КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 жовтня 2024 року місто Київ.

Справа № 757/28065/22-ц

Апеляційне провадження № 22-ц/824/1059/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Судді-доповідача: Желепи О.В.,

суддів: Мазурик О.Ф., Немировської О.В.

за участю секретаря судового засідання Рябошапка М.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» на рішення Печерського районного суду м. Києва від 15 травня 2023 року (ухвалено у складі судді Новак Р.В.)

у справі за позовом ОСОБА_1 , правонаступниками прав та обов`язків якого є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», третя особа: ОСОБА_5 про витребування майна з чужого незаконного володіння

ВСТАНОВИВ

До суду звернувся позивач з позовом до АТ КБ «Приватбанк» третя особа: ОСОБА_5 , про витребування майна з чужого незаконного володіння. В обґрунтування позову зазначив, що 21.07.2008 між позивачем та ВАТ «Банк Фінанси та кредит» був укладений кредитний договір №23-512/08-А, за яким банк надав позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, кредитні ресурси в сумі 34605,00 доларів США з оплатою по процентній ставці 12,5 процентів річних для придбання транспортного засобу SSANG YONG RODIUS 2696, 2008 року випуску, чорного кольору, тип КТЗ -легковий седан - В, № двиг. НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 .

Позичальник зобов`язався повністю повернути кредитні кошти до 20.07.2017. Крім того, 21.07.2008 між позивачем та банком був укладений договір застави зазначеного автомобіля. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 06.02.2015 у справі №755/24747/14-ц з позивача на користь ПАТ «БАНК Фінанси та кредит» була стягнута заборгованість за договором кредиту та судові витрати всього на суму 152759,69 грн.

За твердженням позивача, в 20-х числах жовтня 2019 року він отримав з Дніпровського районного суду м. Києва позовну заяву ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зобов`язання вчинити певні дії (справа №755/15348/19). З тексту вказаної позовної заяви позивачу стало відомо, що в рамках виконавчого провадження через прилюдні торги в червні 2019 була реалізована його квартира. Через кілька днів після цього, дізнався і про те, що 15.04.2019 через прилюдні торги також був реалізований спірний автомобіль, власницею якого стала третя особа ОСОБА_5 .

08.08.2022 позивачу стало відомо, що власником спірного автомобілю на сьогодні є відповідач АТ КБ «Приватбанк» на підставі договору купівлі-продажу (СГ) № 7089/19/010730 від 20.06.2019.

На підставі вищевикладеного, позивач просить суд витребувати з чужого незаконного володіння АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 автомобіль SSANG YONG RODIUS 2696, 2008 року випуску, чорного кольору, тип КТЗ -легковий седан - В, № двиг. НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 .

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 15 травня 2023 року позовні вимоги було задоволено.

Витребувано з чужого незаконного володіння АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 автомобіль SSANG YONG RODIUS 2696, 2008 року випуску, чорного кольору, тип КТЗ -легковий седан - В, № двиг. НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_3 .

Стягнуто з відповідача АТ КБ «Приватбанк» в дохід держави судовий збір у розмірі 2481,00 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» - Істамова І.В. 24 липня 2023 року, згідно поштової відмітки, подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, якою просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Аргументує апеляційну скаргу тим, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим та є таким, що винесено внаслідок неповного з`ясування обставин, які мають значення для справи.

Судом першої інстанції проігноровано той факт що підставою віндикаційного позову є обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому майна з чужого незаконного володіння, а відповідач є добросовісним набувачем майна. Спірне майно було реалізоване у порядку, встановленому для виконання судових рішень, при цьому торги недійсними не визнавалися. Майно позивача було відчужено, шляхом проведення прилюдних торгів з продажу арештованого нерухомого майна, які були проведені під час здійснення виконавчого провадження, а в подальшому було продано відповідачу.

Вказує, що договір купівлі-продажу, укладений між відповідачем та третьою особою, не визнано недійсним.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 01 листопада 2023 року відкрито апеляційне провадження у даній справі.

1 грудня 2023 року до Київського апеляційного суду надійшов відзив ОСОБА_1 на апеляційну скаргу, яким просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Вказує, що витребуваний автомобіль вибув з володіння позивача поза його волі. Автомобіль не був проданий у порядку, встановленому для виконання судових рішень, а реалізований на прилюдних торгах в позасудовий спосіб на виконання виконавчого напису, який судом був визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 січня 2024 року зупинено провадження у цивільній справі до залучення до участі у справі правонаступників померлого ОСОБА_1 .

Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 липня 2024 року провадження у цивільний справі поновлено, справу призначено до розгляду у судовому засіданні.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 17 вересня 2024 року залучено до участі у справі правонаступників позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_7 .

В судове засідання учасники справи не з`явились, про час, дату та місце судового засідання повідомлялись належним чином.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги, обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам рішення районного суду не відповідає.

Судом встановлено, що 21.07.2008 між позивачем та ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» був укладений кредитний договір №23-512/08-A, за яким банк надав позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитні ресурси в сумі 34605,00 доларів США з оплатою по процентній ставці 12,5 процентів річних для придбання транспортного засобу SSANG YONG RODIUS 2696, 2008 року випуску, чорного кольору, тип КТЗ - легковий седан-В, N двиг. 7540, № кузова НОМЕР_4 . Позичальник зобов`язався повністю повернути кредитні ресурси до 20.07.2015.

Крім того, 21.07.2008 між позивачем та банком був укладений договір застави зазначеного автомобіля.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 06.02.2015 у справі №755/24747/14-ц з позивача на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» була стягнута заборгованість за договором кредиту та судові витрати всього на суму 152759,69 грн.

При цьому, 31.07.2019 Київським апеляційним судом по зазначеній справі було скасовано ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 07.08.2017 про поновлення ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» строку пред`явлення до виконання виконавчого листа №755/24747/14-ц.

15.11.2018 ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за договором відступлення прав вимоги, відступає права вимоги за кредитними договорами та договорами поруки відповідно до підписаного реєстру договорів ТОВ «Вердикт Капітал», предметом якого є відступлення, первісний заставодержатель відступає та передає, а новий заставодержатель приймає та набуває всіх прав, належних первісному заставодержателю за договорами застави, які забезпечують виконання зобов`язань за кредитним договорами та перелічені у додатку № 1 до цього договору.

У додатку № 1 до договору про відступлення прав вимоги за договорами застави від 15.11.2018 року під №219 значиться позивач, у якому також наявні дані про ІПН заставодавця, номер та дата договору застави, номер у реєстрі, короткий опис застави, ПІБ позичальника та номер кредитного договору. При цьому, ТОВ «Вердикт Капітал», як правонаступник ПАТ «Фінанси і Кредит», не вчиняє жодних дій щодо реалізації заставленого майна для стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 152759,69 грн. на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 06.02.2015 року.

05.02.2019 приватним нотаріусом Кондратюк В.С. вчинено виконавчий напис за змістом якого, приватний нотаріус на підставі ст. ст. 87-91 ЗУ «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провалиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 №1172, пропонує звернути стягнення з позивача, який є боржником за кредитним договором №23-512/08-4 від 21.07.2008, укладеним із ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником всіх прав та обов`язків якого, на підставі договору про відступлення прав вимоги за договорами застави від 15.11.2018 є ТОВ «Вердикт Капітал». Строк платежу за кредитним договором№23-512/08-A від 21.07.2008 настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 15.11.2018 по 16.01.2019. Сума заборгованості складає 18254,69 доларів США, що еквівалентно 514176,37 грн. та 18457,34 грн. комісії. Сума заборгованості загалом складається із заборгованості за тілом кредиту, заборгованості за відсотками, заборгованості з комісії та нарахованих відсотках.

Загальна сума, яка підлягала стягненню з позивача на користь відповідача згідно змісту виконавчого напису нотаріуса становила 515876,37 грн.

Постановою приватного виконавця Телявського А.М. від 12.02.2019 за вказаним виконавчим написом нотаріуса відкрито виконавче провадження № 58355932.

Постановою приватного виконавця Телявського А.М. від 12.02.2019 накладено арешт на кошти боржника.

Постановою приватного виконавця Телявського А.М. від 12.02.2019 накладено арешт на майно боржника: на спірну квартиру та на предмет застави - автомобіль.

Постановою приватного виконавця Телявського А.М. від 15.02.2019 про опис та арешт майна (коштів) боржника, описано та накладено арешт на належний позивачу транспортний засіб.

Відповідно до протоколу електронних торгів транспортний засіб було відчужено 15 квітня 2019 року.(а.с. 33)

17.04.2019 позивач звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із позовом до ТОВ «Вердикт Капітал» про визнання виконавчого напису нотаріуса № 20, вчинений приватним нотаріусом Кондратюком В.С. 05.02.2019 таким, шо не підлягає виконанню (справа № 755/6436/19).

27.12.2019 по зазначеній справі було прийнято рішення, яким визнано виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, яке набрало законної сили 27.01.2020.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов до висновку, що автомобіль вибув з володіння позивача та був реалізований на електронних торгах на підстав виконавчого напису приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюка В.С., вчиненого 05.02.2019, зареєстрований в реєстрі за №202, який визнано таким, що не підлягає виконанню, тому у розумінні положень статті 388 ЦК України спірне рухоме майно вибуло з володіння поза волею позивача.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Згідно з частинами першою, другою статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що вони не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплюють, як і стаття 650 ЦК України, такий спосіб реалізації майна, як його продаж на прилюдних торгах і відсилають до інших нормативно-правових актів, якими повинен визначатися порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна.

Відповідно до вищенаведених правових норм виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів (у тому числі й оцінку майна), а самі прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими виконавчою службою укладається відповідний договір.

Згідно з пунктом 1 Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня2016 року № 2831/5, електронний аукціон - продаж майна за допомогою функціоналу центральної бази даних системи електронних торгів, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02 листопада 2021 року у справі № 925/1351/19 дійшла висновку про те, що, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає у продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та враховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, проведення процедури прилюдних торгів є правочином.

Такий висновок узгоджується й з нормами статей 650, 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України, які відносять до договорів купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах, публічних торгах та визначають, що до таких договорів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

У правовій доктрині сформульовано точку зору, згідно з якою продавцем майна, яке реалізується з торгів у рамках виконання рішення суду, є власник майна, оскільки саме його майно продається; держава не переносить на себе право власності на це майно і діє в зазначеному випадку від імені власника-боржника.

Таким чином, з аналізу змісту статей 203, 215, 650, 655 і 656 ЦК України, положень Порядку реалізації арештованого майна вбачається, що: реалізація майна на прилюдних торгах полягає у продажі майна, за яким продавцем відчужуваного майна є боржник, переможець прилюдних торгів виступає покупцем, а особи, які мають право примусового продажу такого майна є державна виконавча служба (приватний виконавець) та організатор електронних торгів; складання за результатами проведення прилюдних торгів акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 367/6231/16-ц зазначено, що відчуження майна з електронних торгів належить до угод купівлі-продажу і така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, установлених частинами першою - третьою та частинами п`ятою, шостою статті 203 ЦК, зокрема, у зв`язку з невідповідністю змісту правочинуЦК України та іншим актам цивільного законодавства (частина першастатті 215 цього Кодексу).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частина перша та друга статті 273 ЦПК України).

Аналіз вказаних норм, з урахуванням принципу розумності (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України), свідчить про те, що наявність підстав для визнання недійсними торгів має встановлюватися судом саме на момент їх проведення. Рішення суду про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не має зворотної дії в часі і не може породжувати правові наслідки, в тому числі й щодо недійсності торгів, або впливати на інші юридичні факти, що настали до набрання законної сили рішенням суду про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

По своїй суті публічні торги мають бути найбезпечнішою підставою набуття майна, оскільки публічна процедура реалізації майна має гарантувати невідворотність результатів торгів та «юридичне очищення» майна, набутого у такий спосіб. Очевидно, що використання як підстави для оспорення торгів визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суттєво підриває стабільність обороту та характеристику власне торгів як найбезпечнішої підстави набуття майна, за умови, що такої підстави недійсності не існувало в момент проведення публічних торгів.

Саме до таких висновків дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 03 червня 2024 року у справі № 587/2230/21.

У справі, що переглядається, електронні торги з реалізації належного боржнику майна відбулись 15 квітня 2019 року.

Натомість з вимогою про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позивач звернувся до суду 17 квітня 2019 року. Тобто, на момент проведення торгів, що відповідає моменту укладення правочину з реалізації належного позивачу майна, виконавчий напис нотаріуса, який був правовою підставою для проведення торгів, був чинним. Боржник з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню звернувся вже після проведення торгів, виконавець не був повідомлений про наміри подати позов до 15 квітня 2019 року.

Верховний Суд неодноразово виснував, що наявність підстав для визнання того чи іншого правочину недійсним має встановлюватися судом саме на момент його вчинення.

Тому рішення суду про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не має зворотної дії в часі і не може породжувати правові наслідки або впливати на інші юридичні факти, що настали до набрання законної сили рішенням суду про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Отже, саме лише посилання позивача на визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, за встановлених судом обставин цієї справи не є підставою для витребування майна з чужого володіння.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 03 червня 2024 року у справі № 587/2230/21 з посиланням на пункт 66 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17 вказав, що за подібних обставин права позивача можуть бути захищені шляхом відшкодування завданої йому шкоди(частина третя статті 386 ЦК України). Відповідачами за цим позовом можуть бути особи, з вини яких така шкода була заподіяна.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже, під час перегляду справи апеляційним судом було встановлено неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, не відповідність висновків суду наданим доказам, а тому, апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» - задовольнити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 15 травня 2023 року - скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення

Повний текст постанови складено 17 жовтня 2024 року.

Головуючий О.В. Желепа

Судді О.Ф. Мазурик

О.В. Немировська