ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/2631/16-ц Номер провадження 22-ц/814/3567/24Головуючий у 1-й інстанції Цибізова С.А. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
У Х В А Л А

16 жовтня 2024 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду Дорош А.І., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2

на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 05 вересня 2024 року

у справі за скаргою ОСОБА_3 на дії державного виконавця Шевченківського ВДВС у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), боржник ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 05.09.2024 скаргу ОСОБА_3 на дії державного виконавця Шевченківського ВДВС у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), боржник ОСОБА_1 - задоволено. Повний текст ухвали складено дата не вказана

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, її в апеляційному порядку оскаржила представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 , звернувшись 23.09.2024 з апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 01.10.2024 апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк 10 днів для усунення недоліків, оскільки апелянтом не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Роз`яснено, що вразі невиконання у десятиденний термін вимог ухвали апеляційну скаргу буде визнано неподаною та повернуто апелянту. Роз`яснено, що за подання апеляційної скарги на рішення суду у даній справі підлягає сплаті судовий збір в розмірі 605,60 грн (3 028 грн*0,2).

Оплата повинна здійснюватися за наступними реквізитами:

Отримувач коштів ГУК у Полт.обл/тг м.Полтава/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37959255

Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0016719

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), Полтавський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа)

09.10.2024 до Полтавського апеляційного суду надійшло клопотанняпредставника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору або продовження строку на усунення недоліків.

Вирішуючи заявлене клопотання, суд приходить до наступного.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» визначені умови відстрочення або розстрочення сплати судового збору на певний строк, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати.

Даний перелік умов відстрочення, розстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати є вичерпним.

Відстрочення сплати судового збору за відповідним клопотанням юридичної особи чинним законодавством не передбачено, а відтак у суду відсутні законні підстави для задоволення клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, включно з фінансовими. Так, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовуватися накладенням фінансових обмежень на доступ особи до суду. Вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі»).

Враховуючи положення статті 129 Конституції України, відповідно до яких основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, вказане клопотання задоволенню не підлягає.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо оплати судового збору.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Разом з цим, зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, у яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22.10.1993 №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону №3551-XII.

Подібну правову позицію щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.10.2019 у справі №9901/311/19 (провадження №11-795заі19), постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21.03.2018 у справі №490/8128/17 (провадження №К/9901/166/18, К/9901/30220/18), постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №545/1149/17.

Предметом даного спору є оскарження дій державного виконавця при виконанні рішення суду про стягнення заборгованості. Тобто, даний спір не стосується порушення прав ОСОБА_1 як учасника бойових дій у розумінні положень статей 12, 22 закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Отже, ОСОБА_1 не може бути звільнений від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 05 вересня 2024 року у відповідності до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Проте скаржником не надано жодних доказів, які б підтверджували сукупність послідовних та регулярних дій, спрямованих на дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, зокрема і в розрізі оплати судового збору.

Посилання ОСОБА_2 на ухвалу Верховного суду від 03.07.2024 у справі №567/79/23, є некоректним, оскільки даною ухвалою було вирішено питання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Натомість, в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2024 у справі №567/79/23, зазначено, що згідно з відкритими та загальнодоступними даними Офіційного вебпорталу парламенту України, у березні 2020 року у Верховній Раді України зареєстрований проєкт Закону про внесення зміни до статті 5 Закону України «Про судовий збір» (щодо сплати судового збору при захисті прав учасників бойових дій, постраждалих учасників Революції Гідності та Героїв України). До проєкту цього Закону було надано пояснювальну записку та висновки комітетів Верховної Ради України з яких вбачається, що метою цього законопроєкту було усунення суперечності, що буде сприяти приведенню законодавства України про права і свободи людини і громадянина у відповідність до вимог принципів верховенства права та правової визначеності. А саме запропоновано внести зміни до Закону України «Про судовий збір» в частині викладення пункту 13 частини першої статті 5 зазначеного Закону в такій редакції: «учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у всіх справах незалежно від характеру порушених прав». Проте Верховна Рада України не прийняла Закон про внесення зміни до статті 5 Закону України «Про судовий збір» (щодо сплати судового збору при захисті прав учасників бойових дій, постраждалих учасників Революції Гідності та Героїв України). Тобто законодавець чітко визначив свою позицію щодо спірного питання. Отже, Велика Палата Верховного Суду зазначає, що із часу прийняття нею 09.10.2019 постанови у справі №9901/311/19, як і постанови від 12.02.2020 у справі №545/1149/17 із висновками щодо застосування пункту 13 частини першої статті 5 Закону №3674-VI з урахуванням вимог статей 12 та 22 Закону №3551-XII, відсутні підстави стверджувати, що відбулась зміна суспільних відносин чи нормативного регулювання, внаслідок чого цей висновок втратив зрозумілість, набув ознак неузгодженості, необґрунтованості, незбалансованості чи помилковості. Наведені Третьою судовою палатою Касаційного цивільного суду мотиви про те, що сформульований Великою Палатою Верховного Суду висновок обмежує застосування пункту 13 частини першої статті 5 Закону №3674-VI виключно статтями 12 та 22 Закону №3551-XII, не підтверджують наявності підстав для прийняття справи до розгляду Великою Палатою Верховного Суду, оскільки висновки, сформульовані нею у наведених постановах, навпаки, є конкретними, однозначними і такими, що позбавляють можливості застосувати пункт 13 частини першої статті 5 Закону №3674-VI у справі, що розглядається. Велика Палата Верховного Суду вже зауважувала, що саме по собі періодичне передання їй на розгляд справ для вирішення однієї і тієї ж проблеми за відсутності обґрунтованих підстав та лише з мотивів незгоди з раніше сформульованими Великою Палатою Верховного Суду висновками не сприяє дотриманню принципу юридичної визначеності (див., зокрема, ухвалу від 19.10.2023 у справі №465/5184/14-ц). Велика Палата Верховного Суду не встановила об`єктивних причин відступу від правового висновку, якими, за її усталеною практикою, можуть бути очевидні вади попереднього рішення (неефективність, неясність, неузгодженість) чи зміна суспільного контексту. Ураховуючи наведене, Велика Палата Верховного Суду вважає, що справа підлягає поверненню на розгляд Третій судовій палаті Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду на підставі частини шостої статті 404 ЦПК України.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості відкрити провадження у справі, а тому необхідно продовжити представнику ОСОБА_1 ОСОБА_2 строк для усунення недоліків, а саме подання документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Керуючись ст.ст.185, 356, 357 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Продовжити представнику ОСОБА_1 ОСОБА_2 строк для усунення недоліків апеляційної скарги на на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 05 вересня 2024 року. Надати представнику ОСОБА_1 ОСОБА_2 строк для усунення вказаних недоліків, але не більше ніж десять днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити, що вразі невиконання у десятиденний термін вимог ухвали апеляційну скаргу буде визнано неподаною та повернуто апелянту.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: А. І. Дорош