 від 30.03.2021 року у загальному розмірі 19625 (дев`ятнадцять тисяч шістсот двадцять п`ять) грн, з них 5625 грн. - процентів за користування кредитом; 1500 грн. - комісії за надання кредиту.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС пропорційно задоволеним вимогам 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн 92 грн. сплаченого судового збору та 3717 (три тисячі сімсот сімнадцять) грн 60 грн. понесених витрат на правову допомогу.

У решті позовних вимог- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники судового розгляду:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», місце знаходження: 04112, місто Київ, вулиця Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, .

Представник позивача: Гайова Анастасія Сергіївна, вул. Київська, 243-А, а/с 897, м. Бровари, Броварський район Київська область, РНОКПП НОМЕР_1 ;

Відповідач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

Представник відповідача: ОСОБА_2 , вул. Зелена, 51, смт. Дубище Луцький район Волинська обалсть, РНОКПП НОМЕР_3 ;

Третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан», місце знаходження: 04107, місто Київ, вулиця Багговутівська,17-21, .

Головуючий підпис Орися ФЕРЕНС-ПІЖУК