Справа № 2-514/11
УХВАЛА

16 жовтня 2024 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді - Гедз Б. М.

за участю секретаря судових засідань - Ясниської В. Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 25 травня 2010 року у справі № 2-2376/10 у цивільній справі № 2-514/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «ПроКредит банк» до ПП «Дельфін-БАЗ», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

Представник ОСОБА_1 адвокат Репецький В.В. звернувся до суду із заявою, у якій просить скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 25 травня 2010 року у справі № 2-2376/10. В обґрунтування заяви зазначає, що заявник ОСОБА_1 є власником будівлі (приміщення кафе) загальною площею 478,5 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 2336214) на підставі рішення Личаківського районного суду м. Львова від 13.08.2010 у справі № 2-4784/10. Однак, згідно даних реєстру речових прав наявна інформація про арешт вказаного майна, реєстраційний номер обтяження 3 9908541 від 08.06.2010, підставою обтяження зазначено постанову про відкриття виконавчого провадження № 19631318 від 03.06.2010 Відділом виконавчої служби Пустомитівського РУЮ у Львівській області. З листа Пустомитівського ВДВС від 30.09.2024 встановлено, що згідно даних АСВП на виконанні ВДВС Пустомитівського РУЮ перебувало виконавче провадження № 19631318 з примусового виконання ухвали Залізничного районного суду № 2-2376 про накладення арешту на будівлю кафе, загальною площею 478,5 кв.м. в АДРЕСА_1 . Відтак, арешт майна накладено в якості заходу забезпечення позову в межах розгляду цивільної справи 2-2376/10 (2-514/11). Разом з тим, матеріали виконавчого провадження знищено за завершенням терміну зберігання, згідно даних АСВП відсутні відомості про відкриті виконавчі провадження щодо відповідача ОСОБА_5 та відсутні відомості в Єдиному реєстрі боржників.

Представник заявника подав заяву про розгляд справи за відсутності сторони.

Інші учасники справи повідомлялися про день, час і місце судовго засідання, проте не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Дослідивши матеріали заяви, оглянувши матеріали цивільної справи №2-514/11, з`ясувавши обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що на розгляді у Залізничному районному суді м. Льовова перебувала цивільна справа № 2-514/11 (2-2376/10) за позовом Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до ПП «Дельфін-БАЗ», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В ході розгляду вказаної справи, ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 25 травня 2010 року клопотання ПАТ «ПроКредит Банк» про забезпечення позову задоволено. Вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту, зокрема серед іншого на будівлю кафе, загальною площею 478,5 кв.м., в АДРЕСА_1 , належне на праві власності ОСОБА_7 .

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 10 березня 2011 року позов Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з відповідачів, зокрема і ОСОБА_5 заборгованість за кредитним договором в сумі 1 331 448,14 грн та судовий збір у розмірі 1 700 грн, судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120 грн.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Відповідно до ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно ч.1 ст. 42 ЦПК Україниу справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Як встановлено судом, заявник ОСОБА_1 не був стороною чи третьою особою у згаданій справі, питання щодо його участі у справі судом не вирішувалось, відтак не є учасником справи, відповідач ОСОБА_5 на час перебування майна у її власності, із заявою про скасування вжитих заходів забезпечення позову не зверталася, відтак у ОСОБА_1 як особи, яка не брала участі у розгляді справи, відсутні правові підстави для звернення до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих в межах розгляду цивільної справи учасником, якої він не був.

Верховний Суд у постанові від 20.01.2020 у справі № 753/12741/17 також зазначив, що із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У рішенні суду про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту суд зазначає про скасування заходів забезпечення позову, які оскаржуються.

Аналогічного змісту правова позиція викладена також у постанові Верховного Суду від 22.04.2020 у справі № 607/15533/17.

Відтак, враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст. 158, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суд

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 25 травня 2010 року у справі № 2-2376/10 у цивільній справі № 2-514/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «ПроКредит банк» до ПП «Дельфін-БАЗ», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення.

Суддя: (підпис) Б.М. Гедз

З оригіналом згідно. Оригінал ухвали у справі № 2-514/11

Суддя: Б.М.Гедз