Справа № 369/5059/24
Провадження №4-с/369/72/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2024 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Янченка А.В. при секретарі судового засідання Безкоровайній М.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 , стягувач: ОСОБА_2 , дії виконавця, які оскаржуються: головний державний виконавець Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на дій та бездіяльності державного виконавця,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Шпакович О.В. в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на незаконні дії та бездіяльність державного виконавця, особа, на незаконні дії і бездіяльність якої подається скарга, головний державний виконавець Вищневого відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі ЦМУ МЮ (м. Київ) Стебловська Юлія Миколаївна., стягувач ОСОБА_2 ,посилаючись на те, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 березня 2021 року задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частини від всіх його видів заробітку до досягнення дитиною повноліття щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 серпня 2020 року.

Києво-Святошинським районним судом Київської області 29 березня 2021 року видано виконавчий лист у справі № 369/9560/20 про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі 1/3 від всіх його видів заробітку до досягнення дитиною повноліття щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 серпня 2020 року.

Вищезазначений виконавчий лист перебуває на виконанні у Вишневому відділі ДВС у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - відділ ДВС)

Постановою головного державного виконавця Вишневого відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Стебловською Юлією Олександрівною від 18 жовтня 2021 року відкрито виконавче провадження № 67139918 в порядку виконання вищевказаного виконавчого листа.

28 жовтня 2021 року постановою головного державного виконавця Вишневого відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Стебловської Юлії Олександрівни звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_5 , який на той час отримував дохід у Центральному управлінні НАБУ. Копію вищезазначеної постанови для подальшого виконання було направлено до Центрального управління НАБУ. Постановлено здійснювати відрахування із доходів боржника на користь стягувача на розрахунковий рахунок Вишневого ВДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУМЮ (м. Київ) у розмірі 50%, починаючи стягнення з 04 серпня 2020 року, до виплати загальної суми боргу, після погашення заборгованості здійснювати відрахування у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зобов`язано установу здійснювати відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховувати кошти у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат, а у разі якщо такий строк не встановлено - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення, а також щомісячно надсилати звіт про здійснені відрахування та виплати. Заборонено відповідальній особі за утримання коштів з боржника самостійно змінювати порядок стягнення суми боргу та розмір відрахувань.

15.03.2022 року Розділ ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» (Відомості Верховної Ради України, 2016 р, № 30, ст. 542 із наступними змінами) було доповнено пунктом 10-2, відповідно до якої до набрання чинності законом щодо вреголювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, зупиняється вчинення виконавчих дій, забороняється заміна стягувачів у виконавчих діях, стягувачами за якими є російська федерація або такі особи: громадяни російської федерації, юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства, відмінного від законодавства України, серед кінцевих бенефіціарних власників, членів або учасників (акціонерів) яких є російська федерація, громадянин російської федерації або юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства російської федерації.

Постановою Кабінету Міністрів України № 187 від 03.03.2022 року «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією російської федерації» на виконання, у тому числі в примусовому порядку, грошових та інших зобов`язань, кредиторами (стягувачами) за якими є особи, пов`язані з державою-агресором, накладений мораторій.

Оскільки примусове виконання про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника, а саме ОСОБА_1 виконувались на користь стягувача, - громадянки російської федерації ОСОБА_2 , особа якої посвідчується паспортом громадянина російської федерації, державний виконавець, винесла постанову про зупинення виконавчого провадження . Вищезазначена постанова про зупинення виконавчого провадження оскаржувалася представником стягувача, однак судами було визнано її законною.

З моменту винесення постанови про звернення стягнення на заробітну плату (28.10.2021 рік), копію якої для подальшого виконання направлено було виконавцем до Центрального управління НАБУ до моменту винесення постанови про зупинення виконавчого провадження (18.07.2022 року) на рахунку з обліку депозитних сум Вишневого відділу ДВС у Бучанському районі Київської обл. ЦМУ МЮ (м. Київ), надійшло 406257, 07 грн. з яких 142216, 59 грн. перераховано було на користь стягувача та 369, 00 грн. на витрати виконавчого провадження. Станом на 18.07.2022 року, дату винесення постанови про зупинення виконавчого провадження залишок не перерахованих коштів, які обліковуються на рахунку з обліку депозитних сум Вишневого відділу ДВС у Бучанському районі ЦМУ МЮ (м. Київ) складав 263671, 48 грн.

Зупинення виконавчого провадження передбачає тимчасове припинення вчинення виконавчих дій. У період зупинення вчинення виконавчих дій виконавець має право звертатися до суду в порядку, встановленому цим Законом, а також вживати заходів до розшуку боржника (його майна) або проведення перевірки його майнового стану (ч. 4 ст. 35 Закону України "Про виконавче провадження").

Натомість дія державного виконавця, що призвела до порушення прав та інтересів боржника полягає у порушені ним саме норм ст. 542 із змінами, оскільки після винесення ним постанови про зупинення виконавчого провадження 18.07.2022 року, державний виконавець продовжував примусово стягувати під час дії мораторію про заборону вчинення виконавчих дій, грошові кошти з боржника протягом 12 місяців, а саме з липня 2022 року по червень 2023 року на загальну суму 717 196 грн. 53 коп. Згідно матеріалів виконавчого провадження державний виконавець 22.11.2022 року під час зупинення виконавчого провадження вчиняє дії щодо примусового стягнення коштів, а саме виносить вимогу від 22.11.2022 року в Центральне управління НАБУ.

Крім того, скаржник вважає, що бездіяльність державного виконавця полягає в тому, що згідно норм процесуального права після винесення постанови про зупинення виконавчого провадження, державний виконавець зобов`язаний направити дану постанову до підприємства де здійснювалося примусове виконання, а саме відрахування коштів з заробітної плати. Підприємство, а саме Національне агенство НАБУ, при наявності постанови про зупинення виконавчого провадження, про існування якого їм не було відомо з причини бездіяльності державного виконавця, відраховувало грошові кошти на рахунок Вишневого ВДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУМЮ (м. Київ) де вони знаходяться на даний час.

Відрахування з заробітної плати проводилися під час дії постанови про зупинення виконавчого провадження до моменту звільнення ОСОБА_5 14.07.2023 року з органів НАБУ.

З 15.08.2023 року боржник працює в Комунальному підприємстві «Київблагоустрій» і відрахувань з заробітної плати у нього не провадяться, оскільки виконавче провадження є зупиненим.

Таким чином, державний виконавець після винесення постанови про зупинення виконавчого провадження, в результаті своєї бездіяльності про направлення постанови про зупинення провадження на підприємстві безпідставно стягувала з заробітної плати грошові кошти на користь громадянки російської федерації.

У судовому засіданні представники скаржника та стягувача не з`явилися, про час та дату проведення судового засідання належним чином були повідомлені належним чином. Від представника скаржника надійшла заява про розгляд скарги без її участі, скаргу підтримала повністю.

У судове засідання головний державний виконавець Вишневого відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі ЦМУ МЮ (м. Київ) Стебловська Ю.М. не з`явилася, про дату, час і місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Ухвалою Києво-Святошинського суду від 12.04.2024 року було витребувано у Вишневого відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі ЦМУ МЮ (м. Київ) копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 67139918.

25.09.2024 року на адресу суду надійшов відзив за підписом начальника відділу Вишневого відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі ЦМУ МЮ (м. Київ) А. Перепелиці про застосування строку звернення зі скаргою, визначені ст. 449 Цивільного процесуального кодексу України та відмови у задоволенні скарги.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді скарги, з`ясувавши дійсні обставини скарги, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що Постановою про зупинення виконавчого провадження ВП № 67139918 від 18 липня 2022 року головним державним виконавцем Вишневого відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі ЦМУ МЮ (м. Київ) Стебловською Ю.М. виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 369/9560/20, виданого 29.03.2021 року Києво-Святошинським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі 1/3 від всіх його видів заробітку до досягнення дитиною повноліття щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 серпня 2020 року зупинено.

Судом встановлено, та підтверджено матеріалами справи та матеріалами виконавчого провадження, що примусове виконання про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника виконувались на користь стягувача ОСОБА_6 , - громадянки російської федерації.

Розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» (Відомості Верховної Ради України, 2016 р, № 30, ст. 542 із наступними змінами) було доповнено пунктом 10-2, відповідно до якої до набрання чинності законом щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, зупиняється вчинення виконавчих дій, забороняється заміна стягувачів у виконавчих діях, стягувачами за якими є російська федерація або такі особи: громадяни російської федерації, юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства, відмінного від законодавства України, серед кінцевих бенефіціарних власників, членів або учасників (акціонерів) яких є російська федерація, громадянин російської федерації або юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства російської федерації.

Виконавче провадження ВП № 67139918 містить докази того, що після винесення Постанови про зуп инення виконавчого провадження від 18.07.2022 року, державний виконавець продовжувала примусово стягувати під час дії постанови та дії мораторію про заборону вчинення виконавчих дій, грошові кошти з боржника протягом 12 місяців, а саме з липня 2022 року по червень 2023 року на загальну суму 717 196 грн. 53 коп.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, з послідуючими змінами та доповненнями, передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно вимог ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Зупинення виконавчого провадження передбачає тимчасове припинення вчинення виконавчих дій. Частина 4 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» закріплює, що арешт, накладений виконавцем на майно боржника, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг та електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей протягом строку, на який виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, не знімається, крім випадків, передбачених пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону. У період зупинення вчинення виконавчих дій виконавець має право звертатися до суду в порядку, встановленому цим Законом, а також вживати заходів до розшуку боржника (його майна) або проведення перевірки його майнового стану. Таким чином, законодавцем встановлений вичерпний перелік дій, які можуть вчинятися державним виконавцем при зупиненому виконавчому проваджені.

За правилами ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно із ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У ст. 129 Конституції України закріплено, що до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною 2 ст. 451 ЦПК України визначено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінюючи в сукупності зібрані докази, суд дійшов висновку, що заявником ОСОБА_1 доведено і надано суду докази про порушення його права при зверненні до суду з даною скаргою, а тому скарга підлягає задоволенню частково, і слід визнати дії та бездіяльність головного державного виконавця Вишневого відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі ЦМУ МЮ (м. Київ) Стебловська Ю.М. щодо неповідомлення Головного управління НАБУ про зупинення виконавчого провадження та примусового виконання по відрахуванню грошових коштів з ОСОБА_1 на час зупинення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа у справі №369/9560/20 від 29.03.2021 року виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області незаконними та такими, що вчинені з порушенням Закону України «Про виконавче провадження»

Також у скарзі ОСОБА_7 просив повернути грошові кошти ОСОБА_5 , які були стягнуті під час зупиненого виконавчого провадження.

Виходячи з норм чинного законодавства України у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов`язує усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. При цьому, суд не вправі зобов`язувати зазначених осіб, до вчинення тих дій, які згідно із Законом №606-ХІV можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби (Постанова Пленуму Верховного суду України, від 26.12.2003, №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження»).

З огляду на викладене, заявлені заявником вимоги в скарзі про повернення грошових коштів ОСОБА_1 , які були стягнуті під час зупиненого виконавчого провадження не підлягають задоволенню, оскільки прийняття відповідних постанов в межах виконавчого провадження відноситься до виключної компетенції державного виконавця, якому надані такі повноваження відповідно до Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», і тому у суду відсутні підстави для зобов`язання державного виконавця вчинити певні дії і прийняти відповідні рішення.

Стосовно поданої заяви про застосування строків звернення зі скаргою та на цій підставі відмовити представнику скаржника в повному обсязі суд зазначає наступне.

У статті 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно зі статтею 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згідно зі статтею 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Статтею 126 ЦПК України передбачено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Таким чином, суди повинні враховувати, що коли в законі встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду, їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за загальними нормами ЦПК України.

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 920/149/18 (провадження № 12-297гс18) зроблено висновок, зокрема, про те, що стаття 74 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ "Про виконавче провадження" є загальною нормою по відношенню до статей 339-341 ГПК України, адже застосовується до більш широкого кола відносин: 1) відносин, які виникають при оскарженні дій щодо виконання будь-якого виконавчого документа, а не тільки рішення суду; 2) відносин, які виникають при оскарженні дій державного виконавця не тільки до суду, але й до органів ДВС.

Судом встановлено, що 22.03.2024 року представник скаржника ОСОБА_8 звернулася до суду з цією скаргою, в якій просила поновити строк на оскарження дій державного виконавця, вказуючи на те, що 08 березня 2024 року ознайомилась із матеріалами виконавчого провадження № 67139918 в приміщені Вишневого відділу ДВС у Бучанському районі ЦМУ МЮ (м. Київ), та при ознайомленні, було виявлено порушення прав та інтересів боржника та було укладено угоду про надання правничої допомоги.

Представником скаржника було подано довідку про знаходження її на амбулаторному лікуванні з 14 березня 2024 року та просив суд визнати поважними причини пропуску строку на подання скарги на дії державного виконавця та поновити пропущений строк на подання скарги на дії державного виконавця.

Керуючись ст. 129 Конституції України, ст. ст. 1, 2, 5, 35, Закону України «Про виконавче провадження», п. 10.2 Розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 4, 5, 12, 81, 447, 451 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1 , стягувач: ОСОБА_2 , дії виконавця, які оскаржуються: головний державний виконавець Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на дій та бездіяльності державного виконавця - задовольнити частково.

Визнати дії та бездіяльність головного державного виконавця Вишневого відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Стебловської Юлії Олександрівни щодо неповідомлення Головного управління НАБУ про зупинення виконавчого провадження та відрахування грошових коштів з ОСОБА_9 під час зупинення виконавчого провадження ВП № 67139918, незаконними та такими, що вчиненні з порушенням Закону України «Про виконавче провадження».

У решті вимог скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили у порядку встановленому ч. 2 ст. 261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складення повного тексту ухвали суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повне рішення складено: 16.10.2024 року.

Суддя А.В. Янченко