Справа № 632/1757/24
провадження № 2-о/632/87/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у відкритті провадження у справі

18 жовтня 2024 рокум. Златопіль

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі судді Кочнєва О.В, вирішуючи питання можливості відкриття провадження по цивільній справі за заявою окремого провадження ОСОБА_1 , заінтересовані особи Первомайська міська рада Лозівського району Харківської області, ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

15.10.2024 року заявниця звернулася до суду із заявою, в якій просила у порядку п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України встановити факт родинних відносин між нею та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 проживання, через наявність спадкового майна після померлої, прийняття нею, однак не оформлення спадщини після померлої та відмову заявниці в оформленні спадкових на підставі постанови Первомайської державної нотаріальної контори Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 11.10.2024 року.

Підставою звернення до Первомайського міськрайонного суду Харківської області заявниця визначила ч.1 ст.316 ЦПК України, з чим суддя погоджується.

Разом із позовною заявою подала заяву про виклик свідків та витребування у Первомайської державної нотаріальної контори Харківської області копію спадкової справи до майна померлої ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначила, що вона спадщину прийняла, однак не може на даний час оформити, оскільки не може підтвердити факт родинних відносин між нею та померлою.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, поняття "спір про право" пов`язане виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права. При відсутності цих елементів не може бути й спору про право.

Дослідивши заяву, суд зазначає, що у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 слід відмовити, оскільки станом на час подання відповідної заяви існує спір про право.

Так, щодо вказаних у заяві правовідносин відповідно до норм п.4 та п.5 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України 2003 року застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року. Так, відповідно до п.4 Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Пункт 5 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України 2003 року передбачає, що правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Правила статті 1277 Цивільного кодексу України про відумерле майно застосовуються також до спадщини, від дня відкриття якої до набрання чинності цим Кодексом спливло не менше одного року.

Відповідно в даній справі Первомайська міська рада Лозівського району Харківської області не є належним суб`єктом для залучення до участі у справі, оскільки питання про відумерле майно не може застосовуватися в даній справі, оскільки спадщина відкрилася 31.03.1994 року. За ЦК УРСР 1963 року в разі відсутності спадкоємців спадщина переходила на користь держави, а тому до 31.12.2002 (з урахуванням п.5 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України 2003 року щодо річного до набуття чинності вказаним кодексом строку) виключно держава в особі фонду Державного майна могла та може бути учасником справи в даній категорії справ.

Однак для відмови у відкритті провадження головним є не зазначений суддею факт неналежного визначення сторони у справі, хоча і він впливає на наявність спору про право (ігнорування дійсної сторони, яка повинна бути долучена до участі у справі, прямо вказує на наявність спору про право), а той факт, що на момент відкриття спадщини у квартири, на частину якої претендує заявниця також був зареєстрований її чоловік ОСОБА_4 , що підтверджується копією довідки відділу реєстрації фізичних осіб виконавчого комітету Первомайської міської ради Лозівського району Харківської області №3110 від 26.08.2024 року. Позивачка зазначила, що вона спадщину прийняла фактично на підставі п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР України 1963 року. В той же час у заяві вона жодним чином не вказала, як це відбулося (почала сплачувати рахунки за комунальні послуги, прибирати тощо) та чи стосувалося вказані дії виключно її без участі ОСОБА_4 . Також вона не зазначила той факт, чому вказана особа не залучена до участі у справі (смерть, проживання в іншому місці тощо). Невідомо із заяви, чому ОСОБА_4 не вступив в управління спадковим майном (причини та підстави такої дії). Відповідно саме станом на час відкриття провадження існує фізична особа, яка може не визнавати вимоги заявниці, а відповідно суддя встановлює наявність спору про право.

Вказана обставина прямо кореспондується із невірно визначеним органом, який автоматично оспорює презумпцію правомірності набуття права власності, а саме таким органом відносно спадщини, на яку претендує заявниця є не орган місцевого самоврядування відповідно до норма ЦК України 2003 року, а держава в особі фонду Державного майна відповідно до норм ЦК УРСР 1963 року.

Той факт, що нотаріус у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії за заявою ОСОБА_1 від 11.10.2024 року вказані факти не вказав, не свідчить про те, що вказаних фактів не існує, відповідно сама по собі постанова нотаріуса про відмову в оформленні спадкових прав не є належним доказом відсутності спору про право.

Відповідно до ч.4 ст.315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

На підставі частини 2-4 ст.186 ЦПК України про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала. Така ухвала надсилається заявникові не пізніше наступного дня після її постановлення в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу. До ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали. Копія позовної заяви залишається в суді.

Питання повернення сплаченого судового збору суддя не вирішує, оскільки таке повернення можливе виключно на підставі клопотання особи, яка звернулася до суду відповідно до вимог ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» після набуття ухвалою законної сили, оскільки вона підлягає апеляційному оскарженню.

На підставі викладеного та керуючись ч.ч.2-4 ст.186, ст.ст. 260, 261, ч.4 ст.315, п.7 ч.1 ст.353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження у цивільній справі окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Первомайська міська рада Лозівського району Харківської області, ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення, відмовити через наявність спору про право.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги заявником по справі, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду безпосередньо або шляхом використання підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії ухвали суду.

Суддя - Олег КОЧНЄВ