Справа № 953/1585/24
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 вересня 2024 року Київський районний суд м.Харкова в складі:
головуючого судді Зуб Г.А.,
при секретарі Черниш О.М.,
за участю представника позивача ОСОБА_1 ,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в режимі відео-конференції цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: П`ята Харківська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -
01.03.2024 до Київського районного суду м. Харкова через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_2 , в особі представника адвоката Мірошниченко А.М., до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: 5 ХДНК, в якій представник позивачки з подальшим уточненням просить визначити позивачці додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини строком в два місяці з часу набрання рішенням суду законної сили.
Позовні вимоги мотивовані наступним. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивачки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на момент смерті постійно мешкала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_3 померлою було складено заповіт, яким все своє майно заповідала позивачці, та відповідача по справі. Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, яка складається з 39/100 часток у праві спільної власності на житловий будинок АДРЕСА_2 . Позивачка є донькою померлої ОСОБА_5 , та на день смерті постійно мешкала з нею за адресою: АДРЕСА_1 , так як померлій було 99 років та вона постійно потребувала стороннього догляду та допомоги. Після смерті матері позивачка не встигла звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк, так як після повномаштабного вторгнення РФ на територію України 24.02.2022 було вкрай важко потрапити до нотаріуса (лише за записом). При цьому, відповідач ОСОБА_4 повідомив позивачці, що він звернувся з заявою про прийняття спадщини та тепер позивачці слід звернутись з заявою саме до того ж нотаріуса. Але не повідомив до якого саме нотаріуса слід йти позивачці. Після певного часу відповідач повідомив прізвище нотаріуса, але позивачці вдалось до нього потрапити лише після спливу встановленого законом строку для прийняття спадщини, у зв`язку з чим подання заяви позивачці було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, що стало підставою для звернення до суду з вказаним позовом.
Відповідачі своїм правом на подання відзиву не скористались.
Представник позивача адвокат Мірошниченко А.М. та позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, та просили їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги, та вказав, що позивачка дійсно має право на спадщину.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, повідомлявся у встановленому законом порядку, причину не явки суду не повідомив, клопотань про відкладення судового засідання до суду не надходило.
Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006р., суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 03.04.2008р. у справі «Пономарьов проти України» (заява №3236/03) вказує, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Згідно з ч. 2 ст. 43 ЦПК України відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права.
Від представника третьої особи П`ятої Харківської міської ДНК на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника, та при вирішення питання покладався на розсуд суду.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача ОСОБА_3 , та за наявними в справі доказами.
01.03.2024 вказана позовна заява надійшла до Київського районного суду м. Харкова в системі «Електронний суд», та розподілена судді Зубу Г.А.
12.03.2024 судом здійснено електронні запити до Реєстру територіальної громади м. Харкова для встановлення місцеперебування позивача та відповідачів, відповіді на які надано до суду 12.03.2024.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 13.03.2024 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, та відкрито провадження в ній за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 05.06.2024 закрито підготовче провадження по вказаній справі, та справу призначено до судового розгляду по суті.
Протокольною ухвалою суду від 27.09.2024 задоволено клопотання представника позивача про участь в судовому засіданні в режимі ВКЗ з використанням власних технічних засобів.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Харків), копія якого знаходиться в матеріалах справи.
ІНФОРМАЦІЯ_3 померлою ОСОБА_5 складено заповіт, який посвідчено державним нотаріусом Одинадцятої ХДНК Коваленко Л.О. за реєстр. №7-1634, яким все своє майно заповіла ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Спадщина складається з 39/100 часток у праві спільної власності на житловий будинок АДРЕСА_3 .
Позивачка є донькою спадкодавиці, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.01.2024/п.
Позивачка звернулась із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері до П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори, однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.01.2024/П за №80/02-31 державного нотаріуса П`ятої Харківської МДНК Кретової О. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропущенням встановленого строку на прийняття спадщини. Іншими спадкоємцями, які звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини у встановлений законодавством строк є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , тобто відповідачі по дійсній справі.
За вказаних обставин, позивач змушена звернутись до суду з вказаним позовом за захистом свого права.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ч.1,2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Згідно з ч.1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Відповідно до положень статтей 1222, 1223 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).
Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору, який пропущено з поважних причин, і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.
Наведені положення у повній мірі відповідають Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 06.02.2013 року в справі № 6-167цс12.
Відтак, шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 сплив 14.04.2023.
Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Аналіз вищезазначеної норми закону свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Отже, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.
Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12, від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15.
З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
Разом з тим Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Верховний Суд у своїй постанові від 26 червня 2019 року у справі №565/1145/14 висловив свою позицію, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
Загальновідомим є факт, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року на території України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строком на 30 діб, введено воєнний стан, який триває на час розгляду заяви та неодноразово продовжувався.
З урахуванням веденого в Україні воєнного стану, у позивача, згідно її позову виникли труднощі для своєчасної подачі заяви про прийняття спадщини.
Відповідно до статті 64 Конституції України, статей 12-1 і 20 Закону України Про правовий режим воєнного стану, статей 7 і 34 Закону України Про нотаріат, Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 Про введення воєнного стану в Україні Кабінет Міністрів України 28 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова № 164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану».
У п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (в редакції від 06.03.2022 року) передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану.
Відповідно до змін внесених 28.04.2022 року постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття продовжено зупиненим на час дії воєнного стану.
29.06.2022 року внесено нові зміни постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», згідно з якими з 29.06.2022 року діють нові зміни щодо строків оформлення спадщини під час воєнного стану. Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (в редакції від 29.06.2022 року) передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці.
Постановою Кабінету Міністрів України № 469від 09 травня 2023 року пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 виключено. Зміни набрали чинності 18 червня 2023 року.
Законодавець як устатті 1270 ЦК України, так і в інших нормахЦК України, не передбачає допустимості існування такої конструкції як «зупинення перебігу строку на прийняття спадщини» та можливості в постанові Кабінету Міністрів України визначати інші правила щодо строку на прийняття спадщини.
Пункт 3постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану»(в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суперечить статтям1270,1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню.
Такі висновки містяться у постановах Верховного Суду від 25 січня2023 року у справі № 676/47/21 (провадження № 61-8014св22), від 21 червня 2023 року у справі № 175/1404/19 (провадження № 61-5707св23).
Оцінка причин пропуску строку на предмет поважності лежить в площині дискреційних повноважень суду, оскільки базується безпосередньо на наданих сторонами та наявних в матеріалах справи доказах та встановлених в ході судового розгляду обставинах.
Оцінка поважності причин пропуску строку прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.
Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18, від 17 серпня 2023 року у справі № 626/274/22.
Протягом цього часу дочка померлої ОСОБА_2 не зверталась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки вважала, що вона проживала за однією адресою з померлою, та не знала, до якого нотаріуса їй звертатись, та в подальшому не могла до нього потрапити у зв`язку з відсутністю до нього запису. З відповідною заявою до нотаріуса вона звернулась 18 січня 2024 року, тобто з пропуском строку на 9 місяців 4 дні.
Надаючи оцінку поважності причин пропуску позивачкою строку для подання заяви про прийняття спадщини суд виходить з того, що станом на час відкриття спадщини і до 18 червня 2023 року діяв пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», що передбачав зупинення перебігу строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці.
Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на необхідності держав дотримуватися принципу «якості законів» при їх прийнятті або зміні. Зокрема, у своєму рішенні у справі «Сєрков проти України» ЄСПЛ зазначив, що якість законодавства передбачає доступне для зацікавлених осіб, чітке і передбачуване у застосуванні законодавство; відсутність необхідної передбачуваності та чіткості національного законодавства з важливого питання, що призводить до його суперечливого тлумачення, в тому числі судом, має наслідком порушення вимог положень Конвенції щодо «якості закону».
Крім того, у справі «Новік проти України» ЄСПЛ зробив висновок, що надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Вимога «якості закону» у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції означає, що закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні для убезпечення від будь-якого ризику свавілля.
При цьому, відповідач в судовому засіданні не заперечує проти задоволення позову, та вказав, що позивачка має право на отримання спадщини.
Крім того, частиною другою статті 1269 ЦК України передбачено, що заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.
Згідно з п. 3.3. Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом міністерства юстиції від 22.02.2012 № 296/5 (далі Порядок) заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі.
Згідно з п.3.5. Глави 10 Порядку, Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини.
Тобто, надіслання поштовим зв`язком до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, на якій не засвідчено підпис, тобто яка оформлена неналежним чином, не тягне за собою жодних юридичних наслідків.
Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.81 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивачка пропустила строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причину пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважною, а позов задовольнити і визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Європейський суд з прав людини в пунктах 33, 34 рішення від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основновоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до … остаточного рішення суду.
Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979 року, ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.3ЦК України до загальних засад цивільного законодавства віднесено, поміж іншим, справедливість, добросовісність та розумність.
Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання цього принципу є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем доведено порушення її права на гарантоване законом поновлення строку на прийняття спадщини в разі його пропуску з поважних причин, в зв`язку з чим таке право, з урахуванням наведеного принципу справедливості, підлягає судовому захисту, шляхом надання додаткового строку для прийняття спадщини строком в два місяці з дня набрання цим рішенням законної сили, а від так позовні вимоги підлягають задоволенню.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 4, 5, 12,13, 133, 137, 259, 264, 265 ЦПК України, ст. ст. 1216-1218, 1222, 1242, 1272, 1276 ЦК України, суд,-
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: П`ята Харківська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.
Визначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , додатковий строк - два місяці з дня набрання цим рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з поважною причиною його пропуску.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_2 , місцеперебування: АДРЕСА_4 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_3 , місцеперебування: АДРЕСА_5 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3 .

Відповідач ОСОБА_4 , місцеперебування: АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. не відомий.

Третя особа П`ята Харківська міська державна нотаріальна контора, місцезнаходження: м. Харків, вул. Валентинівська, буд. 27-Г, .

Повний текст рішення виготовлено 11 жовтня 2024 року.

СУДДЯ Г.А. ЗУБ