ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 697/2584/23

провадження № 61-10778св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини

за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 15 квітня 2024 року у складі судді Скирди Б. К. та постанову Черкаського апеляційного суду від 26 червня 2024 року у складі колегії суддів: Новікова О. М., Василенко Л. І., Карпенко О. В.,

ВСТАНОВИВ:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив визначити йому додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як на обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина на будинок і земельну ділянку, що розташовані на АДРЕСА_1 . Позивач є єдиним спадкоємцем першої черга.

Ураховуючи, що батько тривалий час проживав у м. Ростові-на-Дону російської федерації, позивач про смерть батька дізнався під час спілкування через месенджер з рідним братом батька, ОСОБА_4 , який там проживає, однак свідоцтво про смерть батька дядько йому не передав.Через військову агресію рф в Україні позивач не зміг іншим шляхом отримати свідоцтво про смерть батька.

Позивач звертався до приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Стеблини Є. В. з метою подати заяву про прийняття спадщини після смерті батька, однак у прийнятті такої заяви йому було відмовлено, оскільки в нього не було свідоцтва про смерть батька.

20 листопада 2023 року позивач дізнався про наявність на сайті оголошень ОLX інформації про продаж будинку, який належав його батькові. Також позивачу стало відомо, що продавцем майна є його двоюрідна сестра, ОСОБА_2 , яка, отримавши свідоцтво про смерть від свого батька (брата померлого), звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

З отриманих у переписці через месенджер «Viber» документів стало відомо прізвище нотаріуса, який завів спадкову справу, після чого позивач одразу звернувся до нотаріуса за місцем відкриття спадкової справи, однак нотаріус йому роз`яснив, що він пропустив строк подання заяви про прийняття спадщини та рекомендував звернутися до суду, одночасно надав копію свідоцтва про смерть батька.

У зв`язку з об`єктивними непереборними обставинами (війна в Україні) позивач не мав можливості отримати вчасно свідоцтво про смерть і, як наслідок, подати у встановлений законом спосіб і строк заяву про прийняття спадщини. Такі причини пропуску шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, на думку позивача, є поважними.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Канівський міськрайонний суд Черкаської області рішенням від 15 квітня 2024 року позов задовольнив. Визначив ОСОБА_1 додатковий строк терміном у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване наявністю поважних причин пропуску шестимісячного строку на прийняття спадщини, адже в межах цього строку позивач був у нотаріальній конторі, проте подати відповідну заяву в нього не було можливості у зв`язку з відсутністю свідоцтва про смерть батька, яке з об`єктивних причин не можливо було отримати вчасно, що і створило позивачу відповідні труднощі та стало перешкодою у своєчасному зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Короткий зміст рішення апеляційного суду

Черкаський апеляційний суд постановою від 26 червня 2024 року апеляційну скаргу адвоката Заматова Р. В. як представника ОСОБА_2 залишив без задоволення, а рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 15 квітня 2024 року - без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована законністю й обґрунтованістю рішення суду першої інстанції.

Короткий зміст вимог касаційної скарги, її узагальнені аргументи

У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду, ОСОБА_2 просить скасувати рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 15 квітня 2024 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 26 червня 2024 року і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Як на підставу касаційного оскарження судових рішень заявник посилається на те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2018 року у справі № 910/17999/16, від 25 квітня 2018 року у справах № 925/3/17 та № 910/24257/16 та постановах Верховного Суду від 21 жовтня 2022 року у справі № 752/4584/20, від 09 лютого 2022 року у справі № 621/1099/20, від 24 вересня 2020 року у справі № 310/232718, від 13 березня 2023 року у справі № 398/1796/20.

Касаційна скарга мотивована порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини та прийняття такої заяви нотаріусом не залежить від наявності свідоцтва про смерть або будь-яких інших документів. Тому відсутність свідоцтва про смерть не є поважної причиною пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини та не є причиною неподання такої заяви протягом шести місяців.

Маючи можливість отримати копію свідоцтва про смерть або дублікат оригіналу, шляхом поштового відправлення через Туреччину, Польщу або інші іноземні держави, з якими існує таке поштове сполучення як з росією так і з Україною, позивач навіть не намагався їх отримати, що підтверджує висновок скаржника про небажання позивача протягом шести місяців приймати спадок.

Жодним нормативно-правовим актом України не передбачено її обов`язку передавати, надавати позивачу отримане нею в законному порядку свідоцтво про смерть його батька, до поховання якого він не мав відношення.Позивач мав право отримати дублікат свідоцтва про смерть самостійно, але цим правом не скористався вчасно, тому факт, що нібито від позивача приховали це свідоцтво, не відповідає дійсності.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 08 серпня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

16 серпня 2024 року справа надійшла до Верховного Суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 в м. Ростові-на-Дону російської федерації.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається з: житлового будинку на АДРЕСА_1 та земельної ділянки з кадастровим номером :01:006:0269, що розташована за цією ж адресою.

Позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 і його спадкоємцем першої черги за законом.

З роз`яснень приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Стеблини Є. В. від 02 жовтня 2023 року № 169/02-14 відомо, що 02 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса щодо відкриття спадкової справи після смерті його батька ОСОБА_3 , який помер, з його слів, ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проте ОСОБА_1 було відмовлено та надано роз`яснення, що у зв`язку з відсутністю у нього свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , відсутністю інформації про актовий запис смерті ОСОБА_3 у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян, а також відповідного документа, виданого компетентними органами іноземної держави, який є дійсним на території України за умови його легалізації, заведення (відкриття) спадкової справи після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 неможливе.

Відповідно до роз`яснення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пірог Ю. С. від 23 листопада 2023 року № 159/02-14 ОСОБА_1 відмовлено у прийнятті його заяви про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду за визначенням додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

З копії спадкової справи № 20/2023 відомо, що із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 до нотаріуса звернулася ОСОБА_2 .

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Верховний Суд, перевіривши правильність застосування судами норм права в межах касаційної скарги, дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Мотиви і доводи Верховного Суду та застосовані норми права

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях; 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

У постанові Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17 зроблено висновок, що «право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними».

При цьому суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі № 381/4482/16-ц, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18.

Вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи.

Суди встановили, що 02 жовтня 2023 року, тобто в межах шестимісячного строку на прийняття спадщини після смерті батька, позивач звернувся до приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Стеблини Є. В. щодо заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , проте нотаріус йому письмово відмовив у заведенні (відкритті) спадкової справи з підстав відсутності в нього свідоцтва про смерть батька, відсутності інформації про актовий запис смерті ОСОБА_3 у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян, а також відповідного документа, виданого компетентними органами іноземної держави, який є дійсним на території України за умови його легалізації.

Разом з тим, відсутність свідоцтва про смерть, чи інших документів необхідних у подальшому для оформлення спадщини, не може бути перешкодою подати заяву про прийняття спадщини.

Ураховуючи, що позивач у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса з метою заведення спадкової справи після смерті батька, однак нотаріус не роз`яснила йому необхідність подати заяву на прийняття спадщини, а вказуючи на відсутність доказів смерті ОСОБА_3 роз`яснила про неможливість без доказів смерті особи завести (відкрити) спадкову справу, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, обґрунтовано вважав наявними правові підставі для надання позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька, оскільки за таких обставин і дій нотаріуса, підстави пропуску строку для прийняття спадщини, є поважними.

Висновки судів з урахуванням встановлених фактичних обставин цієї справи не суперечать висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду, що зазначені в касаційній скарзі.

Аргументи касаційної скарги висновків судів по суті вирішення заявлених вимог не спростовують, зводяться до необхідності здійснення переоцінки фактичних обставин справи щодо недоведеності позивачем поважних причин пропуску строку на звернення із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, що перебуває поза межами повноважень Верховного Суду.

Верховний Суд є судом права, а не судом факту, і відповідно до статті 400 ЦПК України не має повноважень встановлювати обставини справи, не встановлені судами першої та апеляційної інстанцій, а також досліджувати докази справи, змінюючи їх оцінку.

Порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, а також обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судового рішення, касаційний суд не встановив.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваних судових рішень - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 15 квітня 2024 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 26 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

М. Ю. Тітов