Справа № 150/18/24
Провадження № 2/727/617/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2024 року Шевченківський районний суд м. Чернівці, в складі:

головуючий суддя Слободян Г.М.

секретар судовогозасідання Вакарчук Т.Р.

розглянувши, за правилами загального позовного провадження, у відкритому судовому засіданні, в залі суду м.Чернівці цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» (код ЄДРПОУ: 23494714, місце знаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100) до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позову

Позивач Акціонерне товариство «Сенс Банк» звернулося до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обгрунтування позову посилається на те, що 15.02.2023 року ОСОБА_1 уклав з АТ «Альфа Банк» угоду про обслуговування кредитної картки відкриття відновлювальної кредитної лінії №631379622. Вказує на те, що відповідно до умов кредитного договору банк зобов?язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Зазначає, що умовами кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов договору останній зобов?язаний достроково виконати всі боргові зобов?язання перед Банком протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня отримання від Банку інформації.

Стверджує, що банк належним чином виконав свій обов?язок щодо надання позичальнику кредиту, однак позичальник, яким є відповідач ОСОБА_1 своїх зобов?язань за кредитним договором належним чином не виконав: внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором, яка становить 219 517,27 грн. Вказує на те, що з метою досудового, добровільного врегулювання спору на адресу відповідача було направлено досудову вимогу щодо виконання договірних зобов?язань, проте відповідачем дану вимогу залишено без реагування.

Просять з стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 219 517,27 грн., а також суму сплаченого судового збору.

Рух справи та позиція сторін

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21 лютого 2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

21.03.2024 року представником відповідача ОСОБА_1 , адвокатом Чепишко Д.В. до суду скеровано відзив на позов. Відповідач частково заперечує позовні вимоги посилаючись на наступне. Стверджує, що дійсно 16 березня 2020 року, а не 15.02.2023 як вказує у позові представник позивача, між сторонами виникли договірні відносини - кредитування рахунку та встановлення відновлювальної кредитної лінії, продукт «Альфа Travel», мета кредиту для особистих потреб. Сума/ліміт кредиту становить 200 000 грн, строк кредитування 12 (ймовірно місяців) з можливістю пролонгації, процентна ставка 39,99 % річних.

Вказує на те, що пільговий період (протягом якого процентна ставка встановлюється у розмірі 0,01% від суми операцій з розрахунків за товари (роботи, послуги) для картки «Альфа Travel» для операцій для зняття готівки відсутній, для торгівельних операцій - до 62 днів. Разом з цим, у матеріалах справи наявна копія оферти на укладення угоди на обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, що підписана відповідачем 16 березня 2020 року у м. Кропивницький. Натомість акцепту позивача на вказану оферту матеріали справи не містять. Як у паспорті споживчого кредиту, так і оферті позивача, містяться посилання на додаток №4 до договору, тарифи, програму, які у матеріалах справи відсутні.

Однак відповідач перелічених документів немає і відповідно факт їх наявності (погодження) заперечує. Стверджує, що єдиним документом, в якому між сторонами погоджено умови кредитування є паспорт споживчого кредиту, датований 16.03.2020 р.

Посилається на те, що із аналізу наданих позивачем розрахунку заборгованості за кредитом та виписки по рахунку відповідача вбачається, що позивачем у період з 16.03.2020 по 17.07.2023 було надано 325 421,13 грн. в якості відновлювальної кредитної лінії, з яких 279 586,47 грн. повернуто відповідачем. Таким чином, залишок боргу по тілу кредиту за даними самого позивача становить 45 834,66 грн. Представник відповідача зауважує на тому, що із матеріалів спарви слідує, що позивач самостійно нараховував і списував із рахунку відповідача проценти за користування кредитом. Вказує на те, що позивач самостійно у період з 2022-2023 років збільшував/зменшував розмір кредитного ліміту, оскільки із розрахунку заборгованості вбачається, що на думку позивача, відповідач допустив прострочення тіла кредиту з 16.07.2022, втім останнім днем видачі кредитних коштів є період до 15.12.2021. Посилаєтьс яна те, що позивач у позовній заяві не пояснює з чого складається заявлена ним до стягнення заборгованість, за який період вона нарахована, яким чином за несвоечасне повернення 45 834,66 грн. залишку по тілу кредиту йому було донараховано аж 173 682,61 грн (які складові частини до них включені), хоча сторонами було погоджено процентну відсотку ставку в розмірі 39,99 % річних (0,01% у пільговому періоді). Позивач не обґрунтовує яким чином та чому відповідачем допущено овердрафт (несанкціоновану заборгованість), чим це передбачено (погоджено) сторонами, враховуючи те, що сторонами погоджено розмір кредитного ліміту в розмірі 200 000 грн, який відповідачем не перевищений. Зазначає, що відповідач не може надати свого контррозрахунку процентів та виходить з того, що на неповернене тіло кредиту (45 834,66 грн) в період з 16.07.2022 по 17.07.2023 не могло бути нараховано більш ніж 39,99% річних, тобто 18 329,28 грн (45 834,66 грн * 39,99%).

Просять задовольнити позовні вимоги частково суму заборгованості, яку визнає відповідач у загальному розмірі 64 163,94 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09.04.2024 року закрито підготовче провадження по справі.

Представник позивача Акціонерного товариства «Сенс Банк» за довіреністю, ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, однак скерував до суду раніше заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_1 , адвокат Чепишко Д.В. у судове засідання не з`явилися, однак представник відповідача скерував до суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності. Зазначили, що позовні вимоги визнають частково у розмірі тіла кредиту 45 834,66 грн. та відсотків за користування кредитом у розмірі 18 329,28 грн. Просять задовольнити позовні вимоги частково на суму вказану у відзиві з підстав викладених у ньому. У решті заявлених вимог відмовити.

На підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, в разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Статтею 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, врахувавши позицію сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги та встановивши відповідні їм правовідносини, суд зважає на наступне.

Згідно ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини 3 статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Положення ст. 4 ЦК України визначають право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, свобод чи законних інтересів.

Згідно статтей 11, 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Досліджені судом докази та застосовані норми права

Судом, належними та допустимими доказами встановлено, що 16.03.2020 року ОСОБА_1 уклав з АТ «Альфа Банк» угоду про обслуговування кредитної картки відкриття відновлювальної кредитної лінії №631379622. Відповідно до умов кредитного договору банк зобов?язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Умовами кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов договору останній зобов?язаний достроково виконати всі боргові зобов?язання перед Банком протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня отримання від Банку інформації (а.с.4-6).

Згідно розрахунку заборгованості за кредитом №631379622, станом на 17.07.2023 рік заборгованість ОСОБА_1 перед АТ «Сенс Банк» у загальному розмірі становить 219 517,27 грн. (а.с.8).

З виписки по рахунку відповідача вбачається, що позивачем у період з 16.03.2020 по 17.07.2023 було надано 325 421,13 грн. в якості відновлювальної кредитної лінії, з яких 279 586,47 грн повернуто відповідачем. Залишок боргу по тілу кредиту за даними самого позивача становить 45 834,66 грн. (а.с.9-13).

15.02.2023 року на адресу позичальника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) направлено Досудову вимогу щодо виконання договірних зобов?язань (а.с.14-18).

12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджен рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про змін найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру горидичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року (а.с.19-22).

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставам виникнення цивільних прав та обов?язків є зокрема договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов?язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Особливості врегулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Як встановлено судом, 16 березня 2020 року, а не 15.02.2023 як вказує у позові представник позивача, між сторонами виникли договірні відносини - кредитування рахунку та встановлення відновлювальної кредитної лінії, продукт «Альфа Travel», мета кредиту для особистих потреб. Із підписаного між сторонами паспорту споживчого кредиту слідує, що сума/ліміт кредиту становить 200 000 грн., строк кредитування 12 (ймовірно місяців) з можливістю пролонгації, відсоткова ставка 39,99 % річних.

Оскільки відповідач заперує умови договору на які посилається представник позивача, єдиним документом, у якому між сторонами погоджено умови кредитування є паспорт споживчого кредиту, датований 16.03.2020 р.

З аналізу наданих позивачем розрахунку заборгованості за кредитом та виписки по рахунку відповідача вбачається, що позивачем у період з 16.03.2020 по 17.07.2023 було надано 325 421,13 грн. в якості відновлювальної кредитної лінії, з яких: 279 586,47 грн. повернуто відповідачем, що свідчить про те, що залишок боргу по тілу кредиту за даними самого позивача становить 45 834,66 грн.

Як встановлено судом, та вбачається з матеріалів справи, позивач самостійно нараховував і списував із рахунку відповідача відсотки за користування кредитом (готівкові кошти та покупки), овердрафт, розрахунково-касове обслуговування.

Разом з цим, у матеріалах спраи не міститься доказів, які підтверджують право позивача самостійно (або з погодження/ініціативи відповідача) здійснювати такі операції, що суперечить положенням статті 1071 Цивільного кодексу України.

Судом встановлено, що позивач самостійно у період з 2022-2023 років збільшував/зменшував розмір кредитного ліміту. У позовній заяві позивач не пояснює з чого складається заявлена ним до стягнення заборгованість, за який період вона нарахована, яким чином за несвоєчасне повернення 45 834,66 грн. залишку по тілу кредиту йому було донараховано 173 682,61 грн., хоча сторонами було погоджено процентну відсотку ставку в розмірі 39,99 % річних (0,01% у пільговому періоді).

Із паспорту споживчого кредиту слідує, що строк кредитування складає 12 (ймовірно місяців), доказів пролонгації вказаного строку матеріали справи також не містять.

Враховуючи вищевикладене, можна дійти до висновку, що на неповернене тіло кредиту (45 834,66 грн) в період з 16.07.2022 ПО 17.07.2023 не могло бути нараховано більш ніж 39,99% річних, тобто 18 329,28 грн (45 834,66 грн * 39,99%).

Натомість позивач збільшив вказану суму боргу шляхом додавання до суми боргу за тілом кредиту суми списаних процентів, овердрафту, комісій та нарахування у наступному розрахунковому періоді на таку вже збільшену суму нових сум процентів, овердрафту.

Жодним погодженим сторонами документом не передбачено, що нараховані позивачем проценти, овердрафт, розрахунково-касове обслуговування змінюють свою правову природу та включаються до тіла кредиту або можуть бути списані з рахунку. До того ж, позивач нараховував проценти на проценти, таким чином своїми діями він самостійно збільшив відсоткову ставку, яка була погоджена у паспорті споживчого кредиту, а також намагається стягнути з відповідача кошти, якими він не користувався, та не надавав свого дозволу на списання зі свого рахунку.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» №2120-1Х від 15 березня 2022 року внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування», Цивільного кодексу України і передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов?язань за договором про споживчий кредит забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені ч. 4 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України.

Окрім наведенного, судом також встановлено, що вимога надсилались позивачем відповідачу на адресу, що не відповідає його зареєстрованому місцю проживання ( АДРЕСА_1 ), внаслідок чого останній їх не отримував та відреагувати на них не мав можливості.

Відповідно до вимог ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов?язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов?язання.

Частиною 2 статті 615 ЦК України одностороння відмова від зобов?язання не звільняє вину сторону від відповідальності за порушення зобов?язання.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов?язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Пунктом 21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року передбачено, що договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами).

Суд звертає увагу на те, що розмір залишку боргу по тілу кредиту складає 45 834,66 грн. тоді як нарахованих відсотків (в межах заявлених вимог) 191 965,87 грн., що є непропорційно великою сумою компенсації, що не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, а також суперечить вимогам статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо неприпустимості встановлення у договорі несправедливих умов.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскільки відповідачем ОСОБА_1 взяті перед АТ «Сенс Банк» зобов`язання, встановлені кредитним договором №631379622 від 16.03.2020 р., у розмірі 64 163,94 грн., з яких: 45 834,66 грн. за тілом кредиту; 18 329,28 грн. відсотки за користування кредитом, добровільно не виконано і заборгованість за кредитом не сплачена, з урахуванням наведених вимог закону, слід стягнути з останнього на користь АТ «Сенс Банк» заборгованість у загальному розмірі 64 163,94 грн.

Разом з цим, згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесений ним судовий збір у розмірі 3292,76 грн., що підтверджується меморіальним ордером №32530774 від 17.11.2023 року (а.с.1).

Частиною четвертоюстатті 10 ЦПК Україниістаттею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"закріплено, що на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовуватиКонвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29.

Також судом враховується, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею про-цесуальних дій. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно положень ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.

На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.137,141,268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» (код ЄДРПОУ: 23494714, місце знаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100) заборгованість за кредитним договором №631379622 від 16.03.2020 року в розмірі 64 163,94 грн., з яких: 45 834,66 грн. за тілом кредиту; 18 329,28 грн. відсотки за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» (код ЄДРПОУ: 23494714, місце знаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100) суму сплаченого судового збору в розмірі 3292,76 грн., що підтверджується меморіальним ордером №32530774 від 17.11.2023 року (а.с.1).

У решта заявлених позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 04.10.2024 року.

Суддя Слободян Г.М.