Справа №297/2723/24
01 жовтня 2024 року м. Берегове
Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді ФЕЙІРА О. О., при секретарі судового засідання Іванчовій І.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом керівника Берегівської окружної прокуратури Закарпатської області Гіряка Д.І. в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Комунальне некомерційне підприємство "Берегівська лікарня імені Бертолона Ліннера Берегівської міської ради", про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,-
Керівник Берегівської окружної прокуратури Закарпатської області Гіряк Д.І. в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України звернувся в Берегівський районний суд Закарпатської області із позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Комунальне некомерційне підприємство "Берегівська лікарня імені Бертолона Ліннера Берегівської міської ради", про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (стягнення витрат на лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення) в сумі 9 744 грн..
Прокурор Берегівської окружної прокуратури Мацола Н.А. в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву від 01.10.2024, згідно якої просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує, просила такі задоволити. Проти заочного рішення не заперечила (а.с. 57).
Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про день, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення судового розгляду справи від нього не надходило (а.с. 53).
Представник третьої особи КНП "Берегівська лікарня імені Бертолона Ліннера Берегівської міської ради", в судове засідання не з`явився, однак генеральний директор такого надіслав до суду заяву від 27.09.2024, згідно якої просив справу розглянути без участі їх представника, позовні вимоги задоволити (а.с. 56).
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини справи, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до наступного.
Цією ж ухвалою встановлено, що обвинувачений ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що заподіяло тілесні ушкодження потерпілій.
Так, внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 20 серпня 2023 року, потерпіла ОСОБА_2 згідно висновку експерта №89/Б від 13.10.2023 отримала тілесні ушкодження у виді закритого уламкового внутрішньо-суглобового перелому дистального м/е правої променевої кістки зі зміщенням до долонної поверхні та вивихом дистальної частини правої ліктьової кістки до долонної поверхні, що відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.
Згідно висновку експерта №СЕ-19/107-23/9326-ІТ від 24.10.2023 року в діях водія автомобіля марки«АУДІ» моделі «100» реєстраційний номер НОМЕР_1 , вбачається невідповідність вимогам пунктів 12.1 та 10.1 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 14-16, 20-22).
Як встановлено з матеріалів справи, потерпіла ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження внаслідок неправомірних дій ОСОБА_1 ..
Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями потерпіла ОСОБА_2 перебувала на стаціонарному лікуванні у ортопедо-травматологічному відділенні КНП «Берегівська лікарня імені Бертолона Ліннера Берегівської міської ради» з 20.08.2023 по 25.08.2023 (5 ліжко-днів).
Відповідно до відповіді КНП «Берегівська лікарня імені Бертолона Ліннера Берегівської міської ради» від 13.06.2024, вартість лікування потерпілої ОСОБА_2 за весь період перебування в лікарні з 20.08.2023 по 25.08.2023 (5 ліжко-днів) становить 9744 гривень (а.с.18-19).
За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 127 КПК України підозрюваний, обвинувачений, а також за його згодою будь-яка інша фізична чи юридична особа має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, територіальній громаді, державі внаслідок кримінального правопорушення. Шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Згідно ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
Частиною 2 ст. 1191 ЦК України передбачено, що держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні кримінального правопорушення, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього кримінального правопорушення.
За змістом п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.
Пунктом 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993, визначено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день.
Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання.
Відповідно до п. 4 зазначеного Порядку стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я.
Згідно з інформації КНП «Берегівська лікарня імені БертолонаЛіннера Берегівської міської ради», наданої листом від 13.06.2024, джерелом фінансування лікарні є Національна служба здоров`я України.
Пунктом 5 частини першої статті 7 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» (далі Закон), однією з основних функцій НСЗУ, як Уповноваженого органу передбачено укладення договорів про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій.
Відповідно до статті 3 Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я» закладом охорони здоров`я є юридична особа будь-якої форми власності та організаційно-правової форми або її відокремлений підрозділ, що забезпечує медичне обслуговування населення на основі відповідної ліцензії та професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників і фахівців з реабілітації.
Згідно пункту 1.1. статуту КНП «Берегівська лікарня імені Бертолона Ліннера Берегівської міської ради», є лікарняним закладом охорони здоров`я комунальним унітарним некомерційним підприємством, що надає послуги вторинної/спеціалізованої медичної допомоги будь-яким особам в порядку та на умовах, встановлених законодавством України та цим Статутом.
Основною метою діяльності Підприємства є забезпечення медичного обслуговування населення шляхом надання йому медичних послуг в порядку та обсязі, встановлених законодавством (п.3.1 Статуту).
Джерелами формування майна та коштів Підприємства є: кошти місцевого бюджету (бюджетні кошти), власні надходження Підприємства: кошти від здачі в оренду (зі згоди Засновника) майна, закріпленого на праві оперативного управління; кошти та інше майно, одержані від надання послуг реалізації продукції; цільові кошти; кошти, отримані за договорами з центральним органом виконавчої влади, щореалізує державну політику у сфері державних фінансових гарантій медичного обслуговування населення; кредити банків; майно, придбане у інших юридичних або фізичних осіб; майно, що надходить безоплатно або у вигляді безповоротної фінансової допомоги чи добровільних благодійних внесків, пожертвувань юридичних, і фізичних осіб; надходження коштів на виконання програм соціально-економічного розвитку регіону, програм розвитку медичної галузі; майно та кошти, отримані з інших джерел, не заборонених, законодавством України; інші джерела, не заборонені законодавством(п.5.3 Статуту).
Таким чином, зі змісту викладеного вбачається, що вищевказана юридична особа є закладом охорони здоров`я та надавала медичні послуги потерпілій від кримінального правопорушення ОСОБА_2 за рахунок коштів НСЗУ відповідно до Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення».
Згідно ч. 3 ст. 1206 ЦК України, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» держава гарантує повну оплату згідно з тарифом за рахунок коштів Державного бюджету України надання громадянам необхідних їм медичних послуг та лікарських засобів, що передбачені програмою медичних гарантій. Тобто, послуги КНП «Берегівська лікарня імені Бертолона Ліннера Берегівської міської ради», пов`язані з наданням медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам, оплачені НСЗУ як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України.
Враховуючи вищенаведене, оскільки НСЗУ витратила державні (бюджетні) кошти при наданні медичних послуг - лікування потерпілої ОСОБА_2 , яка перебувала на стаціонарному лікуванні у період 20.08.2023 по 25.08.2023 з вини ОСОБА_1 , суд вважає, позовні вимоги обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають задоволенню.
Суд також враховує, що відповідач відзиву на позов та будь-яких заперечень з приводу позовних вимоги позивача не надав.
Разом з тим, приймаючи до уваги, що позивач при пред`явленні позову був звільнений від сплати судового збору, на підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», на виконання вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави судовий збір в розмірі 1211, 20 грн..
Керуючись ст.ст. 1191, 1206 ЦК України, ст. ст. 127, 128 КПК України, ст. ст. 82, 141, 263-265, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд,-
Позов задоволити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 в користь держави 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. судового збору.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Суддя Олександр ФЕЙІР