Справа № 570/5229/24
Номер провадження 2/570/1571/2024
УХВАЛА

про відкриття провадження у справі

17 жовтня 2024 року м.Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді Гладишева Х.В., перевіривши виконання вимог ст.ст.175-177, 184 ЦПК України по справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Рівненський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Служба у справах дітей Городоцької сільської ради про визнання батьківства та визначення способу участі у вихованні дитини, -

в с т а н о в и в :

До Рівненського районного суду Рівненської області надійшла вказана позовна заява.

Позовна заява подана з додержанням вимог ст.ст.175,177 ЦПК України.

Підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення, відмови у відкритті провадження відсутні.

Стаття 125 Конституції України встановлює, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом. Згідно зі статтею 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності.

Як зазначено у пункті 2 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

За загальним правилом, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом (частина 1стаття 27 ЦПК України).

Як вбачається з позовної заяви, звертаючись до Рівненського районного суду Рівненської області, позивачі обґрунтовуєють підсудність даної справи цьому суду тим, що відповідач зареєстрована у Рівненському районі Рівненської області.

За запитом судді Гладишевої Х.В. з Єдиного державного демографічного реєстру надійшла відповідь № 851578 від 17.10.2024, відповідно до якої ОСОБА_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

З позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що позивачі є іноземцями.

У статті 26 Конституції України закріплено, що іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Згідно ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (надалі по тексту Закон № 3773 VI) іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Відповідно до ст.496 ЦПК України іноземці, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, іноземні держави (їх органи та посадові особи) та міжнародні організації (далі - іноземні особи) мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів. Іноземні особи мають процесуальні права та обов`язки нарівні з фізичними і юридичними особами України, крім випадків, передбачених Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Тобто, іноземні громадяни мають ті ж самі процесуальні права, що і громадяни України. При цьому, суд, керуючись принципами верховенства права, рівності перед законом і судом, гласності і відкритості судового процесу, змагальності сторін тощо, зобов`язаний забезпечити дотримання прав всіх учасників судового процесу, в тому числі і іноземних громадян.

Підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України (ст. 497 ЦПК України).

Порядок урегулювання приватноправових відносин, які хоча б через один із своїх елементів пов`язані з одним або кількома правопорядками, іншими, ніж український правопорядок, встановлюється Законом України «Про міжнародне приватне право» (надалі по текстуЗакон № 2709-IV).

Цей Закон застосовується до таких питань, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом: 1) визначення застосовуваного права; 2) процесуальна правоздатність і дієздатність іноземців, осіб без громадянства та іноземних юридичних осіб; 3) підсудність судам України справ з іноземним елементом; 4) виконання судових доручень; 5) визнання та виконання в Україні рішень іноземних судів (ч. 1ст. 2Закон № 2709-IV).

Згідно п. 2 ч. 1 ст.1 Закону№ 2709-IV іноземний елемент - ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм:хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою; об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави.

Отже, питання щодо підсудності цієї справи з іноземним елементом слід вирішувати з урахуванням норм Закону№ 2709-IV.

Відповідно до ст.75Закону№ 2709-IV підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися.

Згідно ст. 76 Закону №2709-IV суди розглядають будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: 1) якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону; 2) якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи відповідача; 3) у справах про відшкодування шкоди, якщо її було завдано на території України; 4) якщо у справі про сплату аліментів або про встановлення батьківства позивач має місце проживання в Україні; 5) якщо у справі про відшкодування шкоди позивач - фізична особа має місце проживання в Україні або юридична особа - відповідач - місцезнаходження в Україні; 6) якщо у справі про спадщину спадкодавець у момент смерті був громадянином України або мав в Україні останнє місце проживання; 7) дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України; 8) якщо у справі про визнання безвісно відсутнім або оголошення померлим особа мала останнє відоме місце проживання на території України; 9) якщо справа окремого провадження стосується особистого статусу або дієздатності громадянина України; 10) якщо справа проти громадянина України, який за кордоном діє як дипломатичний агент або з інших підстав має імунітет від місцевої юрисдикції, відповідно до міжнародного договору не може бути порушена за кордоном; 11) якщо у справі про банкрутство боржник має місце основних інтересів або основної підприємницької діяльності на території України; 12) в інших випадках, визначених законом України та міжнародним договором України.

У міжнародному праві категорія «підсудність» застосовується для визначення розподілу як компетенції між судами існуючої в державі системи розгляду цивільних справ, так і компетенції судів щодо вирішення справ з іноземним елементом, тобто міжнародної підсудності. Таким чином, суди вирішуючи питання про належність справи до їх компетенції, зобов`язані з`ясувати в судах якої країни відповідно до міжнародних зобов`язань України підлягає розгляду справа з міжнародним елементом.

Лише у разі, якщо спір підлягає вирішенню в судах України, підсудність справ визначається за правилами, встановленими статями 27, 28 ЦПК України. Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 26.04.2022 у справі № 200/421/19. У вказаній постанові колегія суддів також зазначила, що ані ст. 76 Закону № 2709-IV, ані інші законодавчі акти не передбачають, що національні суди можуть приймати до свого провадження і розглядати справи про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, відповідачем за яким є громадянин іншої держави, який не має місця проживання або місцезнаходження в Україні.

Вказана справа не може бути розглянута в порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ч.4 ст.274 ЦПК України і її розгляд слід здійснювати за правилами загального позовного провадження. Тому справу слід прийняти до розгляду та відкрити провадження, з метою виконання вимог передбачених ч.1 ст. 189 ЦПК України, розпочати підготовче провадження та призначити підготовче засідання у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.19, 187 ЦПК України, суддя,

у х в а л и в :

Прийняти до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Рівненський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Служба у справах дітей Городоцької сільської ради про визнання батьківства та визначення способу участі у вихованні дитини.

Відкрити загальне позовне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Рівненський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Служба у справах дітей Городоцької сільської ради про визнання батьківства та визначення способу участі у вихованні дитини.

З метою виконання вимог ч.1 ст.189 ЦПК України розпочати підготовче провадження у справі.

Призначити підготовче судове засідання у приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області (м.Рівне, вул.С.Петлюри,10) на 29 листопада 2024 року о 10:00 з викликом учасників.

Копію ухвали надіслати учасникам судового розгляду, а відповідачу також надіслати копію позовної заяви та доданих документів.

Визначити відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України у строк для подання відзиву відповідач має право пред`явити зустрічний позов.

Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам частини третьої п`ятої ст.178 ЦПК України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Встановити відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, яке має відповідати вимогам частини третьої п`ятої ст.178 ЦПК України, копія якого одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Роз`яснити, що у відповідності до статті 192 ЦПК України у п`ятиденний строк з дня вручення цієї ухвали третя особа, яка не заявляє самостійних вимоги щодо предмета спору, має право подати письмові пояснення щодо позову або відзиву.

Учасники справи мають право надати відповідь на такі пояснення до закінчення підготовчого провадження.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://rv.rv.court.gov.ua.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Гладишева Х.В.