Житомирський апеляційний суд
Справа №295/6672/22 Головуючий у 1-й інст. Кузнєцов Д. В.
Категорія 48 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Шевчук А.М., Талько О.Б.,

з участю секретаря

судового засідання Кузьменко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №295/6672/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди та моральної шкоди, завданої в результаті залиття квартири

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , інтереси якої представляє адвокат Кирилюк Віталій Леонідович

на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 15 лютого 2024 року, ухвалене під головуванням судді Кузнєцова Д.В.

в с т а н о в и в:

У липні 2022 року позивач звернувся до суду з даним позовом, у якому просив стягнути з Критенко ( ОСОБА_3 ) на його користь 96 094,06 грн. для відшкодування завданої матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири, 10 000,00 грн. для відшкодування моральної шкоди, витрати за проведення будівельно-технічної експертизи та оцінки вартості заміщення пошкодженої меблі та побутової техніки у розмірі 3 500,00 грн., судовий збір 1 984,80 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 7 000,00 грн.

На обґрунтування позову вказував, що він є власником квартири АДРЕСА_1 . 05.04.2022 року відбулося затоплення його квартири власником квартири АДРЕСА_2 - ОСОБА_3 . Відповідно до акту обстеження від 05.04.2022 року, комісією проведено обстеження та виявлено сліди затоплення квартири. Також встановлено, що затоплення сталося з квартири АДРЕСА_2 після внутрішньо-квартирного вентиля (внутрішньо-квартирна система подачі води перепланована).

Зазначав, що відповідно до висновку експерта №1344/06-2022 від 17.06.2022 року вартість завданої матеріальної шкоди внаслідок залиття приміщень квартири АДРЕСА_1 , що відображено в акті від 05.04.2022 року, згідно результатів проведеного обстеження та наданих на дослідження матеріалів, складає 62 394,06 грн. Крім того, згідно з актом від 05.04.2022 року внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 також вийшли з ладу обладнання та меблі. Вартість заміщення пошкоджених речей становить 33 700,00 грн.

Звертав увагу, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню, обчислюється, виходячи із реальної вартості втраченого майна або вартості виконаних робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі на момент розгляду справи. Розмір матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири, становить 96 094,06 грн.

При цьому, залиття квартири призвело до неможливості проживання та необхідності здійснення ремонту в ній. Відповідач відмовилась відшкодовувати завдану шкоду добровільно і тому він змушений витрачати додаткові кошти для підготування матеріалів для звернення з позовом до суду, в зв`язку з цим постійно нервує і хвилюється. Розмір моральної шкоди оцінює в 10 000,00 грн. Просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 15 лютого 2024 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 96 094,06 грн. на відшкодування шкоди внаслідок залиття квартири, 5 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, 3 335,05 грн. витрат за проведення будівельно-технічної експертизи та оцінки вартості завданої матеріальної шкоди. Компенсовано за рахунок держави ОСОБА_1 1010,94 грн. судового збору у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Додатковим рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 27 березня 2024 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача 9 528,72 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції відповідач через свого представника подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Вказує, що звертаючись до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири, позивач на підтвердження своїх позовних вимог надав акт від 05.04.2022 року. Однак в даному акті взагалі відсутні відомості щодо характеру залиття квартири та його причини (комісія визначила причини як невідомі, хоча відповідно до Додатку №4 вони мають бути чітко визначені), обсягів необхідного ремонту, їх орієнтовної вартості, висновки про встановлення особи, яка винна в залитті квартири.

Вказує, що особи при складенні акту взагалі не визначили причини затоплення квартири, відтак є передчасним висновок, що залиття сталося з вини саме відповідача. Також її вина не доведена і іншими поданими позивачем документами, зокрема вищезазначеним актом. Не визначено причини затоплення квартири позивача і у висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи №1344/06-2022 від 17.06.2022 року.

Зазначає, що в акті також відсутні дата його затвердження та відомості про те, що проводилося комісійне обстеження належної їй квартири АДРЕСА_3 . Її як власника квартири взагалі не повідомляли про проведення такого обстеження та необхідність бути присутньою при цьому, відтак із актом вона не ознайомлена, відомості про те, що вона була присутня під час складання акту або про те, що відмовилась допускати уповноважених осіб до здійснення комісійного обстеження своєї квартири також відсутні.

Вважає, що суд першої інстанції належним чином не надав правову оцінку висновку експерта ОСОБА_4 від 05.06.2022, який не встановив причин залиття квартири позивача, в ньому не зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Також зазначає, що відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» результати роботи оцінювача оформляються звітом про оцінку майна. В даному випадку оцінювач склав висновок, а не звіт про оцінку майна як вимагається законодавством, та мав на увазі, що здійснює консультативну діяльність, яка полягає лише в наданні консультацій з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності в письмовій формі, але яка не передбачає оцінки майна та визначення вартості. Тому висновок оцінювача про вартість завданої матеріальної шкоди (консультаційна робота) є недопустимим та неналежним доказом, відтак не може братися до уваги судом.

На її думку причиною затоплення квартири позивача стала зміна тиску в мережі системи водопостачання міста Житомира Комунальним підприємством «Житомирводоканал» Житомирської міської ради, що свідчить про відсутність її вини.

Крім того, позивач не обґрунтував належним чином, в чому саме полягають його душевні страждання, немайнові втрати, на які сфери його життя вплинула ситуація, що сталася, чи які зміни відбулися у його життєвих стосунках, тобто позивачем не надано жодних доказів на підтвердження завдання йому моральної шкоди.

Позивач своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористався.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, рішення Богунського районного суду м. Житомира від 15 лютого 2024 року скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Сачок А.В. проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Судом під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями договору про розподіл майна подружжя та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.7,9).

05 квітня 2022 року відбулося залиття квартири ОСОБА_1 , про що цього ж дня комісією ТОВ «КК «ДомКом-Житомир» у складі інженера ОСОБА_5 , майстра ОСОБА_6 , електрозварювальника ОСОБА_7 складено акт обстеження квартири після залиття, в якому зазначено, що затоплення сталося з квартири АДРЕСА_2 після внутрішньо-квартирного вентиля (внутрішньо-квартирна система подачі води перепланована), причина затоплення невідома (а.с.12).

Зі змісту листа мешканців другого під`їзду будинку АДРЕСА_4 від 18 травня 2022 року адресованого директора ТОВ «КК ДомКом-Житомир» Іванову Є. слідує, що мешканці просили директора ТОВ «КК ДомКом-Житомир» забезпечити ремонт сходових клітин під`їзду у зв`язку з сильним затопленням на початку квітня місяця з квартири АДРЕСА_2 , оскільки мешканці даної квартири на контакт не йдуть, наслідки затоплення не усувають (а.с.13).

Згідно висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи №1344/06-2022 від 17.06.2022 року, вартість завданої матеріальної шкоди внаслідок залиття приміщень квартири АДРЕСА_1 , що відображено в акті від 05.04.2022 року, згідно результатів проведеного обстеження та наданих на дослідження матеріалів в діючих цінах на момент проведення дослідження, складає 62 394,06 грн. (а.с.14-26).

Відповідно до висновку оцінювача про вартість завданої матеріальної шкоди від 05.06.2022 року, підготовленого як консультаційна робота згідно зі ст. 4 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», вартість заміщення пошкоджених речей становить 33 700,00 грн. (а.с.31-34).

Власником квартири АДРЕСА_3 за відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є ОСОБА_2 (а.с.199), яка є особою з інвалідністю ІІ групи, що підтверджуються копією пенсійного посвідчення серії № НОМЕР_1 (а.с.84).

З висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №632/12-2023 від 19.12.2023 року слідує, що причиною залиття квартири АДРЕСА_1 , що відбулось 05 квітня 2022 року, з урахуванням відображених в Акті від 05.04.2022 року даних, є потрапляння рідини з приміщення, яке розташоване над квартирою АДРЕСА_5 . Квартира АДРЕСА_6 . Акт комісійного обстеження від 05.04.2022 на предмет затоплення квартири АДРЕСА_1 не містить інформацію щодо причин залиття квартири АДРЕСА_5 , а лише зазначено, що виток рідини стався з квартири АДРЕСА_2 . При здійсненні візуального огляду квартири АДРЕСА_2 джерело ймовірного витоку рідини не виявлено.

Станом на дату проведення обстеження в квартирі АДРЕСА_1 , встановлено факт виконання ремонтно-будівельних робіт, направлених на усунення (ліквідацію) наслідків залиття. Ознак виконання ремонтних робіт на водоносних інженерних мережах в квартирі АДРЕСА_5 на час проведення натурного обстеження не встановлено.

За результатами проведеного дослідження неможливо встановити факт причинно- наслідкового зв`язку між залиттям приміщення квартири АДРЕСА_1 , та діяльністю (бездіяльністю) власників (користувачів) вище розташованої квартири АДРЕСА_2 .

Виходячи із результатів проведеного натурного обстеження водоносних інженерних мереж квартири АДРЕСА_3 , не зафіксовано:

- ознак порушення герметичності водоносних систем, які виражаються у вільних витоках води із трубопроводів, арматури, з`єднань тощо;

- ознак проведеного ремонту систем, які виражаються у порушенні цілісності трубопроводів та запірної арматурі, наявності хомутів тощо;

- ознак пошкодження опоряджувальних покриттів або конструктивних елементів внаслідок дії води, які виражаються у плямах та патьоках від дії рідини на поверхні покриттів, жолоблення та перекосів дерев`яних елементів оздоблення, відшарування та деформування окремих шарів покриттів квартири АДРЕСА_2 тощо, а тому визначити причину залиття квартири АДРЕСА_5 , яка розташована двома поверхами нижче, не видається можливим.

Також експертом під час складання висновку зазначено, що експертиза проводиться з розривом у часі з моменту виникнення залиття. Отже, дослідження причин виникнення пошкоджень внаслідок дії вологи проводиться виключно на основі відомостей, наданих на дослідження, а також акту від 05.04.2022 на предмет затоплення досліджуваного об`єкту нерухомого майна. Зокрема експертом зазначено, що станом на дату проведення дослідження (08.09.2023 проведення експертом візуально-інструментального обстеження квартири АДРЕСА_5 ; 01.12.2023 проведення експертом візуально-інструментального обстеження квартири АДРЕСА_2 ) визначення причин виникнення залиття квартири АДРЕСА_1 , не вбачається за можливе у зв`язку з ліквідацією джерела витоку, звідки відбулось затоплення об`єкту дослідження (а.с.161-174).

Згідно листа КП «Житомирводоканал» від 15.05.2023 № 10/805, з 01.03.2023 по 06.04.2023 зміни тиску в мережі системи водопостачання міста не було (перевищення струму на виході з НСВ-ІІ підйому не відбулося, з 06.00 год. до 23.00 год. тиск становив - 5,2 на виході з НСВ, в нічний час тиск на виході становить - 3,4 згідно графіку подачі води на місто). Факти пориву труб магістральних мереж водопостачання до будинків м.Житомира із за зміни тиску в мережі у період з 01.03.2023 по 06.04.2023 роки відсутні (а.с.115).

Відповідно до листа ТОВ «КК «Домком Житомир» за вих.№7 від 15.01.2024, до аварійно-диспетчерської служби компанії, згідно даних інформаційної системи, заявки №1460624 від 05.04.2022 та №1460782 від 05.04.2022, надійшли від мешканців квартири АДРЕСА_7 . Інформація, з якої квартири відбулось затоплення, відсутня (а.с.186).

Згідно акту ТОВ «КК «Домком Житомир» від 05.04.2022 року, складеного на предмет затоплення квартири АДРЕСА_7 , затоплення сталося з квартири АДРЕСА_2 , причина затоплення невідома (а.с.187).

Страховим актом №114431/1 ПРАТ «СК «Універсальна» встановлено, об`єкт страхування - житлова нерухомість АДРЕСА_8 , сума страхового відшкодування становить 32 501,04 грн. (а.с.192).

Задовольняючи частково позовні вимоги про відшкодування майнової та моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що під час розгляду справи була встановлена вина відповідача у заподіянні шкоди позивачу, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останньої в її заподіянні.

Такий висновок суду першої інстанції є вірним, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Аналіз положень статей 11 та 1166 ЦК України дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі. Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала шкоди та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди.

Відповідно до частини другої статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, законодавцем встановлена презумпція вини заподіювача шкоди та саме він повинен довести, що шкоди завдано не з його вини.

Відповідно до вимог статті 177 Житлового кодексу України громадяни зобов`язані бережно ставитись до санітарно-технічного обладнання. Із змісту даної норми слідує, що особи, які є власниками житла або такі, які проживають у такому, повинні стежити за належним станом сантехприладів.

Згідно з положеннями статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний своєчасно вживати заходів щодо усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, за власний рахунок ремонтувати та міняти санітарно-технічні прилади, пристрої, обладнання, що вийшли із ладу з його вини.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що власник (наймач) квартири зобов`язаний утримувати дане майно, у тому числі інженерно-технічне обладнання, у належному стані і своєчасно усувати недоліки у його роботі. Майнова шкода, завдана іншим особам у зв`язку з невиконанням таких обов`язків, підлягає відшкодуванню власником.

Відповідальність за завдану шкоду настає за наявності таких підстав як наявність шкоди, протиправна поведінка заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача і вина останнього.

З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (стаття 1192 ЦК України).

Законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Доведення відсутності вини у спричиненні шкоди відповідно до вимог статті 1166 ЦК України покладено на відповідача.

З огляду на вищевикладені вимоги закону, суд першої інстанції належним чином оцінив подані сторонами докази і встановив, що залиття квартири АДРЕСА_1 відбулося з вини відповідачки ОСОБА_2 як володільця квартири АДРЕСА_2 , з якої відбулося залиття квартири позивача.

Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги про недоведеність вини відповідачки у залитті квартири позивача у зв`язку з тим, що наданий позивачем Акт залиття квартири не підтверджує її вину. Обґрунтовуючи вказане, апелянт стверджувала, що даний Акт не відповідає встановленій формі, не містить інформації про те, що відповідач запрошувалася для огляду квартири, відсутні докази того, що комісією було проведено огляд квартири відповідачки та установлена зазначена у акті причина залиття, обсяг необхідного ремонту, його орієнтовна вартість, відсутній висновок про винну в залитті особу. Зазначила, що в Акті відсутні дата його затвердження та відомості про те, що проводилося комісійне обстеження квартири відповідача квартири АДРЕСА_3 .

Так, приписами статей 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1, 2 статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що факт спричинення позивачу шкоди внаслідок залиття його квартири водою, що потрапила з квартири відповідачки, підтверджена належними та достатніми доказами.

Так, Актом про залиття від 05.04.2022, складеного комісією у складі інженера ОСОБА_5 , майстра ОСОБА_6 ,електрозварювальника ОСОБА_7 , було встановлено, що залиття квартири позивача сталося з квартири АДРЕСА_2 , після внутрішньо-квартирного вентиля (внутрішньо-квартирна система подачі води перепланована).

Доказів, які б спростовували викладене у Акті, відповідачем не було надано. Будь-яких доказів на спростування зазначених у акті відомостей про події залиття, причини та обсяги пошкоджень відповідачка суду не надала. З огляду на викладене, її доводи про неналежність і недопустимість вказаного акту та непідтвердження ним вини у залитті належної позивачу квартири є помилковими.

Також на підтвердження факту спричинення позивачу шкоди внаслідок залиття його квартири водою, що потрапила з квартири відповідачки ОСОБА_2 , було надані фото матеріали пошкоджень його квартири та висновок судової будівельно-технічної експертизи №1344/06-2022 від 17.06.2022, яким встановлено, що виявлені у квартирі АДРЕСА_1 пошкодження конструктивних елементів та їх оздоблювальних покриттів утворилися внаслідок залиття їх рідиною. Судовим експертом ОСОБА_4 розраховано вартість відновлювального ремонту та завданої матеріальної шкоди внаслідок залиття конструктивних елементів та їх оздоблювальних покриттів з урахуванням даних акту та результатів натурного обстеження.

Доказів того, що залиття квартири АДРЕСА_5 сталося не з вини володільця квартири АДРЕСА_2 матеріали справи не містять. Отже, ОСОБА_2 не спростувала своєї вини у залитті квартири позивача.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що майнова шкода, завдана квартирі позивача через залиття, підлягає відшкодуванню відповідачкою.

При визначенні розміру майнової шкоди, що підлягає відшкодуванню, суд першої інстанції правильно виходив з висновків проведеної у справі судової будівельно-технічної експертизи та висновку оцінювача про вартість завданої матеріальної шкоди (консультаційна робота) ОСОБА_4 від 05.06.2022 року.

Вказані докази відповідають вимогам статей 76-79 ЦПК України, обсяг зазначених експертом у висновках пошкоджень узгоджується з іншими доказами у справі, а кошторисний розрахунок вартості відновлювальних ремонтних робіт відповідає встановленому обсягу цих робіт. Висновки експертизи апелянтом не спростовані.

З огляду на вказане, доводи апеляційної скарги про те, що суд не повинен приймати її як належний та допустимий доказ, є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги про необхідність врахування висновку, викладеного у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду від 22.05.2019 року у справі №640/8205/17 не можна визнати обґрунтованими, оскільки сформульований висновок не є релевантним до фактичних обставин, встановлених у справі, що переглядається, та не може бути застосований до спірних правовідносин.

Стаття 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з частинами першою, другою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Оскільки квартира позивача пошкоджена з вини відповідача, яка у добровільному порядку вирішити питання відшкодування шкоди відмовилася, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для відшкодування ОСОБА_1 моральної шкоди.

При цьому суд першої інстанції обґрунтовано виходив із доведеності вимог позивача щодо спричинення йому моральної шкоди внаслідок залиття належної йому на праві власності квартири, яка пов`язана з розладом нормального життя позивача, нервовою напругою та переживаннями, пов`язаними з необхідністю проведення відновлюваного ремонту квартири, неможливістю врегулювання питання мирним шляхом та необхідністю зверненням до суду за захистом порушених прав.

Доводів щодо невірного визначення судом розміру моральної шкоди апеляційна скарга не містить.

Отже, суд вирішив справу згідно з нормами матеріального права, які підлягали застосуванню за даними правовідносинами, та прийшов до правильного висновку щодо часткового задоволення позову.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , інтереси якої представляє адвокат Кирилюк Віталій Леонідович, залишити без задоволення, а рішення Богунського районного суду м. Житомира від 15 лютого 2024 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 18 жовтня 2024 року.

Головуючий Судді