Провадження №6/523/349/24
У Х В А Л А

"02" жовтня 2024 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Мурманової І.М.

за участю секретаря судового засідання Бєлік Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 в м. Одесі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», боржник: ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний виконавець Юхименко Ольга Леонідівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Лігал», про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» звернулось до Київського районного суду м. Одеси з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником.

В обґрунтування заяви представник зазначив, що на виконанні у приватного виконавця перебуває виконавче провадження № 59801466, відкрите на підставі виконавчого напису № 1173 вчиненого 26.07.2019 року приватним нотаріусом Гамзатовою А.А. про стягнення боргу з боржника яким є ОСОБА_1 , на користь ТОВ«ВЕРДИКТ КАПІТАЛ».

Представник зазначає, що, 15.02.2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», як первісним стягувачем та ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» було укладено Договір № 15-02/23 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Кредитним договором № 500358231.

В подальшому, 12.05.2023 року між ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» та ТОВ «ДЕБТ ФОРС», тобто заявником було укладено Договір № 12-05/23 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «ДЕБТ ФОРС» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Кредитним договором № 500358231.

На підставі викладеного та відповідно до положення ст. 512 ЦПК України представник просить: замінити вибулого стягувача ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на правонаступника ТОВ «Дебт Форс» у відкритому виконавчому провадженні за виконавчим написом № 1173 вчиненого 26.07.2019р.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 23.04.2024 року справу за заявою ТОВ «Дебт Форс» направлено до Суворовського районного суду м. Одеси за правилами територіальної підсудності.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 11 червня 2024 року заяву прийнято до розгляду та призначено судовий розгляд.

Чергове судове засідання у справи призначено на 02 жовтня 2024 року, сторони до суду не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлялись у встановленому законом порядку.

Представник заявника в прохальній частині заяви просив розгляд справи провести за його відсутності.

Боржник: ОСОБА_1 про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, на адресу суду повернувся поштовий конверт з відміткою працівника поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою».

Заінтересовані особи: приватний виконавець Юхименко Ольга Леонідівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Лігал» про час та місце слухання справи повідомлені, до суду не з`явились, про причини не явки суду не повідомили.

Відповідно до ч.3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі виконавчого напису № 1173 вчиненого 26.07.2019 року приватним нотаріусом Гамзатовою А.А. відкрито виконавче провадження № 59801466 про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердит Капітал» заборгованість у розмірі: 100 814, 52 гривні (а.с. 6).

Судом встановлено, що 15 лютого 2023 року між первісним стягувачем ТОВ «Вердит Капітал» та ТОВ «Кампсіс Фінанс» було укладеного договір № 15-02/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги. За умовами договору до нового кредитора зокрема перейшло право вимоги за договором кредиту № 500358231 боржник ОСОБА_1 що підтверджується Договором про відступлення та Реєстром боржників до Договору № 15-02/2023.

В подальшому, згідно договору № 12-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги 12.05.2023 року ТОВ «Кампсіс Фінанс» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» уклали договір за яким кредитор ТОВ «Кампсіс Фінанс» відступив а новий кредитор прийняв право вимоги до боржників кредитора, що підтверджується зокрема, Додатковою угоду № 1 до договору про відступлення прав вимоги, Актом прийому-передачі Реєстру боржників.

Отже, з досліджених доказів судом встановлено, що за виконавчим написом № 1173 від 26.07.2019 року, відкрито виконавче провадження 59801466 про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь первісного стягувача ТОВ «Вердит Капітал» заборгованості.

Також, судом встановлено, що на підставі договорів про відступлення прав вимоги, кредитором у вказаному зобов`язанні за кредитним договором № 500358231 є заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс».

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За положеннями ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Зміст ст. 431 ЦПК України передбачає, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Отже, аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що для заміни сторони на стадії виконання рішення суду, є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого здійснюється вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Як вбачається із поданої заяви, Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» просить суд замінити вибулого стягувача у виконавчому провадженні по виконанню виконавчого напису 1173 від 26.07.2019 року.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року в справі № 183/4196/21 (провадження № 14-36цс22) зазначено, що: «з позицій цивільно-процесуального регулювання відносин щодо підсудності справ, які виникають з виконавчого провадження принципово значення набуває факт встановлення: рішення суду чи іншого органу перебуває на виконанні, суду першої інстанції, який розглянув цивільну справу та місця виконання судового рішення.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення. Велика Палата Верховного Суду при розгляді питання про розмежування юрисдикції чітко визначає, що онтологічні основи його вирішення полягають у критеріях розмежування судової юрисдикції, тобто передбачених законом умовах, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, якими є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ (постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (провадження № 11-377апп18), від 27 жовтня 2020 року у справі № 635/551/17 (провадження № 14-79цс20). Оскільки тільки в ЦПК України врегульовано правило заміни сторони виконавчого провадження, порушеного через необхідність виконання рішення «несудового» органу, можна зробити такий висновок: заява про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Врегулювання цього питання саме нормами ЦПК України обумовлено відсутністю спору між стороною виконавчого провадження та виконавцем, що свідчить про відсутність потреби в задіяні суду адміністративної юрисдикції, оскільки сторона виконавчого провадження не оспорює його рішень, дій чи бездіяльності, бо вирішення вказаного питання перебуває поза межами компетенції виконавця. Однак, саме цивільний суд спроможний кваліфіковано встановити, чи є правонаступником заявник, який просить замінити собою попереднього учасника виконавчого провадження. За таких обставин рішення судів попередніх інстанцій не можна вважати законними й обґрунтованими, тому вони підлягають скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

З урахуванням наведеного Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновків, викладених у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28 жовтня 2021 року у справі № 280/456/20 (провадження № К/9901/32676/20) та від 22 липня 2019 року у справі № 822/1659/18 (провадження № К/9901/63678/18), про те, що заява про заміну сторони виконавчого провадження, подана щодо виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, повинна розглядатись у порядку адміністративного судочинства».

Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон № 3425-XII) нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Тобто саме нотаріус при вчиненні виконавчого напису перевіряє належність стягувача й у разі зміни сторони правовідношення саме новий учасник і буде стягувачем у новому виконавчому написі за зверненням нової сторони (нового учасника) правовідносин.

За вимогами статті 91 Закону № 3425-XII виконавчий напис може бути пред`явлено до примусового виконання протягом трьох років з моменту його вчинення. Поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого напису здійснюється відповідно до Закону № 1404-VIIІ.

Судом встановлено, що виконавчий напис вчинено 26.07.2019 року, пред`явлено до виконання 14.08.2019 року.

Вчинення виконавчих написів нотаріусами врегульовано у главі 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У статтях 16-19 глави 3 розділу І книги першої Цивільного кодексу України передбачено, що захист цивільних прав та інтересів здійснюється судом, Президентом України, органами державної влади, органами влади Автономної Республіки Крим або органами місцевого самоврядування, нотаріусом, шляхом самозахисту.

Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 18 ЦК України).

Отже, виконавчий напис нотаріуса є формою захисту цивільних прав та інтересів, що відбувається в певному спеціальному порядку, який є відмінним від інших форм (зокрема й судовій) надання захисту таким правам та інтересам.

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року в справі № 183/4196/21 (провадження № 14-36цс22) вказано, що:

«заміна сторони у виконавчому написі, вчиненому нотаріусом, та заміна сторони у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса є відмінними правовими категоріями, оскільки заміна сторони у виконавчому провадженні є можливою виключно у разі відкриття відповідного виконавчого провадження, що передбачено спеціальним правилом статті 15 Закону № 1404-VIIІ. Імперативними приписами частини п`ятої статті 442 ЦПК України встановлено, що положення цієї статті застосовуються також у разі виникнення потреби у заміні боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що до відкриття виконавчого провадження у порядку, визначеному статтею 442 ЦПК України, може бути замінено боржника або стягувача лише у виконавчому листі, яким у системному розумінні з пунктом 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VIIІ є виконавчий документ, виданий судом у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, ухвалених у цивільних справах, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів.

Виконавчий напис нотаріуса є різновидом виконавчого документа в розумінні статті 3 Закону № 1404-VIIІ, який є відмінним від виконавчого листа за формою, змістом, а також суб`єктом та процедурою видання, отже, положення частини п`ятої статті 442 ЦПК України не можуть бути застосовані за аналогією у випадку заміни сторони у виконавчому написі нотаріуса, виконавче провадження за яким ще не відкрито».

Судом встановлено, що за виконавчим написом відкрито виконавче провадження, заборгованість не погашена.

Зважаючи на те, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 1173 від 26.07.2019 року відкрито, матеріалами справи доведено відступлення прав грошової вимоги за кредитним договором № 500358231 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», виконавчий напис нотаріуса в судовому порядку не визнавався таким, що не підлягає виконанню, матеріали справи даних доказів не містять, строки пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплинули, суд приходить до висновку про задоволення заяви.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 249, 259-261, 352-354, 442 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», боржник: ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний виконавець Юхименко Ольга Леонідівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Лігал», про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником задовольнити.

Замінити вибулого стягувача: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» (, місце знаходження: вул Харківське Шосе, будинок 201/203, літера 2А, офіс 602, місто Київ, 02121) у виконавчому провадженні № 59801466, відкритому на підставі виконавчого напису № 1173 від 26.07.2019р. вчиненого приватним нотаріусом Гамзатовою А.А. про стягнення боргу з ОСОБА_1 за кредитним договором 500358231.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів.

Суддя: