УХВАЛА

іменем України

18 жовтня 2024 рокуСправа №451/808/19
Провадження № 6/451/20/24

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Федорук І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Радехові в залі суду цивільну справу за поданням приватного виконавця Шелінської Юлії Андріївни про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,

у с т а н о в и в:

Приватний виконавець Шелінська Ю.А. звернулася до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 .

Подання мотивує тим, що на даний час рішення суду не виконано, не дивлячись на те, що приватним виконавцем вжито передбачених чинним законодавством заходів примусового виконання рішень, боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням. Ухилення боржника від полягає у: неподанні декларації про доходи та майно боржника, що передбачено у пункті 2 постанови про відкриття виконавчого провадження; ігноруванні наявності відкритого виконавчого провадження; невиконання свого прямого обов`язку виконання судового рішення. Таким чином, наявність у ОСОБА_1 невиконаного зобов`язання, покладеного на неї згідно виконавчого листа № 451/808/19, виданого 24.05.2024 Радехівським районним судом Львівської області та виконавчого листа № 451/808/19 виданого 24.05.2024 року Радехівським районним судом Львівської області, а також ухилення боржником від виконання своїх зобов`язань, є підставою для його обмеження у праві виїзду за .межі України, до сплати ним заборгованості (а.с.192-195).

Відповідно до ст. 441 ЦПК України, ухвала про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця. Таким чином, боржник ОСОБА_1 та стягувач ОСОБА_2 про розгляд справи судом не повідомлялися.

Приватний виконавець Шелінська Ю.А. подала заяву про розгляд подання без її участі. Подання підтримує та просить задовольнити (а. с. 242).

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що у задоволенні подання необхідно відмовити, виходячи з таких міркувань.

Суд установив, що на виконанні в приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Ю.А. перебуває зведене виконавче провадження ЗВП №75949844: 1) Виконавче провадження ВП №75213183 з примусового виконання виконавчого листа №451/808/19 виданого 24.05.2024 Радехівським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 борг у сумі 299 660 гривень 10 копійок; 2) Виконавче провадження ВП №75213424 з примусового виконання виконавчого листа №451/808/19 виданого 24.05.2024 року Радехівським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 2996 гривень 60 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 гривень (а.с.196-199).

04.06.2024 виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №75213183 (а.с.200), скеровано рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу на адресу боржника, що підтверджується списком згуртованих поштових відправлень від 04.06.2024 (202-204).

04.06.2024 виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №75213424 (а.с.201), скеровано рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу на адресу боржника, що підтверджується списком згуртованих поштових відправлень від 04.06.2024 (202-204).

Лист з постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №75213183 та постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №75213424 боржником отримано (а.с.205).

Пунктом 2 постанови про відкриття виконавчого провадження зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно протягом п`яти робочих днів.

Боржником вказану декларацію виконавцю не подано.

04.06.2024 виконавцем винесено постанови про арешт майна боржника ВП №75213183, згідно якої накладено арешт на все рухоме, нерухоме майно (а.с.206); про арешт коштів боржника ВП №75213183 (а.с.207); про арешт коштів боржника ВП №75213424 (а.с.209).

Згідно електронної відповіді AT «Ощадбанк» від 05.06.2024 арешт накладено.Згідно електронної відповіді Податкової служби України від 04.06.2024 відсутня інформація про джерела отримання доходів боржника.Згідно електронної відповіді Пенсійного Фонду України від 04.06.2024 року боржник отримує пенсію у розмірі 2725.00 грн. у Кам`янка-Бузьке об`єднане управління ПФУ (а.с.210-213).

Згідно електронної відповіді МВС України від 04.06.2024 відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби.

04.06.2024 виконавцем скеровано платіжну інструкцію №12943 від 04.06.2024 року в AT «Ощадбанк» до виконання (а.с.214).

Згідно відповіді Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області від 11.06.2024 боржник документований паспортом громадянина Україниуція виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданий 12.05.2022 року, органом 4633 (а.с.220).

Згідно відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації державної прикордонної служби України від 18.06.2024 року відсутня інформація щодо перетину державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України громадянином ОСОБА_3 в період 24.05.2024 р. по 18.06.2024 (а.с.221).

Згідно відповіді Радехівської міської ради від 18.06.2024 року боржник зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 (а.с.222).

Згідно відповіді Західного міжрегіонального управління державної служби з питань праці від 19.06.2024 за боржником не зареєстровано великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування (а.с.223).

Згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 19.06.2024 року станом на 01.01.2013 року земельних ділянок у власності боржника на території області не зареєстровано (а.с.224).

03.09.2024 приватним виконавцем винесено постанови зміни (доповнення) реєстраційних даних ВП № 75213183, ВП № 75213424, якою доповнено адресу боржника - Адреса: АДРЕСА_1 (а.с.226, 227).

03.09.2024 приватним виконавцем винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження ВП №75213183 у ЗВП № 75949844 (а.с.228).

03.09.2024 виконавцем надіслано вимогу-виклик боржнику на адресу: АДРЕСА_1 з`явитись 13.09.2024 року для дачі пояснень з приводу виконавчого документа, що підтверджується списком згуртованих поштових відправлень від 03.09.2024 (а.с.229-232).

Лист отримано боржником 07.09.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу від 03.09.2024 (а.с.233).

Згідно платіжної інструкції №JBKL0640D від 16.09.2024 на депозитний рахунок приватного виконавця надійшли кошти в сумі 10 915,41 грн., які було розподілено таким чином: 9292,90 грн. заборгованість на користь стягувача, 929,26 грн. основної винагороди приватного виконавця та 693,25 грн. витрат виконавчого провадження (а.с.234-237).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 11.10.2024 встановлено, що у боржника відсутнє нерухоме майно (а.с.237).

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 313 ЦК України встановлено, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюються Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Статтею 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визначено, що кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, в межах цієї території має право на свободу пересування і свободу вибору місця проживання.

Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи свою власну.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Права, викладені у пункті 1 Протоколу Конвенції, також можуть у певних місцевостях підлягати обмеженням, що встановлені згідно із законом і виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Передбачені у законі обмеження є заходами, які покладаються на боржника з метою заклику до його правосвідомості, якщо останній ухиляється від виконання свого обов`язку, або ж переслідують пасивне та незаборонене примушування боржника до вчинення ним активних дій щоб якнайскоріше задовольнити інтереси кредитора та позбутися обмежувальних заходів.

Отже, тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Зокрема, у справі «Гочев проти Болгарії» Європейський Суд підсумував принципи, що відносяться до оцінки необхідності заходів, яке обмежують свободу пересування наступним чином:

У відношенні пропорційності обмеження, встановленого у зв`язку із неоплаченими боргами, Європейський Суд у пункті 49 цього рішення зазначив, що таке обмеження є виправданим лише тоді, коли сприяє досягненню переслідуваної мети гарантування повернення вказаних боргів (див. рішення Європейського Суду від 13 листопада 2003 за справою «Напияло проти Хорватії» (Napijalo v. Croatia), скарга N 66485/01, §§ 78-82).

Окрім того, навіть якщо міра, що обмежує свободу пересування особи є початково обґрунтованою, вона може стати неспіврозмірною й порушити права особи, якщо автоматично продовжується протягом тривалого часу (див. рішення Європейського Суду за справою «Луордо проти Італії » (Luordo v. Italy), скарга N 32190/96, § 96, ECHR 2003-IX), рішення Європейського Суду за справою «Фельдеш та Фельдешне Хайлік проти Угорщини» (Foldes and Foldesne Hajlik v. Hungary), скарга N 41463/02, § 35, ECHR 2006, рішення Європейського Суду за справою «Рінер проти Болгарії», § 121).

У пункті 50 вказаного рішення Європейський Суд з прав людини підкреслив, що у будь-якому випадку влада країни зобов`язана забезпечити те, що порушення права особи залишати його або її країну було від самого початку і протягом всієї тривалості виправданим та пропорційним за будь-яких обставин.

Влада не може продовжувати на довготривалі строки заходи, що обмежують свободу пересування особи без регулярної перевірки їх обґрунтованості (див. вказане вище рішення Європейського Суду за справою «Рінер проти Болгарії», §124 і вказане вище рішення Європейського Суду «Фельдеш и Фельдешне Хайлик против Венгрии», §35). Така перевірка має, як правило, проводитися судами принаймні, в останній інстанції, оскільки вони забезпечують найкращі гарантії незалежності, неупередженості й законності процедури (див. Рішення Європейського Суду від 25 січня 2007 року за справою «Сіссаніс проти Румунії»), скарга № 23468/02, § 70).

Охоплення судової перевірки має дозволити суду взяти до уваги всі фактори, що відносяться до справи, включаючи ті, що стосуються співмірності обмежувального заходу (див. з необхідним змінами Рішення Європейського Суду від 23 червня 1981 р. за справою «Ле Конт, Ван Лейвен і Де Мейере проти Бельгії» (Le Compte, Van Leuven and De Meyere v. Belgium), Series A, N 43, §60)...».

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що застосовуючи статтю 2 Протоколу 4 до Конвенції та практику Європейського суду з прав людини, які є джерелом права в Україні, суд зобов`язаний забезпечити, щоб порушення права особи залишати країну було виправданим та пропорційним за будь-яких обставин.

Такий висновок викладений Верховним Судом в постанові від 28 жовтня 2020 року у справі № 331/8536/17-ц.

Відповідно до частини 1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Подання державного виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність обмежити право особи на виїзд за межі України.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України щодо судової практики вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 1 лютого 2013 року, поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо). Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим, з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак, воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Отже, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України - це певного виду санкція, яка може застосовуватися саме у зв`язку з ухиленням особи від виконання зобов`язання, зокрема виконання судового рішення.

Відмовляючи у задоволенні подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, суд виходить з того, що заявником не надано достатніх доказів на підтвердження навмисного чи іншого свідомого невиконання боржником своїх обов`язків по сплаті боргу та його наміру ухилятися від виконання покладеного на нього зобов`язання, а сама по собі наявність невиконаного рішення суду не може бути підставою для обмеження свободи пересування боржника.

Саме державний (приватний) виконавець зобов`язаний довести суду, з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження, необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Окрім того, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що боржник вчиняв дії, які унеможливлювали чи ускладнювали виконання рішення суду, та наявності у нього можливості виконати це рішення.

Враховуючи наведене вище, суд доходить висновку, що необхідно відмовити у задоволенні подання приватного виконавця.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження» та Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в України громадян України», суд

постановив:

у задоволенні подання приватного виконавця Шелінської Юлії Андріївни про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Головуючий суддя Семенишин О. З.

Ухвала виготовлена у нарадчій кімнаті 18 жовтня 2024 року.