Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
У Х В А Л А

15.10.2024 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Орєхова О. І. ,

за участі секретаря Махненко Б. В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

представника відповідачів ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні в залі суду № 2 в м. Біла Церква цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення земельного сервітуту, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває цивільна справа позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення земельного сервітуту.

Згідно ч. 2 ст. 14 ЦПК України, подана позовна заява була зареєстрована в Єдиній автоматизованій системі документообігу Білоцерківського міськрайонного суду, як справа позовного провадження.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 жовтня 2021 року головуючим суддею по справі було визначено суддю Орєхова О.І. та матеріали передані для розгляду.

Ухвалою судді від 13 грудня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній справі. Постановлено провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання у справі на 18 січня 2022 року.

Ухвалою суду від 18.01.2022 року у даній справі було призначено судову земельно-технічну експертизу.

Неодноразово провадження у даній справі відновлювалося, розглядалися клопотання експерта, учасників судового розгляду та матеріали повторно направлялися до експертного закладу, за результатами наданий суду висновок від 03.03.2023 року.

Ухвалою суду від 05.06.2023 року призначено повторну судову земельно-технічну експертизу.

Підготовче судове засіданні у даній справі закрито.

За результатами проведення повторної судової земельно-технічної експертизи, надано суду висновок від 16.01.2024 року.

Розгляд справи неодноразово призначався в судові засідання, останнього разу в судовому засіданні 04.09.2024 року за клопотанням сторони позивача у справі, з яким погодилися відповідач ОСОБА_2 та його представник, сторонам надано строк для вирішення справи мировим шляхом та визначено дату наступного судового засідання 15.10.2024 року.

13 вересня 2024 року за вх. № 47802 судом отримано від відповідачів клопотання про встановлення додаткового строку для подання доказів та приєднання до справи додаткових доказів.

Так, відповідачі просили приєднати до матеріалів справи копію технічного паспорту.

В обґрунтування вказаного клопотання зазначали, що виготовлення технічного паспорту 01.08.2024 року, який просили долучити до матеріалів справи, така необхідність виникла після неправдивих і необґрунтованих висновків і пояснень експерта ОСОБА_6 , тому просили визнати поважними причини неподання відповідачами такого доказу.

В судовому засіданні 15.10.2024 року відповідачі та їх представник, кожний окремо, підтримали клопотання, надали пояснення аналогічні викладеним в ньому, просили його задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні 15.10.2024 року заперечувала проти вказаного клопотання та долучення доказу, оскільки відповідачі не були позбавлені можливості подати його у встановленні строки.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, клопотання про встановлення додаткового строку для подання доказів, приходить до наступного.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

За приписами ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

З матеріалів справи вбачається та встановлено в судовому засіданні, що відповідачі отримали копію ухвали про відкриття провадження у справі та ознайомлені з нею.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви (ч. 2 ст. 83 ЦПК України). Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий разом із позовною заявою з об`єктивних причин, позивач повинен про це письмово повідомити суд та зазначивши:доказ, який не може бути подано;причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк;докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк, суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів (ч. 5 ст. 83 ЦПК). У цей строк докази подаються через канцелярію суду або в судовому засіданні з відповідним клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи. Або суд за своєю ухвалою може витребувати необхідні докази. Для цього потрібно подати клопотання про забезпечення доказів.

Чіткий порядок подання доказів встановлено також і для відповідача, а саме: подаючи відзив на позов, відповідач має вказати перелік документів та інших доказів, що додаються до відзиву (якщо такі докази не надано позивачем разом з позовом), та зазначення документів і доказів, які не можуть бути подані разом із відзивом, із зазначенням причин їх неподання. При цьому до відзиву на позов мають бути також додані документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. (ч. 9 ст. 83 ЦПК).

Статтею 123 ЦПК України визначено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Процесуальний строк, виступає одним з ключових елементів цивільно-процесуальної форми, і в цілому направлений на забезпечення оперативного, динамічного й просторового перебігу провадження цивільного процесу у визначених ЦПК України часових рамках.

Під процесуальними строками, з огляду на системний аналіз ЦПК України, розуміють встановлений законом та/або судом проміжок часу, протягом якого повинна або може бути вчинена певна процесуальна дія або розпочата та/чи завершена та чи інша стадія судочинства.

Реалізація процесуальних прав та обов`язків учасників справи перебуває у тісному зв`язку зі стадіями судового провадження і пов`язана з перебігом процесуальних строків.

Процесуальні строки, з поміж іншого, виступаючи засобом регламентації процесуальних дій учасників справи, також виконують функцію юридичного факту, тобто спричиняють виникнення, зміну або припинення процесуальних прав та обов`язків. У механізмі правової регламентації судочинства процесуальні строки мають правоутворююче та преклюзивне значення для суб`єктивних процесуальних прав та обов`язків.

Так, з початком і закінченням перебігу процесуального строку пов`язане настання чітко встановлених юридичних наслідків.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини у справах «Стаббігс та інші протии Великобританії», «Девеер про Бельгії» виходить з того, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків звернення до суду за захистом порушених прав.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії.

Крім того, слід зазначити, що нормами ст. 83 ЦПК України, а саме частиною 5 встановлено, що у випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Водночас, аналізуючи клопотання відповідачів про встановлення додаткового строку для подання доказів, на переконання суду поважних причин неподання у відповідачів вказаного доказу не було, а зазначені у клопотанні відповідачів обставини неможливості подання вищевказаного доказу на переконання суду не є поважними та не можуть слугувати для поновлення строку на подачу доказів, а тому підстави для задоволення такого клопотання відсутні.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 43, 44,83, 126, 127,353 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання відповідачів про встановлення додаткового строку для подання доказів, - залишити без задоволення.

Повернути заявникам докази, копію технічного паспорту.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Ухвала надрукована в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СуддяО. І. Орєхов