Справа 206/1807/24
Провадження 2/206/877/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2024 року м. Дніпро

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Прінь І.П.,

за участі: секретаря судового засідання Погребної А.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з Обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (далі - ТОВ «Коллект Центр») звернулося до суду із позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_3 на свою користь заборгованість за кредитним договором №055 від 26.03.2021 року у розмірі 51481,50 грн., понесені судові витрати на сплату судового збору у розмірі 3028,00 грн. та понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 13000,00 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що 26 березня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та відповідачем шляхом підписання документів електронними підписами було укладено договір про надання фінансових послуг №055, відповідно до якого відповідач отримала кредит в сумі 3000,00 грн. та зобов`язувалася його повернути, у тому числі сплатити проценти за користування кредитом у повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Грошові кошти у сумі 3000,00 грн. були перераховані відповідачу на її картковий рахунок, вказаний в Заяві-анкеті від 26.03.2021. Незважаючи на це відповідач не виконала свого обов`язку та не повернула надану їй позику у строки, передбачені договором, тому у відповідача перед ТОВ «Служба миттєвого кредитування» утворилась заборгованість за договором.

01 грудня 2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №1-12, відповідно до умов якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» передало (відступило) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Вердикт Капітал» прийняло належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаному в реєстрі боржників, у тому числі і до відповідача ОСОБА_3 за договором про надання фінансових послуг від 26.03.2021 року №055.

У свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі договору відступлення права вимоги від 10 січня 2023 року №10-01/2023 відступило позивачеві право вимоги за договором про надання фінансових послуг від 26.03.2021 року №055.

Загальний розмір заборгованості по поверненню грошових коштів та сплати процентів за користування кредитом становить 51481,50 грн., з яких: заборгованість за кредитом за тілом кредиту)- 3000,00 грн.; заборгованість за процентами на дату відступлення прав вимоги -48481,50 грн.

Посилаючись на зазначені обставини, просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за вищевказаним договором у розмірі 51481,50 грн. та понесені ним судові витрати.

Ухвалою суду від 11 квітня 2024 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

25.04.2024 на адресу суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, підписаний її представником ОСОБА_2 . Відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. В обґрунтування заперечень проти позову вказує на те, що надана позивачем копія кредитного договору є сумнівною щодо її достовірності або є підробною, тому відповідач просить суд виключити вказану копію документу із числа доказів. Позивачем не надано суду доказів укладення кредитного договору від 01.05.2021 №5053341. Відповідачем не надано суду жодних доказів укладення між відповідачем та ТОВ «Служба миттєвого кредитування» кредитного договору в електронній формі, зокрема яким чином, ким була направлена оферта та хто її акцептував і яким чином. Кредитний договір містить в собі посилання на «Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Служба миттєвого кредитування», які до матеріалів справи не долучені. Також позивачем не надано доказів підписання вказаного кредитного договору одноразовим ідентифікатором саме відповідачем у справі. Позивачем не надано доказів отримання відповідачем грошових коштів у сумі 3000,00 грн., оскільки надана суду довідка ТОВ ФК «Вей Фор Пей» не містить повних даних про номер картки, на який перераховувалися кошти та прізвище отримувача. Позивачем не надано первинних фінансово-господарських документів, які б доводили отримання грошових коштів відповідачем. Відповідач просив виключити із числа доказів письмові копії електронних та письмових доказів та розглянути справу на підставі інших доказів, що знаходяться в матеріалах справи.

Представником відповідача заявлено клопотання про витребування оригіналу електронного доказу: договору про надання фінансових послуг № 055 від 26.032021.

Ухвалою суду від 03 червня 2024 року клопотання представника відповідача задоволено.

31 травня 2024 року до суду надійшла заява позивача про виконання ухвали суду, до якої долучено CD диск.

Ухвалами суду від 28 червня 2024 року та від 21 серпня 2024 року, задоволено клопотання позивача, яке було заявлено в письмових поясненнях від 07.05.2024, про витребування у АТ КБ «ПриватБанк» виписки по рахунку ОСОБА_3 .

У період з 15 липня 2024 по 18 серпня 2024 року суддя перебувала у щорічній основній відпустці (наказ №36-в від 21.05.2024).

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилася. Представник відповідача (за довіреністю) проти задоволення позову заперечував, просив відмовити в його задоволенні з підстав, викладених у відзиві.

Вислухавши пояснення учасників провадження, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов наступних висновків.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України).

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно із частиною 2 статті 79 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦК України)

Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом були досліджені письмові докази, копії яких були долучені до позовної заяви і засвідчені директором ТОВ «Коллект Центр», а також був досліджений CD диск (а.с.87-89), на якому знаходяться засвідчені електронними підписами електронні документи, а саме:

-договір про надання фінансових послуг №055 «Стандартний» від 26.03.2021р.;

-додаток №1 до Кредитного договору.Заява-Анкета (для отримання кредиту);

-додаток №2 до кредитного договору. Графік платежів;

-додаток №3. Паспорт споживчого кредиту;

-інформація щодо порядку (процедури), хронології дій щодо укладення електронного договору, вчинених Товариством та Заявником в Інформаційно-телекомунікаційній системі та поза нею з зазначенням часу та дати таких дій.

Судом встановлено, що 26 березня 2021 року між ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» було укладено договір про надання фінансових послуг №055.

За умовами вказаного договору ТОВ «Служба миттєвого реагування» зобов`язалося надати ОСОБА_3 кредит на суму 3000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього Договору, його додатків та правил.

Кредит надано на строк, зазначений у заяві - анкеті та графіку платежів, які є додатками до цього договору та є невід`ємною його частиною.

Орієнтовний строк повернення кредиту - 16 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту нараховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів (п.1.3).

Згідно із п.1.4 договору проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожен день користування, протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі:

а) 2% за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту;

б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а);

в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.б);

г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4. в);

д) тип процентної ставки -фіксована.

Відповідно до пунктів 1.4.1 і 1.4.2 договору нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту, в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати. В разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 16 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом.

Згідно із п. 1.9 договору граничний строк кредитування (строк дії договору) 1 рік.

В анкеті - заяві на отримання кредиту, що є додатком № 1 до кредитного договору та невід`ємною його частиною, відповідач підтвердила, що вона ознайомлена з примірним (типовим) кредитним договором та усіма його додатками, включаючи Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Служба миттєвого кредитування», що розміщені на офіційному сайті www.bistrozaim.ua, виявила бажання отримати кредит на особисті потереби у розмірі 3000 грн. Орієнтовний строк повернення кредиту у заяві теж визначено 16 днів з моменту отримання кредиту.

Умовами вказаного договору погоджено сторонами використання клієнтом електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до прави та Закону України « Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис (п.1.6).

ОСОБА_3 здійснила дії, спрямовані на укладення електронного кредитного договору, який є предметом позову, що підтверджується інформацією щодо порядку (процедури), хронології дій щодо укладення електронного договору…. Так, 26.03.2021 ОСОБА_3 здійснила свою реєстрацію (вхід з використанням логіну та паролю) на офіційному сайті позивача, надавши свої анкетні дані позивачу,обрала суму та строк займу. Ідентифікація та верифікація клієнта була здійснена за допомогою системи BankID НБУ 26.06.2021 о 14:47:12.

Свої зобов`язання за кредитним договором ТОВ «Служба миттєвого кредитування» виконало у повному обсязі, а саме: надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, який склав 3000,00 грн., які були перераховані на карту ОСОБА_3 НОМЕР_1 через ТОВ «Вей Фор Пей» 26.03.2021 о 14:50:53 (а.с.9).

Відповідно до виписки за договором б/н, яка надана АТ КБ «ПриватБанк», по рахунку ОСОБА_3 № НОМЕР_2 за період з 26.03.2021 по 01.04.2021 встановлено, що 26.03.2021 на карту ОСОБА_3 надійшло 3000,00 грн., із вирахуванням комісії 15,0 грн. зараховано на карту 2985,00 грн.

Згідно до частини 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Отже, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначити умови такого договору.

За положеннями статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина 1 статті 638 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно із частиною 1 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Відповідно до частини 3 статті 207 ЦК України використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 3Закону України «Про електронну комерцію»,електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до частини 3статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з частиною 6статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини 8статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.В іншому випадку, електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Таким чином, судом встановлено, що, за згодою обох сторін, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_3 укладений кредитний договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи, що вважається укладеним в письмовій формі.

В установленому законом порядку вказаний договір недійсним не визнавався.

Відповідачка зобов`язання за договором про надання фінансових послуг не виконала, кредитні кошти у строк, обумовлений договором не повернула, проценти за користування кредитними коштами не сплатила.

01 грудня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» (клієнт) та ТОВ «Вердикт Капітал» (фактор) було укладено Договір факторингу № 1-12, відповідно до якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у т.ч. за договором про споживчий кредит №055 від 26 березня 2021 року, що укладений між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та боржником ОСОБА_3 (а.с.14-18).

Згідно із додатком №3 до договору факторингу №1-12 від 01 грудня 2021 року клієнт відступив факторові право вимоги заборгованості, зокрема до боржника ОСОБА_3 (№п/п 23829) за договором №055 від 26 березня 2021 року заборгованість у загальному розмірі 25020,00 грн., яка складається з : 3000,00 грн.- заборгованості за тілом кредиту; 22020,00 грн.- заборгованість по процентам (а.с.17-19).

Саме така сума заборгованості була зазначені у розрахунку заборгованості, який був складений ТОВ «Служба миттєвого кредитування», станом на 30.11.2021 (а.с.9-11).

В подальшому, відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», у т.ч. за договором про надання фінансових послуг №055 від 26 березня 2021, що укладений між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та боржником ОСОБА_3 , на суму 51481,50 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням - 3000,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами 48481, 50 грн (№п/п у реєстрі боржників 21056, а.с.23-25) .

З наданого позивачем ТОВ «Коллект Центр» розрахунку, який складено станом на 10 січня 2023 року, ОСОБА_3 має заборгованість за нарахованими відсотками за кредитним договором у розмірі 26461,50 грн. (а.с.12).

Однак, даний розрахунок не містить в собі детального розрахунку нарахованих відсотків (зокрема, розміру процентної ставки, періоду обрахування відсотків).

Таким чином, судом встановлено, що у встановлений у договорі орієнтовний строк повернення кредиту (16 днів) ОСОБА_4 зобов`язання за вказаним кредитним не виконала, кредитні кошти і нараховані проценти за користування грошима в не здійснила.

Тому, проценти за користування кредитними коштами, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту, визначаються у розмірі, який встановлений у п.1.4 договору.

Як вже зазначалося вище, граничний строк кредитування визначено сторонами в 1 рік.

Нарахування наступними кредиторами процентів, за ставкою встановленою у п.1.4 кредитного договору, після закінчення строку користування кредитом, є безпідставним.

Відповідальність за порушення умов договору встановлена у розділі 3 договору.

Крім того, в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Такі висновки викладені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 04 липня 2018 року (справа №310/11534/13-ц), в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року (справа №300/438/18).

Відповідно до положень статей 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Таким чином, до фактора переходить право грошової вимоги до боржника ОСОБА_4 за договором про надання фінансових послуг №055 від 26.03.2021, на умовах, визначених цим договором.

Первісним кредитором було відступлено наступному кредитору право вимоги до боржника ОСОБА_3 за цим договором на суму 25020,00 грн., яка складається з : 3000,00 грн.- заборгованості за тілом кредиту; 22020,00 грн.- заборгованість по процентам (а.с.9-11, 17-19).

Враховуючи викладене, з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Коллект-Центр» підлягає стягненню заборгованість за договором позики №055 від 26.03.2021 у сумі 25020,00 грн.

Що стосується вимог позивача щодо стягнення судових витрат з відповідача, то суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до положень частини другої статті 141 ЦПК України:

- судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог:

- інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У позовній заяві ТОВ «Коллект Центр» зазначало, що товариство понесло у зв`язку із пред`явленням даного позову судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13 000,00грн, які просили стягнути з відповідача.

Враховуючи те, що суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача, а саме про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в загальному розмірі 25020,00 грн, що становить 48,60% від заявленої ціни позову, тому з відповідача підлягає стягненнюсудовий збір та витрати на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме: судовий збір у розмірі 1471,61 грн., витрати на правничу допомогу 6318,00 грн., всього на загальну суму 7789,61грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 17, 77, 78, 81, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" заборгованість за договором про надання фінансових послуг №055 від 26.03.2021 року розмірі 25020,00 грн. (двадцять п`ять тисяч двадцять гривень), яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 3000,00 грн. та заборгованість за процентами в розмірі 22020,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" судові витрати в загальній сумі7789,61 грн. ( сім тисяч сімсот вісімдесят дев`ять гривень 61 копійка).

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасниківсправи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр»: вул. Мечнікова, будинок 3, офіс 306, м. Київ, 01133, .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 18.10.2024.

Суддя І.П.Прінь