У Х В А Л А

Іменем України

17 жовтня 2024 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б., розглянувши заяву ОСОБА_1 щодо видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки, в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів боржника, але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення заяви та до досягнення дитиною повноліття.

Перевіривши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 160 ЦПК України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Окрім того, у ч. 1 ст. 161 ЦПК України передбачені вимоги, за якими може бути видано судовий наказ. Вони повинні бути документально підтвердженими та безспірними, тобто не може викликати сумнівів ні момент настання права вимоги, ні заявлена до стягнення сума грошових коштів. У наказному провадженні не може розглядатися спір про право.

Крім того, згідно з ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Мотивуючи заяву про видачу судового наказу, заявник вказує, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , однак належних доказів зазначеної обставини вона не надає.

Також доказів, які б підтверджували факт проживання неповнолітньої доньки разом із заявником та, відповідно, самостійного утримання дитини, оскільки зазначено, що проживають разом з чоловіком в одному помешканні, не надано, що позбавляє суд можливості зробити висновки з цього питання та перевірити наявність у заявника права вимоги на стягнення аліментів, як у особи, з якою проживає дитина.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог ст. 163 цього Кодексу. Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Отже, з урахуванням встановлених обставин, з огляду на наведені положення закону, то суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу.

Керуючись ст. ст. 163, 165 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 щодо видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Деснянського

районного суду м. Києва О.Б. Саламон