Справа № 946/8147/24
Провадження № 2-о/946/289/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 жовтня 2024 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої - судді: Бальжик О.І.

за участю секретаря: Богдан А.А.

представника заявниці: ОСОБА_1

заінтересованої особи: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі цивільну справу за заявою ОСОБА_3 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,

В С Т А Н О В И В:

1.Стислий виклад позиції заявника та заінтересованої особи

1.1. 08.10.2024 року ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою, якою просить видати обмежувальний припис ОСОБА_2 на строк 6 (шість) місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме:

заборонити наближатися на відстань менше 50 метрів до її місця проживання, за адресою: АДРЕСА_1 ;

заборонити контактувати з нею через засоби зв`язку, особисто і через третіх осіб;

заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати її, переслідувати та в будь-який спосіб спілкуватись з нею.

1.2. Свої вимоги заявниця обґрунтовує тим, що вона у 2013 році познайомилася з ОСОБА_2 , а з 2016 року перебувала з ним у фактичних шлюбних відносинах. З 2019 року між ними почали відбуватися сварки, ОСОБА_2 почав застосовувати до неї фізичну силу, погрожував вбити та здійснював психологічне насилля. 02.11.2022 року в черговий раз співмешканець побив її, після чого 2,5 місяці проходив примусове лікування від алкоголізму. Після лікування ОСОБА_2 продовжив пиячити, у зв`язку з чим, 12.03.2023 року вона пішла від нього остаточно. Проте, ОСОБА_2 не залишив її у спокій та продовжував здійснювати відносно неї домашнє насильство. Через неправомірні дії колишнього співмешканця заявниця неодноразово викликала поліцію. У 2024 році відносно ОСОБА_2 складено адміністративні протоколи серії ВАД № 106028 від 17.06.2024 року та ВАД 171025 від 01.09.2024 року. Постановами Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23.09.2023 року, 03.10.2023 року, 07.08.2024 року та 05.09.2024 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП, та до нього застосовано адміністративні стягнення у виді штрафу. Не зважаючи на це, насильство з боку колишнього співмешканця станом на час звернення ОСОБА_3 із заявою не припиняється.

ІІ. Процедура та заяви (клопотання) учасників справи

2.1. Відповідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 08.10.2024 року, справа №946/8147/24 передана на розгляд судді Бальжик О.І.

2.2. Ухвалою судді від 09.10.2024 року відкрито окреме провадження у справі.

2.3. Заявниця, будучи своєчасно та належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, направила представника з належним чином посвідченими повноваженнями.

2.4. Адвокат Максименко О.А. подану заява підтримав та просив задовольнити її в повному обсязі. Додатково пояснив, що ОСОБА_2 продовжує переслідувати заявницю, у зв`язку з чим остання боїться за своє життя та здоров`я, а також перебуває у постійному стресі.

2.5. Заінтересована особа ОСОБА_2 зазначив, що у 2019 році, дійсно, під час сварки він застосував до заявниці фізичну силу. Також, не спростовує ту обставину, що у 2023 році у стані алкогольного сп`яніння на ґрунті сварки він знову вдарив ОСОБА_3 , оскільки їй не сподобалося, що його матір залишиться у них з ночівлею. Курс лікування від алкоголізму не дав бажаного результату. Він не згоден з видачою обмежувального припису, оскільки він хоче з`ясувати із заявницею стосунки. Він припускає, що його співмешканка має нові відносини. Крім того, ОСОБА_4 забрала його собаку, яку він має намір повернути.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст правовідносин

3.1. Судом встановлено, що у 2013 році ОСОБА_3 познайомилася з ОСОБА_2 , а з 2016 року перебувала з ним у фактичних шлюбних відносинах.

Вказані обставини визнані сторонами у судовому засіданні та додатковому доказуванню не підлягають.

3.2. Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області у справі №946/7203/23 (провадження №3/946/2894/23) від 21.09.2023 року, постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області у справі №946/7617/23 (провадження № 3/946/3033/23) від 03.10.2023 року, постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області у справі №946/6298/24 (провадження № 3/946/2314/24) від 07.08.2024 року, постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області у справі №946/7057/24 (провадження № 3/946/2628/24) від 05.09.2024 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП, та до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу (а.с.8-14).

ІV. Оцінка та висновки суду

4.1. У відповідності до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

4.2. Стаття 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

4.3. Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

4.4. У відповідності до частини 3 статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

4.5. Питання видачі обмежувального припису регулюється Цивільним процесуальним Кодексом України та Законом України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» (надалі Закон №2229-VIII).

4.6. Відповідно до статті 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу.

4.7. Пунктом 1 частини 1 статті 350-2 ЦПК України передбачено, що заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

4.8. Заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису (частина 1 статті 350-3 ЦПК України).

4.9. Згідно з пунктами 3, 14, 17 частини 1 статті 1 Закону №2229-VIII домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

4.10. Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (пункт 6 частини 1 статті 1 Закону №2229-VIII).

4.11. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 24 Закону №2229-VIII до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, серед іншого, належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

4.12. Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 1 Закону №2229-VIII обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

4.13. Згідно з частини 2 статті 26 Закону №2229-VIII обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати знею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

4.14. Частиною 3 статті 26 цього Закону передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

4.15. Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (пункт 9 частини 1 статті 1 Закону №2229-VIII).

4.16. Програма для кривдника - комплекс заходів, що формується на основі результатів оцінки ризиків та спрямований на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, у тому числі до виховання дітей, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків (пункт 10 частини першої статті першої Закону №2229-VIII).

4.17. Отже, під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

4.18. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців (частина 4 статті 26 Закону №2229-VIII).

4.19. Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

4.20. Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

4.21. За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

4.22. Вислухавши учасників, дослідивши долучені до матеріалів справи численні копії рішень суду про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, суд приходить до висновку про те, що вказані докази доводять доводи заявниці про вчинення фізичного або психологічного насильства саме ОСОБА_2 .

4.23. З огляду на вищевикладене, суд вважає доведеним факт, що ОСОБА_2 вчиняє домашнє насильство щодо заявниці, є високою вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо заявниці, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту до ОСОБА_2 необхідно видати обмежувальний припис.

4.24. Обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, судом на час розгляду не встановлено.

4.25. Аналіз вищезазначених норм національного права та обставин справи дає підстави для висновку про те, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

4.26. Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

4.27. Відповідно до ч.2 ст.350-8 ЦПК України про видачу обмежувального припису суд не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомляє уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

4.28. В силу ч.3 ст.350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст.4, 208-209, 234, 235, 256-259 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

1. Заяву ОСОБА_3 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису, - задовольнити.

2. Видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на строк шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме:

заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наближатися на відстань менше 50 метрів до місця проживання ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , контактувати з ОСОБА_3 через засоби зв`язку, особисто і через третіх осіб;

заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_3 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватись з нею.

3. Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

4. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

5. Копію рішення надіслати до виконання Ізмаїльському районному відділенню поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області для взяття ОСОБА_2 , громадянина України, на профілактичний облік та до виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О.І.Бальжик