Справа № 583/3212/24
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі в зв`язку з призначенням експертизи

16 жовтня 2024 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Яценко Н.Г.

за участю секретаря судового засідання Артеменко О.С.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Охтирка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Охтирської міської ради Сумської області, Охтирський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про виключення відомостей про особу батька дитини з актового запису про народження,-

встановив:

26.06.2024 до суду надійшов зазначений позовом, відповідно до якого представник позивача просить виключити відомості про ОСОБА_1 , як батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із актового запису № 105 від 15.05.2024, вчиненого Охтирським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України; призначити у справі судово-генетичну експертизу щодо встановлення відсутності кровного споріднення між ОСОБА_1 та малолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

02.07.2024 ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання з повідомленням учасників справи на 02.08.2024.

02.08.2024 та 13.08.2024 підготовче судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою учасників справи та відсутністю відомостей про належне повідомлення відповідачки.

03.10.2024 за ухвалою Охтирського міськрайнного суду Сумської області, постановленої без виходу до нарадчої кімнати, продовжено строк підготовчого судового засідання на 30 днів, задоволено клопотання відповідачки про надання часу для формування правової позиції та наступне підготовче засідання відкладено на 08.10.2024.

08.10.2024 у підготовче засідання учасники не з`явилися, від відповідачки надійшла заява про визнання позову, судом визнано явку відповідачки обов`язковою та відкладено підготовче засідання на 16.10.2024.

16.10.2024 відповідачка ОСОБА_2 у підготовче засідання повторно не з`явилася, 15.10.2024 від неї надійшла заява про визнання позову та, у зв`язку з цим, про недоцільність призначення по справі судово-генетичної експертизи, оскільки факт того, що позивач ОСОБА_1 не є батьком малолітнього ОСОБА_3 нею не заперечується. Натомість призначення такої експертизи стане для відповідачки надмірним фінансовим тягарем, у зв`язку з тим, що вона перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, іншого заробітку не має.

Надаючи оцінку наявності підстав для ухвалення рішення про задоволення позову за наслідками підготовчого засідання у зв`язку із визнанням позову відповідачкою, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є: верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; обов`язковість судового рішення; забезпечення права на апеляційний перегляд справи; забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно з вимогами ст. 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

За приписами ч. 1, ч. 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, суди не вправі покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову відповідачем, не дослідивши при цьому обставини справи. Тобто повинно мати місце не лише визнання позову, а й законні підстави для його задоволення.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 25.05.2022 у справі № 675/2136/19 та від 29.11.2023 у справі №607/15704/22.

З огляду на викладене суд не приймає визнання відповідачкою позовних вимог, оскільки вважає, що дане визнання суперечить інтересам малолітньої дитини, батьківство щодо якої є предметом спору.

Положеннями п. 3 ч.5 ст.12 ЦПК України передбачено, що суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій.

Враховуючи наведене, суд роз`яснює учасникам розглядуваної справи, що відповідно до ч. 2 ст. 136 СК України, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною.

Передумовою звернення до суду в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства.

У постанові Верховного Суду від 27.02.2024 у справі № 489/8474/21 зазначено, що висновок генетичної експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

За приписами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Враховуючи вищевикладене, суд погоджується з позицією сторони позивача щодо доцільності призначення судово-генетичної експертизи, оскільки встановлення наявності або відсутності кровного споріднення між позивачем та малолітньою дитиною - ОСОБА_3 , має значення для встановлення обставин справи, для чого необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право.

Згідно з п. 5 ч.1 ст. 252 та п. 9 ч.1 ст. 253 ЦПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи на час проведення експертизи.

З огляду на викладене, з метою з`ясування обставин, що мають значення для справи, суд вважає за необхідне призначити судову молекулярно-генетичну експертизу, на час проведення якої провадження по справі зупинити.

Керуючись ст. ст. 197, 198, 258-260 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Собини Павла Миколайовича - задовольнити.

Призначити у справі судову молекулярно-генетичну експертизу, на вирішення якої поставити питання:

-Чи є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ?

Проведення експертизи доручити експертам Сумського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (м. Суми, вул. Промислова,8).

Попередити експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Зобов`язати сторони: позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_1 та відповідачку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_2 , разом з малолітньою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибути одночасно у визначений експертом час до експертної установи для відібрання зразків.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Встановити час проведення експертизи - протягом одного місяця з часу отримання експертом всіх необхідних матеріалів.

Копію ухвали направити до Сумського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України для виконання.

Оплату за проведення експертизи покласти на позивача ОСОБА_1 .

Провадження у справі на час проведення експертизи зупинити.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області Н.Г. Яценко