Провадження № 2/201/3801/2024
УХВАЛА

про відмову у задоволенні клопотання про витребування доказів

15 жовтня 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Наумової О.С.,

за участю секретаря судового засідання Моренко Д.Г.,

за участю представника позивача адвоката Яцишина О.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Мороза Кирила Тарасовича про витребування доказів по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних збитків та три проценти річних від простроченої суми заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних збитків та три проценти річних від простроченої суми заборгованості.

03.10.2024 представник відповідача адвокат Мороз К.Т. подав до суду клопотання про витребування доказів, в обґрунтування якого посилався на те, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26.07.2012, позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна задоволено, визнано, що квартира АДРЕСА_1 та автомобіль Mitsubishi Outlander, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , легковий універсал-в, належать на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 по 1/2 частині, відповідно.

Стягнуто, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , грошову компенсацію вартості Уз квартири АДРЕСА_1 та Уз автомобіля Mitsubishi Outlander, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , легковий універсал -в у розмірі 286 050 грн залишивши квартиру АДРЕСА_1 та автомобіль Mitsubishi Outlander, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , легковий універсал -в в цілому у власності ОСОБА_1 .

Під час розгляду цієї справи в судовому засіданні були присутні представник позивача, яка діяла в інтересах ОСОБА_2 . ОСОБА_1 у судовому засіданні визнав даний позов.

Між сторонами після ухвалення рішення була домовленість про те, що ОСОБА_1 у рахунок грошової компенсації призначеного судом за рішенню про поділ спільного майна подружжя повинен подарувати квартиру за адресою: АДРЕСА_2 своєму синові ОСОБА_3 . 27.08.2012 квартира була подарована ним ОСОБА_3 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Окрім того, ОСОБА_2 було достеменно відомо про рішення суду та домовленість між нею і ОСОБА_1 . ОСОБА_2 не отримувала виконавчий лист та не пред`являла його, оскільки ОСОБА_1 у добровільному порядку виконав рішення суду за їх спільною домовленістю. На виконання домовленостей, подарунок квартири вважатиметься виконанням рішенням суду, про що були відповідні розписки ОСОБА_2 , однак за спливом 12 років дані розписки не збереглися.

Однак, дана розписка може міститися в матеріалах нотаріальної справи за договором дарування квартири.

Також ОСОБА_2 зазначала, що попередньо між нею та ОСОБА_1 була домовленість про те, що ОСОБА_1 не заперечує виплатити ОСОБА_2 грошову компенсацію за 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , а оскільки ОСОБА_1 було визнано позов та винесено рішення про компенсацію 1/2 частини квартири, то після цього ОСОБА_1 запропонував в рахунок компенсації подарувати квартиру, яка еквівалентно більше, аніж призначена сума компенсації судом, даний договір ОСОБА_1 було виконано та ОСОБА_2 проживала в даній квартирі разом з сином.

Тому просив витребувати з Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області копій документів нотаріальної справи за договором дарування квартир, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , дарувальником якої є ОСОБА_1 , обдаровуваним ОСОБА_3 від 06.08.2012, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Карпенко С.С.

Представник позивачки адвокат Яцишин О.Й. в судовому засіданні проти клопотання заперечував, зазначивши, що домовленостей між сторонами про виплату компенсації, присудженої судовим рішенням шляхом укладення договору дарування не було, а сам договір дарування не містить у собі таких істотних умов як компенсація за судовим рішенням у спосіб укладення договору дарування, тому така розписка не може зберігатися у матеріалах нотаріальної справи із посвідчення договору, просив відмовити у задавлені клопотання.

Представник відповідача адвокат Мороз К.Т. в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. 14.10.2024 направив на електронну адресу суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні.

Вирішуючи дане клопотання, суд виходив із такого.

Відповідно до ч. 3 ст. 189 ЦПК України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Ухвалою суду від 21.08.2024 відкрито провадження у справі та справу призначено у підготовче засідання на 18.09.2024. 17.09.2024 від представника відповідача адвоката Мороза К.Т. надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання, яке було судом задоволене та підготовче засідання було відкладене на 15.10.2024. 14.10.2024 від представника відповідача на електронну адресу суду знову надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні. При цьому, відповідачем заявлене клопотання про зупинення провадження, у якому викладені його фактичні і правові підстави, на які позивачка надала письмові заперечення.

Зважаючи на ці обставини, суд керується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

З урахуванням викладеного, з огляду на наявність у матеріалах справи позицій сторін щодо клопотання, суд вважав за доцільне продовжити підготовче засідання із метою розгляду клопотання у розумні строки.

Суд, з`ясувавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи в частині, що стосується клопотання, зазначає про таке.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Згідно із правилами ч.ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч. 1 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Представник відповідача вказує у клопотанні, що на виконання домовленостей були розписки між сторонами ОСОБА_2 і ОСОБА_1 про подарунок квартири, який вважатиметься виконанням рішенням суду. Потім стверджує, що розписки ці взагалі не збереглися і припускає, що розписка може міститися в матеріалах нотаріальної справи за договором дарування квартири, що само по собі є суперечливим. Крім того, суд звертає увагу на те, що договір дарування є одностороннім правочинам, який вчинявся ОСОБА_1 на користь особи, яка не учасником спірних правовідносин.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що клопотання не є обґрунтованим, тому й у його задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 76 - 84, 260, 353 - 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Мороза Кирила Тарасовича про витребування доказів по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних збитків та три проценти річних від простроченої суми заборгованості відмовити.

Ухвала окремо від рішення суду на підставі ст. 353 ЦПК України оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складений 18 жовтня 2024 року.

Суддя О.С. Наумова