Справа №: 343/1913/24
Провадження №: 2/343/622/24
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2024 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді - Тураша В. А.,

секретаря - Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування - Служба у справах дітей Вигодської селищної ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітніх дітей, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувшись 26.08.2024 в Долинський районний суд з позовом, просить ухвалити рішення, яким:

розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 27 серпня 2012 року виконкомом Вигодської селищної ради, Долинського району, Івано-Франківської області ,актовий запис №1;

після розірвання шлюбу визначити місце проживання разом з ним неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Свої вимоги мотивує тим, що з дружиною шлюб вони зареєстрували 27 серпня 2012 року у виконкомі Вигодської селищної ради Долинського району Івано-Франківської області.

Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей, які є неповнолітніми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками яких є: батько ОСОБА_1 , мати ОСОБА_2 .

Протягом останнього року дружина змінила свою поведінку в сім`ї, перестала цікавитися сімейними справами, стала байдужою до нього, дітей, а протягом останніх трьох місяців це проявлялося особливо гостро. Відповідачка часто спілкується в соціальних мережах. В телефоні дружини встановлені паролі. Додатки (вайбер, тік-ток, фейсбук) теж з паролями. Тому, не маючи іншої змоги переконатися у своїх підозрах, він з свого телефону зайшов на її аккаунт тік-току і там побачив її переписку з іншим чоловіком інтимного характеру, що підтверджує факт зради дружини. Між ними почались непорозуміння, які переростали в сварки, суперечки, під час яких вони наносили взаємні образи. Ці сімейні конфлікти вже носять постійний характер. На початку серпня дружина йому повідомила, що має намір поїхати до родичів, а насправді причиною поїздки стала домовленість про зустріч з чоловіком, з яким познайомилась в соцмережах.

14 серпня 2024 року відповідачка залишила дітей, не зважаючи на те, що діти захворіли і в них піднялася температура. Він намагався її зупинити, зважити на неповнолітніх дітей, однак на його прохання, дружина не реагувала. За таких обставин жити з відповідачкою не бажає, вважає, що їх сім`я розпалась остаточно, продовжувати їх сімейні стосунки недоцільно, між ними втрачено почуття любові, поваги, підтримки та довіри, що є основою сім`ї.

Збереження шлюбу суперечитиме його інтересам та інтересам їх дітей. Рішення про розірвання шлюбу є обдуманим, зваженим і остаточним.

За наведених ним обставин є всі підстави для розірвання шлюбу між ними, сторонами.

Він вважає, що є всі підстави для визначення місця проживання неповнолітніх дітей разом з ним. При цьому необхідно врахувати наступні обставини: він працює і має стабільний дохід, на відміну від матері дітей, яка ніде не працює і ніколи протягом їх спільного життя не працювала і не бажала працювати. А тому, він може матеріально забезпечувати дітей. Його дохід в місяць складає 20 000 грн. По місцю роботи він характеризуюся з позитивної сторони, що підтверджується характеристикою з місця роботи. В нього нормальні житлово-побутові умови проживання. На підставі свідоцтва про право власності йому належить квартира АДРЕСА_1 , в якій вони проживають. Діти привикли до цього житла . У відповідачки своє власне житло відсутнє. Дружина має шкідливі звички, які погано впливатимуть на здоров`я, психологічний стан та розвиток дітей, а саме: звичка палити і регулярного вживання алкоголю, зокрема пива протягом останніх пару років, при чому все починалося з півлітрової пляшки, а на даний час дійшло до 2 літрів. Через ці погані звички між ними теж відбувалися сварки та скандали.

Спору щодо поділу майна між ними не має (а.с.1-3).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.08.2024 цивільна справа № 343/1913/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування - Служба у справах дітей Вигодської селищної ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітніх дітей передана на розгляд судді Турашу В.А. (а.с.16).

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 26.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 343/1913/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування - Служба у справах дітей Вигодської селищної ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітніх дітей.

Призначено підготовче судове засідання на 16.09.2024.

Визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Роз`яснено відповідачу, що згідно ст. 193 ЦПК України, він має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву (а.с.18).

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 16.09.2024 закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування - Служба у справах дітей Вигодської селищної ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітніх дітей та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.30).

Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Оленин О.Ф. (ордер серії АТ №1077709 а.с.14) в судовому засіданні позовні вимоги підтримали зіславшись на викладені в позовній заяві обставини. Просили позов задоволити. Позивач ОСОБА_1 додатково пояснив, що заявляючи вимогу щодо залишення неповнолітніх дітей на проживання з ним, як батьком, він не має на меті ухилитись від призову до лав Збройних Сил України, оскільки по характеру своєї праці у нього є відстрочка від мобілізації, про що долучає до матеріалів відповідний доказ.

Відповідачка ОСОБА_2 , в судовому засіданні проведеному 07.10.2024 позовні вимоги визнала частково, на розірвання шлюбу згідна. Щодо залишення неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на проживанні разом з батьком, позивачем по справі , заперечила. вважає що неповнолітні діти мають проживати з мамою, тобто з нею. Пояснила, що на даний час вона не працює,будь-яких доходів не отримує, власного житла немає. У зв`язку з відсутністю роботи в Україні, вона має намір виїхати за кордон, щоб заробити кошти на придбання житла.

В судове засідання призначене на 17.10.2024, відповідачка ОСОБА_2 , не з`явилась, хоч про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена судом, про що свідчить розписка-повідомлення (а.с.42). В Долинський районний суд 07.10.2024 поступила заява, згідно якої відповідачка ОСОБА_2 просить завершити розгляд справи призначеної на 17.10.2024 за її відсутності в зв`язку з тим, що 08.10.2024 вона виїжджає за межі України, в Польщу. Позовні вимоги визнає і не заперечує проти розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітніх дітей разом з позивачем, батьком дітей з підстав поданих позивачем в заяві . Малолітніх дітей в судове засідання просить не викликати (а.с.43).

Представник третьої особа, яка не заявляє самостійних вимог: Органу опіки та піклування - Служби у справах дітей Вигодської селищної ради Шопоняк Н.М. (довіреність №394/02-23 від 12.03.2024 а.с.20) в судові засідання не з`явилася, подала клопотання, згідно якого просить долучити до матеріалів справи рішення від 23.09.2024 №668 «Про затвердження висновку про визначення місця проживання малолітніх дітей» та розглядати справу за наявними матеріалами в справі за відсутності представника Служби у справах дітей Вигодської селищної ради (а.с.34).

Cуд, вислухавши пояснення позивача та його представника, пояснення відповідачки, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Ч.3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути подано одним із подружжя.

У відповідності до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 27.08.2012 свідчить про те, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , 27 серпня 2012 року був укладений шлюб, зареєстрований виконкомом Вигодської селищної ради Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис №1. Прізвища після реєстрації шлюбу : чоловіка " ОСОБА_7 ", дружини " ОСОБА_7 " (а.с.11).

За час спільного проживання у сторін народилося двоє дітей: ІНФОРМАЦІЯ_1 - син ОСОБА_8 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 а.с.12) та ІНФОРМАЦІЯ_2 - донька ОСОБА_9 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 а.с.13).

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання.

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, що привело до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їх сім`ї. Сторони не бажають зберегти сім`ю, оскільки вони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного побуту , їх сім`я розпалася.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного Кодексу України).

Ч.ч. 3,4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Таким чином шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Незгода лише одного із подружжя продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання його права вимагати розірвання шлюбу.

З огляду на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка не заперечує проти цього то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

Беручи до уваги волевиявлення сторін по справі щодо розірвання шлюбу, а також те, що внаслідок розірвання шлюбу права сторін по справі та їх дітей порушені не будуть, суд вважає за доцільне заяву про розірвання шлюбу задоволити.

Щодо позовних вимог в частині визначення місце проживання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з батьком, суд дійшов до наступного висновку:

Відповідно до положень ч.2 ст.3 СК України, дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Статтями 11 та 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх заміняють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до положень ч.1, ч.2 ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Згідно з ч.1 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до положень ч.ч.3,4 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Акт обстеження сімейних обставин та матеріально-побутових умов від 30.08.2024, складений комісією в складі: депутата Вигодської селищної ради Максимчука В.Я, сусідів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 свідчить про те, що комісією встановлено: що за адресою : АДРЕСА_2 зареєстровані та проживають: ОСОБА_1 , 1974 р.н.; ОСОБА_2 , 1982 р.н.; ОСОБА_3 , 2012р.н.; ОСОБА_4 , 2016 р.н. Сім`я проживає в квартирі, площею приблизно 48 кв.м., квартира складається з коридору, 2 кімнат, кухні, санвузла. Для дітей облаштовані місця розвитку та сну. В дітей наявний одяг по сезону. Продукти харчування в достатній кількості. Зі слів сусідів батько постійно займається розвитком дітей, забезпечує сім`ю матеріально. Висновок комісії: в квартирі за адресою : АДРЕСА_2 створені умови для проживання та розвитку дітей (а.с.23).

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується копією довідки №09/35 виданою ТОВ «Уніплит» 23.08.2024 (а.с.25) ОСОБА_1 працює на посаді економіста транспортної служби ТОВ «Уніплит» з 03 травня 2012 року (наказ №84-к від 03.05.2012) по даний час .

Згідно характеристики виданої ТОВ «Уніплит» , ОСОБА_1 свою трудову діяльність в ТОВ «Уніплит» розпочав у травні 2010 року на посаді механіка дільниці з ремонту автомобілів. З 03 травня 2012 року переведений економістом транспортної служби, де працює і по даний час. За час роботи ОСОБА_1 зарекомендував себе з позитивної сторони, як кваліфікований спеціаліст, який добросовісно та відповідально відноситься до виконання своїх посадових обов`язків. Зауважень щодо дотримання правил трудової дисципліни за час роботи на підприємстві не було. Характер має спокійний, врівноважений, з колегами по роботі підтримує дружні стосунки, користується повагою в колективі (а.с.24).

Довідка про доходи № 11/59 від 27.08.2024 свідчить про те, що позивач по справі ОСОБА_1 , працює у ТОВ «Уніплит» на посаді економіст. Його загальна сума доходу за період з серпня 2023 по липень 2024, без урахування аліментів становить 291703,96 грн (а.с.26).

Вирішуючи заяву позивача про визначення місця проживання дітей після розірвання шлюбу, суд виходить з того, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.

Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Саме до такого висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові №200/952/18 від 15 січня 2020 року.

Суд бере до уваги те, що діти сторін, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 проживають за адресою: АДРЕСА_2 , разом з своїм батьком.

Мати дітей, відповідачка ОСОБА_2 , на даний час не працює, будь-яких доходів не отримує, свого власного житла не має, згідно заяви, 08.10.2024 виїхала за межі України,та не заперечує щодо визначення місця проживання дітей з батьком, ОСОБА_1 .

З матеріалів справи не вбачається між батьками конфлікту щодо існуючих прав та обов`язків по відношенню до дітей та їх реалізації.

Згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Вигодської селищної ради про визначення місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який затверджений рішенням виконавчого комітету Вигодської селищної ради Івано-Франківської області №668 від 23.09.2024 (а.с.35-37), комісія з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Вигодської селищної ради вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком, ОСОБА_1 .

З таким висновком погоджується і суд, оскільки він відповідає інтересам неповнолітніх дітей, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і прийнятий на підставі фактичних обставин, що склалися між сторонами.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне визначити місце проживання дітей, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з батьком - ОСОБА_1 , так як останній у повній мірі здатний забезпечити належні умови для проживання та виховання дітей, що буде повністю відповідати їх інтересам та вимогам Закону.

При цьому суд відмічає, що таке рішення суду не позбавляє можливості та обов`язку кожного з батьків, приймати участь у вихованні, спілкуванні та матеріальному утриманні дітей.

Крім того, згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом зазначається, що вимога позивача про визначення місця проживання неповнолітніх дітей, на проживання з ним не заявлена з метою ухилення від мобілізації до лав ЗСУ в зв`язку з військовою агресію російської федерації проти України, оскільки посада, яку займає позивач в ТОВ «Уніплит» є заброньованою, а тому на даний час ОСОБА_1 має відстрочку від мобілізації, тип відстрочки п.2 ч.1 ст. 23 ( виписка з системи Резерв+ а.с.44).

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до положень п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача.

Однак, позивач просить судові витрати по справі залишити за ним.

За таких обставин, суд вважає, що сплачений позивачем судовий збір в сумі 1211,20 грн при поданні позову до суду, слід залишити за ним.

На підставі викладеного, ст. ст. 3,24,56, 104, 105, 110, 112, 160 Сімейного кодексу України, ст.ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», керуючись статтями 141, 206, 258, 259, 263, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування- Служба у справах дітей Вигодської селищної ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітніх дітей - задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 27 серпня 2012 року виконкомом Вигодської селищної ради Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис №1 - розірвати.

Неповнолітніх дітей : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 залишити проживати з батьком, позивачем по справі, ОСОБА_1 , в квартирі АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет: Служба у справах дітей Вигодської селищної ради, , місце знаходження: вул.Д.Галицького,75, смт Вигода, Калуського району, Івано-Франківської області, 77552.

Суддя Долинського районного суду В. А. Тураш