Справа № 180/2163/24
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

09 жовтня 2024 р.

Суддя Марганецького міського суду Дніпропетровської області Нанічкіна Н.М., оглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» звернулося до Марганецького міського суду Дніпропетровської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.3 ст.19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Заява підлягає поверненню заявнику як така, що подана з порушенням вимог п.3 ч.3 ст.163 ЦПК України.

Так, відповідно до вказаної статті, до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обгрунтовує свої вимоги.

Як зазначено в пункті 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги. У цьому випадку може бути видано судовий наказ про стягнення не лише суми заборгованості, але й про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. Для їх стягнення суду має бути додано документи, що чітко підтверджують їх розрахунок (у тому числі й розрахунок щомісячних нарахувань), при цьому визначений розмір не потребує додаткової оцінки та дослідження у сукупності з іншими доказами.

В даному випадку до заяви про видачу судового наказу на підтвердження суми заборгованості надано рахунок заборгованості за спожитий природний газ за період з вересня 2021 року по серпень 2024 року за адресою АДРЕСА_1 .

Договору із споживачем ОСОБА_1 до матеріалів справи не надано.

Матеріали заяви про видачу судового наказу не містять доказів проживання боржника за вказаною адресою та користування природним газом в зазначений період.

Таким чином, документів, що вказують на безспірність розрахунків станом на дату подачі заяви про видачу судового наказу, до заяви не додано.

Суд вважає, що заявником не підтверджено належними документами безспірність вимоги про стягнення зазначеної в заяві суми заборгованості.

Згідно п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.163, 165, 166, 354 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_1 .

Відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ «Наказне провадження» Цивільного процесуального кодексу України, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 16 жовтня 2024 року.

Суддя: Н. М. Нанічкіна