18.10.2024 Справа № 756/2521/24
Унікальний № 756/2521/24
Провадження № 2/756/2238/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2024 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Яценко Н.О.,

за участю секретаря Євтушик В.І.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 в лютому 2024 звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача ОСОБА_2 .. В обґрунтування позову вказує, що є власником квартири АДРЕСА_1 (ЖК «Італійський квартал»).

Відповідач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2 (ЖК «Італійський квартал»).

Обидві згадані вище квартири розташовані на 4-му поверсі чотириповерхового житлового будинку.

В середині серпня 2023 року позивач закінчив ремонт у новопридбаній квартирі (в новобудові) та заїхав у нове житло разом з родиною (дружиною та дочкою).

29.11.2023 р. в квартирі № 75 , що належить відповідачу ОСОБА_2 , стався прорив водопостачання, а саме, зірвало лійку гігієнічного душу. Працівниками організації, що виконує функції з управління та обслуговування житлового будинку (ТОВ «УК Стар Сервіс»), було екстрено перекрито водопостачання на гребінці холодного водопостачання.

Внаслідок даної аварійної ситуації відбулося залиття квартири № 74 , що межує з квартирою відповідача та належить позивачу ОСОБА_3 , чим заподіяно майнову шкоду останньому. Також затопило квартири, розташовані на нижніх поверхах (перебували в стадії ремонту) та частину під`їзду (місця загального користування).

Лише 20.12.2023 р. відповідач вперше знайшов час та особисто оглянув квартиру позивача, але конкретного бажання відшкодувати завдану шкоду не висловив, і навіть прямо не вибачився за скоєне.

26.12.2023 р., в період часу з 11 год. 00 хв. до 11 год. 50 хв., працівниками ТОВ «УК Стар Сервіс», яке є організацією, що виконує функції з управління та обслуговування житлового будинку, було проведено візуальний огляд (обстеження) квартири позивача та складено Акт про залиття. Здійснено фотографування пошкодженого ремонту.

Обстеження проводилося в присутності позивача-власника пошкодженої квартири, але у відсутність відповідача, який будучи належним чином та завчасно повідомлений про запланований огляд, на місце не прибув, поважні причини своєї неявки не повідомив, про перенесення огляду не просив. В той самий день, 26.12.2023 р., відповідач лише надіслав позивачу текстове повідомлення про те, що його нібито немає в місті. Навів власне бачення обсягу робіт з усунення завданої шкоди, який явно не відповідав обсягу завданої шкоди.

Водночас відповідач максимально самоусунувся від позасудового врегулювання спору. Протягом наступного місяця жодного разу не зателефонував позивачу, не запропонував зустрічі, не вжив самостійних заходів щодо оцінки завданих збитків, тощо, хоча з метою подальшої мінімізації шкоди та з огляду на характер наслідків затоплення (ураження грибком),квартира потребувала невідкладного поточного ремонту.

Згідно висновку експерта № 110, складеному 30.01.2024 р. судовим експертом ОСОБА_4 розмір завданої матеріальної шкоди унаслідок залиття квартири № 74 , що належить позивачу, складає 175 164,00 грн.(без ПДВ).

12.02.2024 р. позивач за власною ініціативою запропонував відповідачу добровільно відшкодувати завдану матеріальну шкоду в сумі 175 164,00 грн., але останній висловив готовність сплатити лише 60 тис. грн., чого, на його думку, цілком достатньо для відшкодування шкоди. Зрештою, станом на сьогодні, він не відшкодував навіть цю суму.

Крім пошкодження самої квартири (внутрішнього оздоблення), позивач зазнав матеріальної шкоди у вигляді пошкодження окремих меблів та предметів домашнього вжитку, але вимог про відшкодування цієї шкоди він не заявляє, все ще сподіваючись на подальше примирення з відповідачем.

Крім матеріальної шкоди, позивач зазнав також й моральної шкоди.

10.05.2023 р. у позивача народилася дочка ОСОБА_5 , перша дитина в родині. В середині серпня 2023 року позивач закінчив ремонт у своїй новопридбаній квартирі та заїхав у нове житло разом з дружиною й маленькою дочкою. Втім вже 29.11.2023 р., через халатність відповідача, сталося залиття квартири позивача. За своїм масштабом (площею, охопленою наслідками) воно унеможливлювало подальше проживання в квартирі з маленькою дитиною та потребувало виконання ремонтних робіт. Дізнавшись про залиття своєї квартири та побачивши наслідки, що проявилися згодом, зокрема, у вигляді ураження пліснявою, позивач відчув увесь комплекс негативних емоцій, характерних для подібної ситуації: обурення, гнів, тривогу, пригнічення, розчарування, розгубленість. На фоні перенесених психологічних переживань у позивача погіршився сон, виникла надмірна дратівливість, з`явилися панічні атаки. 23.12.2023 р. позивач звернувся за медичною допомогою, отримав консультації лікаря-невролога та лікаря-кардіолога, пройшов курс лікування, призначений лікарями.

Після залиття позивач був змушений домовлятися про тимчасовий переїзд дружини з дитиною до родичів, адже залишати шестимісячну дитину в сирій квартирі, якою шириться пліснява, було небезпечно. Перевезення частини речей, улаштування побуту родини на новому тимчасовому місці, постійні поїздки до родини в інший житловий район, викликали додаткові незручності та клопоти. Врешті-решт, Різдво та Новий 2024 рік родина зустрічала не у власній новопридбаній квартирі, а в квартирі родичів, що лише посилило депресивний стан позивача.

Просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 175 164 грн. в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди та 10 000 грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди, а всього 185 164 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача 1 851,64 грн. сплаченого судового збору, 15 000 грн. витрати на залучення судового експерта/проведення експертизи, а також витрати на професійну правничу допомогу адвоката (докази розміру витрат на професійну правничу допомогу будуть подані суду відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Яценко Н.О.

Ухвалою від 14.03.2024 по справі відкрито спрощене позовне провадження.

Відповідач подав відзив на позов в якому проти позову заперечує посилається на те, що позивач надав суду акт про залиття, аварію, що трапилася на системі центрального опалення, гарячого водопостачання від 26.12.2023, складений комісією ТОВ « УК Стар Сервіс», при цьому не надав акт обстеження від 30.11.2023, який був складений комісією ТОВ « УК Стар Сервіс».

З вказаного акту від 30.11.2023 та фото квартири 74 не вбачаються ті пошкодження помешкання, про які зазначено в акті про залиття від 26.12.2023 року. Також вважає, що позивачем не надано доказів, які б підтверджували наявну моральну шкоду завдану ОСОБА_3 . Просив в задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримував, з обставин викладених у позові та просив суд позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, не погоджувався в розміром, як майнової так заперечував і проти розміру моральної шкоди та її обґрунтування.

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд доходить до наступного висновку.

Позивач є власником квартири № 74, а відповідач є власником квартири АДРЕСА_2 (ЖК «Італійський квартал»).

Обидві згадані вище квартири розташовані на 4-му поверсі чотириповерхового житлового будинку.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України , в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

29.11.2023 р. в квартирі № 75 , що належить відповідачу ОСОБА_2 , стався прорив водопостачання, а саме, зірвало лійку гігієнічного душу. Відповідач свою вину у залитті належної позивачу квартири не заперечував.

Відповідачем надано суду копію акту про залиття квартири від 30.11.2023 року, працівниками ТОВ «УК Стар Сервіс» в акті зазначено, що наслідок затоплення в квартирі АДРЕСА_6 , було виявлено, що в квартирі 74 підтоплена частина підлоги та вологі плями на стінах. Фотофіксація присутня у власника квартири 74.

26.12.2023 р., працівниками ТОВ «УК Стар Сервіс», яке є організацією, що виконує функції з управління та обслуговування житлового будинку, було проведено візуальний огляд (обстеження) квартири позивача та складено Акт про залиття. Здійснено фотографування пошкодженого ремонту.

Згідно висновку експерта № 110, складеному 30.01.2024 р. судовим експертом ОСОБА_4 розмір завданої матеріальної шкоди унаслідок залиття квартири № 74 , що належить позивачу, складає 175 164,00 грн.(без ПДВ). Відповідач з розміром шкоди не погоджувався, а тому суд пропонував проведення судової експертизи ? від проведення якої сторони відмовилися.

За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.

У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Отже, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Невиконання цього обов`язку, якщо результатом такого невиконання є нанесення шкоди іншим особам, тягне за собою відшкодування власником збитків.

Таким чином, встановивши, що позивач довів розмір завданої шкоди, протиправність дій відповідачів, причинний зв`язок між ними, що призвело до залиття квартири позивача, суд доходить висновку, що завдана позивачу шкода підлягає відшкодуванню відповідачем.

Відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири позивача, клопотання про проведення відповідних судових експертиз, не заявляв відповідач та не надав інших доказів щодо розміру спричиненої позивачу майнової шкоди, хоча це є його процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди. За таких обставин суд доходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача майнову шкоду заподіяну залиттям квартири в сумі 175 164,00 грн.

При вирішенні вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Положеннями ст.23, ч.3 ст.386 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 ст.1167 ЦК України.

Постановою Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.02.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір компенсації моральної шкоди позивачеві суд визначає з урахуванням п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачам страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), їх тривалості, характеру немайнових втрат, вимушених змін у життєвих стосунках.

Суд вирішуючи питання про розмір компенсації моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, як винної особи у залитті належної позивачу квартири, виходить з меж пред`явлених позовних вимог, враховує психоемоційний стан позивача та переживання, оскільки через пошкодження належного йому майна, він дійсно переніс емоційний стрес, переживання, викликані пошкодженням належної йому квартири, необхідністю її відновлення, змінами в звичному життєвому ритмі,, тому приходить до переконання про необхідність стягнення з відповідача на корить позивача компенсації моральної шкоди в розмірі 5000 грн., визначений розмір є достатнім, співмірним із завданою шкодою та не призведе до збагачення позивача за рахунок відповідача та не поставить у вкрай тяжкий матеріальний стан відповідача.

З огляду на викладене, суд доходить до висновку про часткове задоволення позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст.133, 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 1 851,64 грн. та 15 000 грн. витрати на залучення судового експерта/проведення експертизи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.12, 13, 76-89, 141,258, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_3 (РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_7 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_8 ) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_8 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_7 ) матеріальну шкоду у розмірі 175 164 (сто сімдесят п`ять тисяч сто шістдесят чотири) грн., відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 000 (п`яти тисяч) грн., судові збір у розмірі 1801 (одна тисяча вісімсот одна) грн. 63 коп., витрати на проведення експертизи у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 18.10.2024 року.

Суддя Н.О. Яценко