Справа № 682/2473/24
Провадження № 2-о/682/109/2024
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 жовтня 2024 року м. Славута
Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі :
головуючої судді Зеленської В.І,
з участю секретарки судових засідань Козир О.П.,
представника заявника- адвоката Маринюка С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем, заінтересовані особи - Улашанівська сільська рада Шепетівського району Хмельницької області, Славутська державна нотаріальна контора,
07.10.2024 адвокат Маринюк С.О. звернувся в суд в інтересах ОСОБА_1 з заявою про встановлення факту постійного проживання заявниці із спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини; заінтересовані особи Улашанівська сільська рада Шепетівського району Хмельницької області, Славутська державна нотаріальна контора.
В судовому засіданні заявник пояснив, що він народився в с. Хоровець Славутського району і до повноліття проживав разом з матір`ю по АДРЕСА_1 . Потім він працював водієм в управлінні будівництвом ХАЕС і проживав у гуртожитку в кімнаті АДРЕСА_2 , де і був зареєстрований у 2000 році. У зв`язку з одруженням змінював місце проживання, винаймав житло в м. Нетішин. У 2015 році погіршився стан здоров`я матері - ОСОБА_3 , яка проживала в АДРЕСА_1 одна і потребувала стороннього догляду. Тому він із сім`єю переїхав на постійне проживання до матері в АДРЕСА_1 ; там народився його менший син, старші діти пішли в сільську школу, він та дружина допомагали матері по господарству, доглядали за нею, обробляли земельну ділянку. 08 грудня 2016 року мати - ОСОБА_2 склала заповіт не все своє майно, де б воно не було і чого б не складалось в його користь, а ІНФОРМАЦІЯ_1 вона померла. Він здійснив поховання та залишився на постійне проживання у маминому будинку в АДРЕСА_1 , але фактичне місце проживання не зареєстрував. Іншого житла у нього немає. Протягом шести місяців з дня смерті матері він не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, так як вважав, що наявність заповіту і його фактичне проживання із спадкодавцем на час її смерті є достатнім для прийняття спадщини. У 2024 р вирішив оформити свої права на успадкований за заповітом житловий будинок, але нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , так як він пропустив строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини і не довів факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, бо зареєстрований за іншою адресою. Просить заяву задовольнити та встановити факт проживання разом з матір`ю - ОСОБА_2 та час смерті останньої.
Представник заявника адвокат Маринюк С.О. заявлені вимоги підтримав, просить задовольнити заяву ОСОБА_1 і встановити факт його спільного проживання із спадкодавцем ОСОБА_2 на час її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Заінтересовані особи - представник Улашанівської сільської ради Шепетівського району Хмельницької областів та в.о.завідувача Славутської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явилися, в заявах до суду просять розглянути справу за їх відсутності.
Заслухавши пояснення заявника та його представника, свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.
Метою звернення заявника до суду є встановлення факту його проживання, як спадкоємця, із спадкодавцем на час відкриття спадщини, для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Спору про спадкове майно немає.
З досліджених письмових доказів вбачається, що заявник ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 від 20 січня 1988 року (а.с.5).
08 грудня 2016 року ОСОБА_2 склала заповіт на все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось в користь ОСОБА_1 (а.с.10). Заповіт не змінений і не скасований.
ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 від 10 січня 2017 року (а.с.4).
Відповідно до ст.ст. 1223, 1233 ЦК України ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_2 за заповітом на все належне їй майно.
Нотаріус відмовив заявнику ОСОБА_1 у відкритті спадкової справи після смерті ОСОБА_2 в зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини та недоведенням факту прийняття спадщини (а.с.13).
Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Для вирішення питання щодо наявності у заявника підстав для прийняття спадщини є необхідним встановлення місця проживання спадкодавця і спадкоємця.
Як вбачається з постанови Верховного Суду у складі колегії Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 липня 2023 р у справі № 641/3893/20 частиною першою статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Положення статті 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації. Право на вибір місця проживання закріплено у статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема у готелі чи у санаторії, тощо).
Згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Зазначена норма відображає загальний принцип недискримінації за ознакою наявності чи відсутності реєстрації місця проживання чи місця перебування особи.
За змістом пунктів 3.21 та 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї.
ОСОБА_2 на день смерті постійно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 . Разом з нею за вказаною адресою були зареєстровані та проживали, вели спільне господарство: невістка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , онук - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , онук - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , онук - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , а також син - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який проживав без реєстрації на день смерті матері і на теперішній час проживає за вказаною адресою, що стверджується довідкою №11.09-09/315 від 12.08.2024, виданою Улашанівською сільською радою Шепетівського району Хмельницької області (а.с.9).
Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 показали, що понад двадцять років знайомі з ОСОБА_1 ; знають, що він народився в с. Хоровець Славутського району Хмельницької області, з 2000 року проживав в м. Нетішин, працював водієм. ОСОБА_1 власного житла в м. Нетішин не мав, проживав у орендованому житлі. У 2015 році ОСОБА_1 разом з дружиною та двома неповнолітніми синами повернувся на постійне проживання до матері - ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 . В с. Хоровець у 2015 році у ОСОБА_1 народився третій син. З 2016 року мати заявника ОСОБА_2 стала хворіти, потребувала стороннього догляду. ОСОБА_1 разом з дружиною доглядали за матір`ю, займалися підсобним господарством, обробляли присадибну земельну ділянку. У січні 2017 року ОСОБА_2 померла. ОСОБА_10 залишився у маминому будинку і проживає там по теперішній час. Рідних братів чи сестер ОСОБА_1 не має, батько залишив сім`ю, коли заявнику було 3 роки.
З пояснень заявника, свідків та з Довідки Улашанівської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області від 12.08.2024 № 11.09-09/315 вбачається, що ОСОБА_2 на день смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) постійно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 . Разом з ОСОБА_2 до дня її смерті за вказаною адресою проживав без реєстрації син - ОСОБА_1 з дружиною та трьома дітьми .
Наведені обставини сторонами не заперечуються та матеріалами справи не спростовано.
Досліджені докази поза розумним сумнівом вказують на доведеність факту спільного проживання ОСОБА_1 з матір`ю ОСОБА_2 на час її смерті по АДРЕСА_1 .
Метою встановлення факту спільного постійного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки.
Беручи до уваги викладене, а також враховуючи, що спір про право у даній справі відсутній, заява про встановлення факту постійного проживання підлягає задоволенню, оскільки вимоги заявника є обґрунтованими.
Керуючись ст. ст. 4-13, 15, 17, 18, 263, 265, 273, 293, 315 ЦПК України, суд
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_4 , із спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи в підсистемі "Електронний суд".

Головуючий суддя Зеленська В. І.