Справа № 229/4208/24
Провадження № 2/229/1550/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

26 вересня 2024 р. м. Дружківка, Донецької області

Дружківський міський суд в Донецькій області в складі:

головуючої судді: Медінцевої Н.М.,

при секретарі судового засідання: Чабановій О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Урожай Дистрибьюшн» про стягнення невиплаченої заробітної плати, компенсації за невикористані дні щорічної відпустки та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дружківського міського суду Донецької області з позовною заявою до ТОВ «Урожай Дистрибьюшн» про стягнення невиплаченої заробітної плати, компенсації за невикористані дні щорічної відпустки та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 01.09.2020 року по 08.05.2024 року він перебував із відповідачем в трудових відносинах, працював слюсарем з ремонту колісних транспортних засобів 6 розряду. 08.05.2024р. його було звільнено за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України. В Наказі про припинення трудового договору № 58-24-к від 08.05.2024р. зазначено, що він мав 34 дні невикористаної щорічної відпустки. На дату його звільнення, станом на 08 травня 2024 року, у ТОВ «Урожай Дистрибьюшн» існувала заборгованість по виплаті йому основної заробітної плати за період листопад і грудень місяці місяць 2023 року, а також за січень, лютий, березень, квітень і травень місяці 2024 року, що становить в загальному розмірі 45134,78 грн., яка відповідачем до теперішнього часу не виплачена. Крім того, згідно Наказу (розпорядження) № 58-24-к від 08.05.2024р. про припинення трудового договору (контракту) відповідачем визнається наявність невикористаної відпустки 34 дні. Натомість, вважає, що зазначена відповідачем у Наказі кількість днів невикористаної відпустки не відповідає дійсності, оскільки він не використовував щорічну відпустку за 2022 рік, 2023 рік, а також за відпрацьований період 2024 року. Отже, розраховуючи з 01.01.2022 року по дат звільнення, кількість днів невикористаної щорічної відпустки становить 58 днів. Таким чином, за період з 01.05.2023 року 30.04.2024 року розмір компенсації за 58 днів невикористаної щорічної відпустки становить 226,50 грн. х 58 днів = 13137,00 грн. Оскільки виникла затримка у розрахунку при звільненні, вважає за можливе стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 08.05.2024 року по 14.06.2024 року в розмірі 13344,08 грн., а також за період з 14.06.2024 року по день ухвалення рішення по 351,16 грн. за кожен день затримки розрахунку.

Позивач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі.

Відповідно до ст. ст. 128, 129 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, проте з невідомих суду причин до суду не з`явився.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.

З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ухвалою Дружківського міського суду в Донецькій області від 04 липня 2024 року позовна заява ОСОБА_1 до ТОВ «Урожай Дистрибьюшн» про стягнення невиплаченої заробітної плати, компенсації за невикористані дні щорічної відпустки та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні була прийнята до розгляду в порядку загального позовного провадження та призначене підготовче судове засідання.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01.09.2020 року працював у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Урожай Дистрибьюшн» на посаді слюсаря з ремонту колісних транспортирних засобів 6 розряду на підставі наказу № 32-20-к від 31.08.2020 року, 08.05.2024 року ОСОБА_1 звільнений за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України на підставі наказу № 58-24-к від 06.05.2024 року, що підтверджується копією трудової книжки НОМЕР_1 від 05.04.2019 року (а.с.18-19).

Згідно копії наказу Товариства з обмеженою відповідальністю «Урожай Дистрибьюшн» №58-24-к від 06.05.2024 року про припинення трудового договору (контракту) ОСОБА_1 , назва структурного підрозділу Гараж ХЗ №2, посада слюсар з ремонту колісних транспортирних засобів 6 розряду, звільнений за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України, із зазначенням того, що компенсації підлягають 34 дні відпустки (а.с.20).

Як вбачається з індивідуальних відомостей про застраховану особу за формою ОК-5 та ОК-7, ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з ТОВ «Урожай Дистрибьюшн» (код ЄРДПОУ 43144472), в довідках зазначені відомості про дохід по 2022 рік включно, відомості про дохід позивача за 2023-2024 роки відсутні (а.с.26-31).

Позивачем було вжито заходи щодо отримання від відповідача доказів нарахування та сплати заробітної плати.

Суд за відсутності інших доказів при здійсненні розрахунків враховує розмір мінімальної заробітної плати встановленої Законом України «Про державний бюджет України».

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно частини першої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 83 КЗпП України, у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначено, що до структури заробітної плати входять: Основна заробітна плата. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Суд розраховує заборгованість по заробітній платі, виходячи із суми мінімальної заробітної плати, встановленої:

- Законом України «Про державний бюджет України на 2023 рік», яка становить 6700,00 грн.;

- Законом України «Про державний бюджет України на 2024 рік», яка становить 7100 грн. (в період січень-березень 2024 року) та 8000 грн. (починаючи з 1 квітня 2024 року).

Так, за період з 01.11.2023 р. по 31.12.2023 р. включно сума заборгованості розраховується наступним чином: 6700 грн. х 2 місяці (період з 01.11.2023 р. по 31.12.2023 р.) = 13400,00 грн.

Згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» мінімальна заробітна плата складала за січень 2024 року 7100 грн.; за лютий 2024 року 7100 грн.; за березень 2024 року 7100 грн.; за квітень 2024 року 8000 грн., з 01 травня 2024 року по 08 травня 2024 року (8000 грн. / 23 робочі дні травня = 347,82 грн. в день) = (7 х 347,82) = 2434,78 грн.

Таким чином, загальна заборгованість по заробітній платі за період з 01.11.2023 року по 08.05.2024 року становить 45134,78 грн.

Щодо стягнення компенсації за невикористану щорічну відпустку суд зазначає про таке.

Згідно Наказу (розпорядження) № 58-24-к від 08.05.2024р. про припинення трудового договору (контракту) відповідачем вказано про наявність невикористаної позивачем відпустки у кількості 34 дні.

Разом з тим, позивач вказує, що він не використовував щорічну відпустку за 2022 рік, 2023 рік, а також за відпрацьований період 2024 року. Загальна кількість днів невикористаної щорічної відпустки за його розрахунком становить 58 днів.

Суд погоджується із розрахованою позивачем кількістю днів невикористаної щорічної відпустки, оскільки зазначене не спростовано ані матеріалами справи, ані відповідачем у відзиві.

Так, згідно наданого позивачем розрахунку сума заборгованості за невикористану відпустку розрахована наступним чином.

Розрахунковий період з 01.01.2022 р. по 08.05.2024 р. дорівнює 859 календарним дням. Виходячи зі встановленої тривалості щорічної відпустки (24 календарні дні), кількість днів відпрацьованої, але не використаної відпустки становить: (24 х 859) / 365 = 58 днів.

Згідно п. 7 Порядку №100 нарахування виплат за час щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або компенсації за невикористані відпустки, тривалість яких розраховується в календарних днях, провадиться шляхом ділення сумарного заробітку за останні перед наданням відпустки 12 місяців або за менший фактично відпрацьований період на відповідну кількість календарних днів (за винятком святкових і неробочих днів).

Відповідно, для обчислення відпускних необхідно застосовувати період з 01.05.2023 року по 30.04.2024 року, враховуючи, що заробітна плата повинна нараховуватися в розмірі не менше мінімально встановленого законом.

Виходячи з розрахунку заробітна плата за вказаний період складає 82900,00 грн., таким чином, середньоденна заробітна плата за період з 01.05.2023 року по 30.04.2024 року становить: 82900,00 грн. / 366 = 226,50 грн./дн.

Враховуючи наведене, розмір компенсації за 58 днів невикористаної щорічної відпустки становить: 226,50 грн. х 58 днів = 13137,00 грн.

Щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд зазначає про наступне.

Згідно частини першої статті 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до абз.3 п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ від 08.02.1995 року №100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують звільненню.

Відповідно до п.5 Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати, при цьому нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період (п.8 Порядку).

Як вже встановлено судом, заробітна плата становить: за березень 2024 р. - 7100,00 грн.; за квітень 2024 р. - 8000,00 грн.

Таким чином середньоденна заробітна плата дорівнює: (7100,00 грн. + 8000,00 грн.) / (21 дн. + 22 дн.) = 351,16 грн.

Згідно наданого позивачем розрахунку, компенсація за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 08.05.2024 року по 14.06.2024 року становить: 351,16 грн х 38 днів (кількість днів прострочення) = 13344,08 грн.

Суд приймає наданий позивачем розрахунок.

Враховуючи, що кількість днів затримки розрахунку при звільненні за період з 14.06.2024 року по день винесення рішення 26.09.2024 року становить 75 днів, розмір компенсації за несвоєчасний розрахунок при звільненні за вказаний період становить: 351,16 грн х 105 днів (кількість днів прострочення) = 36871,80 грн.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума не виплаченої заробітної плати у розмірі 45134,78 грн., сума компенсації за невикористані 58 днів відпустки у розмірі 13137,00 грн. та середній заробіток за весь час затримки 105 днів при звільненні в розмірі 36871,80 грн.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у дохід держави за позовні вимоги про стягнення заробітної плати, оскільки позивач відповідно до закону звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13,76-81, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Урожай Дистрибьюшн» про стягнення невиплаченої заробітної плати, компенсації за невикористані дні щорічної відпустки та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Урожай Дистрибьюшн» () на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) суму не виплаченої заробітної плати за період з 01.11.2023 року по 08.05.2024 року у розмірі 45134 (сорок п`ять тисяч сто тридцять чотири) грн. 78 коп., компенсацію за невикористані 58 днів щорічної відпустки у розмірі 13137 (тринадцять тисяч сто тридцять сім) грн. 00 коп., середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 08.05.2024 року по 14.06.2024 року в розмірі 13344,08 грн., також за період з 14.06.2024 року по 26.09.2024 року в розмірі 36871,80 з утриманням з цих сум податків та інших обов`язкових платежів.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Урожай Дистрибьюшн» () на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Н.М. Медінцева