Провадження № 22-ц/4808/1305/24
Головуючий у 1 інстанції Антоняк Т. М.
Суддя-доповідач Луганська
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Луганської В.М.

суддів Баркова В.М., Фединяка В.Д.,

за участю секретаря - Шемрай Н.Б.

учасники справи

позивач - ОСОБА_1

відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Івано-Франківського апеляційного суду справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 серпня 2024 року, яку постановлено судом у складі судді Антоняк Т.М.,

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про стягнення недоодержаної пенсії,

в с т а н о в и в:

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік - ОСОБА_2 , на даний час вона отримує пенсію по втраті годувальника. За життя покійний ОСОБА_2 був пенсіонером МВС України та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та перебував на обліку у відповідача.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 березня 2022 року у справі № 300/284/22 зобов`язано відповідача здійснити з 01.12.2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 відповідно до складеної Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Івано-Франківській області» нової довідки за № 1900 від 24.11.2021 про його розмір грошового забезпечення із врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, станом на листопад 2019 року, з урахуванням раніше виплачених сум. Відповідач рішення суду виконав частковою, а саме здійснив перерахунок пенсії покійного, однак не виплатив різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії розмір якої становить 214884,80 гривень.

У зв`язку із тим, що вона є спадкоємцем першої черги та членом сім`ї покійного, вона заявою звернулась до нотаріуса про прийняття спадщини в порядку ст. 1227 ЦК України. 20.05.2024 року приватним нотаріусом було здійснено запит до відповідача, з метою надання інформації щодо недоодержаної пенсії покійним. Відповідач листом від 05.06.2024 року повідомив, що дійсно ОСОБА_2 недоотримав пенсію у розмірі 214884,80 гривень, однак зазначив, що відповідно до ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» недоодержана пенсія не включається до складу спадщини та члени сім`ї можуть звернутися до пенсійних органів про її виплату. У зв`язку із даними обставинами вона звернулася із заявою до відповідача про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, долучивши необхідні документи.

Відповідач листом не заперечив, що покійний недоодержав пенсію, однак відмовив у такій виплаті оскільки стягувачем є покійний ОСОБА_2 та на виконання рішень судів підстав внесення змін про стягувача немає. Вважає, що недоодержана пенсія підлягає стягненню з відповідача.

Просила суд стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на її користь недоотриману за життя ОСОБА_2 пенсію в розмірі сумі 214 884,80 грн.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Фракнівської області від 07 серпня 2024 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про стягнення недоодержаної пенсії.

Не погодившись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Фракнівської області від 07 серпня 2024 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржниця, зазначила, що звертаючись до суду з позовом виходила з правових висновків викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2024 року у справі №286/3516/16-ц, де вказано, що вказаний спір підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, оскільки у цій справі предметом позову є майнова вимога позивача, що стосується визнання за нею право власності на майно грошові кошти, які належали до виплати її померлому чоловіку.

Також послалась на правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного суду від 03 квітня 2019 року у справі №808/134/18 згідно якого, предметом яких є майнова вимога щодо визнання, зокрема в порядку спадкування, права власності на грошові кошти, мають приватноправовий характер підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства.

У спірних правовідносинах стороною є орган державної влади, однак, зміст даних спірних правовідносин становить захист спадкових прав, оскільки, звертаючись до відповідача із відповідною заявою про виплату недоодержаної її покійним чоловіком пенсії, позивачка бажає реалізувати фактично право на спадкування, отримати спадщину у вигляді грошових коштів (недотриманої пенсії), обов`язок щодо виплати яких виник у органу пенсійного фонду за життя покійного чоловіка.

Даний спір не стосується підтвердження певного соціально-правового статусу, право на виплату пенсії, не є пенсійним спором, а є спором спадковим, тому підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства

У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зазначило, що ОСОБА_1 отримує пенсію по втраті годувальника, покійного ОСОБА_2 , який за життя був пенсіонером МВС України та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та перебував на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 березня 2022 року у справі №300/284/22 було задоволено позов ОСОБА_2 та зобов`язано здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 відповідно до складеної Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Івано-Франківській області» нової довідки за №1900 від 24.11.2021 про його розмір грошового забезпечення, із врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, станом на листопад 2019 року.

3 урахуванням раніше виплачених сум, Головним управлінням було здійснено перерахунок пенсії, різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії розмір якої становить 214884,80 грн. Було внесено у реєстр судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.

Позивач звернулася із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, долучивши необхідні документи. Проте Головним управлінням відмовлено у виплаті недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера.

У даному випадку позивачка фактично оскаржує відмову/бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а тому вважають, що спірні відносини не є спадковими, до них не застосовуються норми спадкового права, позивачка оскаржує відмову/бездіяльність суб`єкта владних повноважень щодо виплати їй нарахованої за життя її чоловіка суми пенсії відповідно до ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а тому даний спір не підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином.

У судове засідання представник Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справу.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає можливим провести судовий розгляд справи без позивача та відповідача по справі, які повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Суд першої інстанції відмовляючи у відкритті провадження виходив з того, що спірні відносини не є спадковими, до них не застосовуються норми спадкового права, позивачка фактично оскаржує відмову/бездіяльність суб`єкта владних повноважень щодо виплати їй нарахованої за життя її чоловіка суми пенсії відповідно до статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а тому даний спір не підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду, виходячи з такого.

З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про одруження № НОМЕР_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є чоловіком та дружиною.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_2 .

Згідно витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі, 21.08.2023 року до спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи №53/2023, спадкодавець ОСОБА_2 .

З метою видачі свідоцтва спадкоємцю ОСОБА_1 , приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Любінець О.П. здійснено запит до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо наявності та розміру сум недоотриманих грошових коштів згідно рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.03.2022 року справі №300/284/22, що були нараховані на ім`я померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області 05.06.2024 року повідомлено, що недоодержаних сум пенсії немає. Згідно рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.03.2022 року справі №300/284/22, яке набрало законної сили 15.04.2022 року, обліковується борг в сумі 214 884, 80 грн за період з 01.12.2019 року по 31.05.2022 року.

25 червня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з заявою про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера.

17.07.2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області надано відповідь, що оскільки стягувачем у справі №300/284/22 є ОСОБА_2 , підстав для проведення їй виплат пенсії на виконання рішення суду у справі №300/284/22 або внесення відомостей про зміну стягувача у даній справі немає.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

За визначенням пункту 1 частини першої статті 4 КАС адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Публічно-правовий спір - це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку з наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку з порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (пункт 2 частини першої статті 4 КАС).

Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС).

За правилами пункту 1 частини першої статті 19 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є наявність публічно-правового спору, тобто спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції і який виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до вимог статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про стягнення на її користь недоотриманої за життя ОСОБА_2 пенсії в сумі 214 884,80 грн відповідно до рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 березня 2022 року у справі № 300/284/22, обґрунтовуючи своє право на отримання пенсії, яка належала спадкодавцю за рішенням суду, та тим, що такі виплати входять до складу спадщини відповідно до статті 1227 ЦК.

Порядок виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера унормований статтею 52 Закону № 1058-IV, якою передбачено, що: сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст положень частини третьої статті 52 Закону № 1058-IV також узгоджується зі змістом статті 1227 Цивільного кодексу України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Отже, норми статті 52 Закону №1058-IV теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю, а лише визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Тобто, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати її як спадщину.

Крім того, відповідно до статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

За приписами частини 3 цієї статті зазначені суми виплачуються членам сім`ї, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . З метою видачі свідоцтва спадкоємцю ОСОБА_1 , приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Любінець О.П. здійснено запит до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо наявності та розміру сум недоотриманих грошових коштів згідно рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.03.2022 року справі №300/284/22, що були нараховані на ім`я померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області 05.06.2024 року повідомлено, що недоодержаних сум пенсії немає. Згідно рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.03.2022 року справі №300/284/22, яке набрало законної сили 15.04.2022 року, обліковується борг в сумі 214 884, 80 грн за період з 01.12.2019 року по 31.05.2022 року.

25 червня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з заявою про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера.

Отже, ОСОБА_1 не зверталась до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області за виплатою недоодержаної пенсії упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а саме в період з 23 травня 2023 року по 23 листопада 2023 року, тому за таких умов сума недоотриманої пенсії, після спливу шестимісячного строку набрала іншої правової якості та перейшла у спадщину.

Колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що спірні правовідносини не стосуються спадкових прав, що позивачка фактично оскаржує відмову/бездіяльність суб`єкта владних повноважень щодо виплати їй нарахованої за життя її чоловіка суми пенсії відповідно до статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Судові рішення на які послався суд першої інстанції, вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі, мають інші фактичні обставини у справі,

У постанові Верховного Суду від 09 червня 2022 року у справі №200/12094/18а зазначено, « що у постанові Верховного Суду від 30.01.2020 у справі № 200/10269/19-а, сформульована висновок про те, що « у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя».

Такий висновок Верховного Суду стосується випадків, коли члени сім`ї пенсіонера або особа, якій забезпечується пенсією у разі втрати годувальника, реалізувала своє право на неодержану пенсію, в порядку, встановленому ч. 1 ст. 52 Закону № 1058-IV та ч. 1 ст. 61 Закону № 2262-ХІІ, шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера (ч. 2 ст. 52 Закону № 1058-IV), проте не отримала таку виплату й оскаржує прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання.

У цій справі встановлено, що ОСОБА_2 протягом 6 місяців після смерті та отримання свідоцтва про смерть чоловіка не зверталася до ГУ ПФУ у Донецькій області для отримання відповідних сум пенсії.

У такому разі, у силу ч. 3 ст. 52 Закону № 1058-IV, сума пенсії, що належала ОСОБА_3 і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини, та орган Пенсійного фонду не здійснює виплату неодержаної пенсії у порядку ч. 1 ст. 52 Закону № 1058-IV, ч. 1 ст. 61 Закону № 2262-ХІІ.Вказаний висновок сформований в постанові Верховного Суду від 06.04.2022 у справі №200/10136/20-а».

У цій справі встановлено, що ОСОБА_1 протягом 6 місяців після смерті та отримання свідоцтва про смерть чоловіка не зверталася до ГУ ПФУ у Івано-Франківській області для отримання відповідних сум пенсії.

У такому разі, враховуючи висновок викладений у постанові Верховного Суду від 09 червня 2022 року у справі №200/12094/18а, у силу ч. 3 ст. 52 Закону № 1058-IV, сума пенсії, що належала ОСОБА_2 і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини, та орган Пенсійного фонду не здійснює виплату неодержаної пенсії у порядку ч. 1 ст. 52 Закону № 1058-IV, ч. 1 ст. 61 Закону № 2262-ХІІ.

Враховуючи викладене, за фактичних обставин цієї справи, колегія суддів вважає, що спір між сторонами виник про цивільне право з приводу захисту позивачкою свого права на спадкування на нараховану, але невиплачену пенсію спадкодавця. Тому спір має приватноправовий характер і підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про відмову у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про стягнення недоодержаної пенсії.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з вимогами ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З урахуванням викладеного, ухвала Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 серпня 2024 року підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 серпня 2024 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її підписання, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17 жовтня 2024 року.

Головуючий В.М. Луганська

Судді: В.М. Барков

В.Д. Фединяк