Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 317/1605/24
Провадження №: 2/332/1912/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

11 жовтня 2024 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Погрібної О.М., при секретарі судового засідання Паніній Л.Д., розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

До Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 , в якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 428231,41 грн та судові витрати.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що 19.03.2014 між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «АЛЬФА-БАНК» (далі АТ «АЛЬФА-БАНК») та ОСОБА_1 шляхом акцептування банком пропозиції клієнта уклали угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії у розмірі 75 000 грн, з процентною ставкою 21 % річних, із встановленням обов`язкового мінімального платежу у розмірі 7% від загальної суми заборгованості, але не менше 50 грн.

Відповідач, підписавши Договір, погодився на приєднання до публічної пропозиції, підтвердив акцептування публічної пропозиції на укладення зазначеного договору і приєднання до умов договору, погодився з усіма умовами обраної програми кредитування.

АТ «АЛЬФА-БАНК» свої зобов`язання виконав своєчасно та в повному обсязі, надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти. Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконував у зв`язку із чим станом на 20.09.2021 заборгованість відповідача за кредитним договором становить 428231,41 грн.

20.09.2021 між АТ «АЛЬФА-БАНК» та позивачем укладено договір факторингу, відповідно до якого АТ «АЛЬФА-БАНК» відступив ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» за плату, а ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» прийняв належні АТ «АЛЬФА-БАНК» права грошової вимоги до боржника за кредитним договором від 19.03.2014, укладеним між АТ «АЛЬФА -БАНК» та відповідачем.

З урахуванням вищезазначеного позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» суму заборгованості за Кредитним договором в розмірі 428231,41 грн та понесені судові витрати.

Ухвалою судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 12.06.2024 було відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 12.09.2024 було закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті.

Представник позивача, який про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, надав клопотання, в якому просить дану цивільну справу розглянути за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримують повністю, проти заочного розгляду справи не заперечують.

Відповідач ОСОБА_1 , який про день, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не надав.

Ухвалою суду від 11.10.2024 зазначену позовну заяву вирішено розглянути заочно на підставі наявних у справі доказів.

Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Частиною першої статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

19.03.2014 АТ «АЛЬФА-БАНК» та відповідач ОСОБА_1 шляхом підписання Анкети-заяви про акцепт Публічної пропозиції ПАТ «АЛЬФА-БАНК» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в рамках продукту «Максимум-готівка», був укладений кредитний договір за умовами якого відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, та отримала кредитну картку. Мета кредиту - для особистих потреб. Ліміт кредитної лінії у розмірі 75000 грн. Тип процентної ставки фіксований, 21 % річних. Обов`язковий мінімальний платіж запропоновано встановити у розмірі 7% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн.

За умовами договору банк відкриває ОСОБА_1 рахунок та встановлює відновлювальну кредитну лінію на строк один рік з можливістю пролонгації на новий строк за умови дотримання клієнтом умов Банку та випускає кредитну картку строком дії на 2 роки з моменту її випуску з можливістю перевипуску за умови дотримання клієнтом умов договору.

У Анкеті-заяві зазначено, що підписанням цієї заяви відповідач підтверджує, що ця Анкета-заява про акцепт Публічної пропозиції ПАТ «АЛЬФА-БАНК» є акцептуванням Публічної пропозиції ПАТ «АЛЬФА-БАНК» в розумінні ст. 642 ЦК України, він беззаперечно підтверджує те, що приймає пропозицію банку на оформлення «Максимум-готівка(надалі-Картка) і йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення всі умови договору, в тому числі умови отримання та обслуговування Картки. Також відповідач засвідчив, що він ознайомився та погоджується із Публічною пропозицією ПАТ «АЛЬФА-БАНК» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, яка оприлюднена на інтернет сторінці банку за електронною адресою www.alfabank.com.ua, Правилами користування банківською платіжною карткою, Тарифами ПАТ «АЛЬФА-БАНК», які є невід`ємною частиною договору, а також підтверджує, що отримава свій примірник із усіма додатками у день укладення договору, отримав банківську платіжну картку, а також до моменту укладення договору був попередньо ознайомлений у письмовій формі з основними умовами надання кредиту, в тому числі вартістю кредиту, інформацією про сукупну вартість кредиту з урахуванням загальної процентної ставки, вартості, видів та предметів супутніх послуг, а також будь-якою інформацією щодо кредиту, надання якої передбачено нормами чинного законодавства України, в тому числі інформацією, визначеною Законом України «Про захист прав споживачів».

Також ОСОБА_1 був ознайомлений із Довідкою про умови кредитування з використанням картки «Максимум-готівка»(з прикладами використання кредитних коштів з розрахунком сукупної вартості кредиту), що засвідчив своїм особистим підписом.

Факт отримання та використання відповідачем кредитних коштів підтверджується наданою позивачем випискою по особовому рахунку ОСОБА_1 за період з 19.03.2014 по 05.02.2024, яка має статус первинного документа та якою підтверджується, що відповідач користувався наданими кредитними коштами, зокрема здійснював зняття готівки та виконував розрахункові платіжні операції.

Згідно з копією договору факторингу № 3 від 20.09.2021р, укладеного між АТ «Альфа-Банк» (Клієнт) та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» (Фактор), фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає фактору, а фактор набуває належне клієнту право вимоги до боржників за договорами, перелік яких наведено у додатку №1-1 до Договору.

Згідно з копією акту приймання-передачі Реєстру боржників від 20.09.2021р. до Договору факторингу № 3 від 20.09.2021р, клієнт передав, а фактор прийняв реєстр вимоги боржників клієнта від 20.09.2021р. на компакт-диску. Загальна кількість боржників становить 9188, загальний розмір заборгованості складає: за тілом, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами - 236676037,24 грн за штрафними санкціями (неустойкою, пенею) 13738547,91 грн.

Згідно з Додатком 1-1 до договору факторингу № 3 від 20.09.2021р. Характеристика права вимоги, переданих фактору клієнтом за договором та боржників за основними договорами, за записом № 7441 наявний договір CCNG-630108886 від 19.03.2014р, ПІБ: ОСОБА_1 , сума за основною заборгованістю в валюті договору на дату укладення договору: 373290,09 грн, пеня/штраф/неустойка на дату укладення договору факторингу: 54941,32 грн, загальна сума заборгованості (проценти, комісія та тіло кредиту) станом на дату укладення договору з урахуванням пені/штрафу/неустойки: 428231,41грн, загальна сума заборгованості (проценти, комісія та тіло кредиту) станом на дату укладення договору без урахування пені/штрафу/неустойки: 373290,09 грн; грошові кошти за відступлення права вимоги, що сплачуються фактором: 20373,88 грн.

Згідно копії платіжного доручення № 559 від 20.09.2021р. ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» перерахувало АТ «Альфа-Банк» кошти в сумі 1284480,00 грн. з призначенням платежу за право вимоги згідно з договором факторингу № 3 від 20.09.2021р. Без ПДВ.

До правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосовує наступні норми права.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2ст.11 ЦК України).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 629 ЦК України визначає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до положень ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ПАТ «АЛЬФА-БАНК»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст.525,526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За приписами ст.ст.610,611,612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зміна умов зобов`язання та сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до положень ст.ст.512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

У постанові Верховного Суду від 07.02.2018 року у справі №2-2035/11 викладено висновок, що тлумачення статті 516, частини другої статті 517 ЦК України свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним.

Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 23.02.2022 у справі №761/1543/20, у постанові від 19.01.2022 у справі №639/86/17, у постанові від 14.07.2021 у справі №554/8549/15-ц.

Судом встановлено, що 10.06.2015 між ПАТ «АЛЬФА-БАНК», правонаступником якого є АТ «АЛЬФА-БАНК» та ОСОБА_1 , шляхом підписання відповідачем Анкети-Заяви про акцепт публічної пропозиції(оферти) був укладений договір комплексного банківського обслуговування, за умовами якого банк відкрив позичальнику розрахунковий рахунок та надав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Факт виконання банком взятих на себе зобов`язань за кредитним договором повністю підтверджується наданими та дослідженими судом доказами.

Водночас відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконав внаслідок чого станом на 20.09.2021 виникла заборгованість за кредитом, яка становить 428231,41 грн.

Частинами 1-4 ст.12 ЦПК України, передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

У силу ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач у судове засідання не з`явився, відзиву на позов та будь-яких доказів, які б спростовували факт отримання ним кредитних коштів та наведений позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором суду не надав, а тому такий розрахунок береться судом до уваги як розмір наявної заборгованості перед позивачем в частині заборгованості за кредитом.

За таких обставин, виходячи з умов кредитного договору, укладеного між сторонами у вигляді Анкети-заяви та Довідки про умови кредитування від 19.03.2014, підписаних ОСОБА_1 , беручи до уваги наданий позивачем розрахунок заборгованості, який не спростований відповідачем, суд на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений судовий збір у сумі 6423,47 грн.

Щодо вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.

У відповідності до ч.ч.1,2ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою-ч.2 ст.137 ЦПК України.

Згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно доч.4 ст.137 ЦПК України розмір витратна оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт(наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт(надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Таким чином, склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною у Постанові від 02 вересня 2020 року у справі 329/766/18.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Аналогічний висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 14.11.2019 у справі №826/15063/18.

На підтвердження понесених витрат, наданих позивачеві ТОВ «Перший Інвестиційний Клуб» позивачем надано документи на підтвердження витрат на юридичні послуги цього товариства (договір про надання юридичних послуг №02/10-23, додатковий договір №3 до договору № 02/10-23; акт №3 приймання-передачі виконаних робіт від 25.01.2024 та платіжна інструкція №391 від 26 січня 2024 року на суму 7100,00 грн).

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Також Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Верховний Суд у постанові від 30.09.2020 у справі №201/14495/16-ц зазначив, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 у справі №362/3912/18.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Судом встановлено, що спір який виник між сторонами у справі відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку із стягненням заборгованості за кредитом; матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження, збирання б яких адвокат витратив значний час. Даний спір для кваліфікованого юриста є незначної складності, у спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.

Із копій договору про надання юридичних послуг від жовтня 2023 року № 02/10-23, додаткового договору № 3 від 25 січня 2024 року, укладених між ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Перший інвестиційний клуб» (ТОВ «Перший інвестиційний клуб»), та акту приймання передачі виконаних робіт від 25 січня 2024 року № 3 вбачається, що ТОВ «Перший інвестиційний клуб» надало ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» юридичні послуги, які полягали у: первинній консультації у справі (витрачений час: 1 год., вартість 1000 грн.), правовому аналізі наявних документів, правовій ситуації із застосуванням відповідного законодавства, правових висновків Верховного Суду та Європейського суду з прав людини (витрачений час 3 год., вартість: 3000 грн.), підготовці та поданні позовної заяви (витрачений час: 3,1 год., вартість:3100 грн.). Загальна вартість наданих послуг 7100 грн.

В той же час суд враховує, що надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», входять до інших видів правової допомоги. Підготовка та подання позовної заяви та здійснення аналізу правових висновків Верховного Суду та Європейського суду з прав людини є послугами, що дублюються, складовими одного завдання, а тому такі витрати не можуть бути стягнуті в повному обсязі. (подібна позиція була висловлена Верховним Судом у постанові від 25.01.2023 у справі № 761/33563/20, від 22.03.2023 у справі № 758/6113/19). Окрім того, суд вважає, що зазначена в акті №2 приймання-передачі виконаних робіт від 03.01.2024 така послуга як «правовий аналіз наявних документів у замовника по справі» є не обґрунтованою та по суті є послугою з підготовки позовної заяви.

Дослідивши надані представником позивача докази понесених витрат на професійну правничу допомогу суд вважає, що заявлений представником позивача розмір витрат на правничу допомогу є завищеним, а надана послуга із підготовки позовної заяви фактично поглинає послуги щодо правового аналізу документів, позовна заява складається із трьох аркушів, спір є типовим, простим, не потребує глибокого аналізу судової практики чи правових висновків Європейського суду з прав людини, тому враховуючи професійну підготовку адвоката, який є фахівцем у галузі права, не становить значної складності.

За таких обставин, з огляду на співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про часткове відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3100,00 грн. Саме такий розмір витрат на професійну правничу допомогу, на переконання суду є справедливим та обґрунтованим, співмірним зі складністю цієї справи та наданим адвокатом обсягом послуг, а також не суперечитиме принципу розумності судових витрат.

Керуючись ст. ст.4,5,12,81,89,137,141, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» суму заборгованості за кредитним договором від 19.03.2014, станом на 20.09.2021, у загальному розмірі 428231,41 гривень (чотириста двадцять вісім двісті тридцять одна гривня 41 коп).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» витрати по сплаті судового збору у розмірі 6423,47 гривень (шість тисяч чотириста двадцять три гривні 47 коп).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3100,00 гривень (три тисячі сто гривень 00 коп).

В іншій частині позовні вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення суду складено 17 жовтня 2024 року.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається, за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://court.gov.ua/fair.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС», , юридична адреса: пл. Солом`янська, буд. 2, м. Київ, 03035.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , рнкопп НОМЕР_1 .

Суддя: О.М.Погрібна