П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 жовтня 2024 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Собослоя Г.Г., Кожух О.А.

розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 серпня 2024 року, постановлену суддею Хамник М.М., в справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування

встановив:

У серпні 2024 року ПАТ «СК «ПЗУ Україна» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.08.2024 позовну заяву ПАТ «СК «ПЗУ Україна» залишено без руху. Причиною залишення позовної заяви без руху стали недоліки щодо поданої позивачем квитанції сплати судового збору, а саме позивачем в призначенні платежу не вказано відповідача за даним позовом, що не дає суду можливість ідентифікувати належність даної платіжної інструкції саме до цього позову.

На усунення недоліків ОСОБА_2 , який діє в інтересах ПАТ «СК «ПЗУ Україна», подав клопотання в якому зазначив, що саме до компетенції суду належить перевірка достовірності сплати та зарахування судового збору. Зазначає, що в реквізитах вказаних на сайті Ужгородського міськрайонного суду в призначенні платежу зазначено тільки ПІБ чи назву установи, організації позивача, проте зазначати відповідача обов`язку немає.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.08.2024 позовну заяву повернуто позивачу. Суд мотивував свою ухвалу тим, що позивачем не усунено недоліків викладених в ухвалі про залишення позовної заяви без руху.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_2 , який діє в інтересах ПАТ «СК «ПЗУ Україна», подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати вказану ухвалу, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування скарги посилається на те, що суд безпідставно дійшов до висновку про повернення поданої заяви, оскільки, позивач при сплаті судового збору користувався сайтом судової влади України, а саме сайтом Ужгородського міськрайонного суду, де і знайшов вказані реквізити. Водночас, саме на суд покладено обов`язок перевіряти сплату судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України і в разі необхідності отримувати відповідну інформацію з Державної казначейської служби України.

Відповідно до ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно приписів ч.2 ст.369 ЦПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (заявникові) (п.6 ч.1 ст.353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, у серпні 2024 року ПАТ «СК «ПЗУ Україна» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.08.2024 позовну заяву ПАТ «СК «ПЗУ Україна» було залишено без руху.

09.08.2024 ОСОБА_2 , який діє в інтересах ПАТ «СК «ПЗУ Україна» подав через підсистему «Електронний суд» клопотання про усунення недоліків.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.09.2024 позовну заяву повернуто заявнику.

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

У серпні 2024 року ПАТ «СК «ПЗУ Україна» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування в сумі 177 726,58 грн.

Разом з позовною заявою було долучено платіжну інструкцію №118555 від 24.05.2024 сплаченого судового збору в сумі 3 028 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Порядок та розмір сплати судового збору визначений Законом України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір».

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України; за видачу судами документів; у разі ухвалення судового рішення, передбаченого цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 6 Закону судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, зокрема й з використанням платіжних систем через мережу Інтернет у режимі реального часу.

Відповідно до частини другої статті 40 «Про платіжні послуги» від 30 червня 2021 року №1591-IX платіжна інструкція має містити інформацію, що дає змогу надавачу платіжних послуг ідентифікувати особу платника та отримувача за платіжною операцією, рахунки платника та отримувача, надавачів платіжних послуг платника та отримувача, суму платіжної операції та іншу інформацію (реквізити), необхідну для належного виконання платіжної операції.

Пунктом 37 Розділу Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг від 29.07.2022 № 163 встановлено, що платіжна інструкція, оформлена платником в електронній або паперовій формі, повинна містити такі обов`язкові реквізити: 1) дату складання і номер; 2) унікальний ідентифікатор платника або найменування/прізвище, власне ім?я, по батькові (за наявності), код платника та номер його рахунку; 3) найменування надавача платіжних послуг платника; 4) суму цифрами та словами; 5) призначення платежу; 6) підпис(и) платника; 7) унікальний ідентифікатор отримувача (або найменування/прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), код отримувача та номер його рахунку; 8) найменування надавача платіжних послуг отримувача.

Пунктом 40 Розділу ? Інструкції визначено, що платник має право ініціювати платіжну операцію за фактичного платника та/або на користь фактичного отримувача коштів шляхом надання платіжної інструкції надавачу платіжних послуг платника. Платіжна інструкція, крім обов`язкових реквізитів, визначених у пункті 37 розділу II цієї Інструкції, повинна містити: 1) унікальний ідентифікатор фактичного платника або найменування/ прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), код фактичного платника та/або 2) унікальний ідентифікатор фактичного отримувача або найменування/прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), код фактичного отримувача.

Відповідно до пункту 41 Інструкції, платник заповнює реквізит "Призначення платежу" платіжної інструкції так, щоб надавати отримувачу коштів повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється платіжна операція. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України.

Крім того, Верховний Суд, зокрема, в ухвалі від 31 травня 2018 року у справі № 922/496/17 та у постанові від 19 січня 2019 року у справі № 905/1057/18 звернув увагу на обов`язковість правильного оформлення платіжного документу, який підтверджує сплату судового збору та вказав, що платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Також згідно роз`яснень, наведених у пункті 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Слід зазначити, що Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях зазначає, що право доступу до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Така позиція викладена, зокрема в справах: "Пелевін проти України", заява N 24402/02, рішення від 20.05.2010, пункт 27; "Мельник проти України", заява N 23436/03, рішення від 28.03.2006, пункти 22 23; "Мушта проти України", заява N 8863/06, рішення від 18.11.2010, пункти 37 38; "Kreuz v. Poland", заява N 28249/95, рішення від 19.06.2001, пункт 53, 60, тощо.

Як слідує з платіжної інструкції №118555 від 24.05.2024 у графі «Призначення платежу» зазначено: «Судовий збір, за позовом ПрАТ СК ПЗУ Україна, Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області». При цьому, ПІБ відповідача в даній графі не зазначено.

Крім цього, така платіжна інструкція передує даті подання позовної заяви майже на три місяці, оскільки така була подана 06.08.2024, що викликає підставні сумніви щодо чинності такої квитанції та належності її саме до цієї справи.

Також, з такого платіжного доручення не можна встановити чи сплачено судовий збір за подання позовної заяви про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування саме з відповідача ОСОБА_1 .

За вищенаведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що додана заявником платіжна інструкція не є належним доказом сплати судового збору за подання позовної заяви.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовна заява подана з порушеннями вимог статті 175 та 177 ЦПК України, а тому відповідно до ст. 185 ЦПК України, позовна заява у разі не усунення недоліків повертається заявнику.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.

Статтею 375 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, постановлена з дотриманням норм процесуального права, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Враховуючи наведене та керуючись нормами статей 367, 368, 374, 375, 381-384, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» залишити без задоволення.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 серпня 2024 року про повернення позовної заяви залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 17 жовтня 2024 року.

Суддя-доповідач:

Судді: