КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 367/47/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.,

за участю секретаря судового засідання Гладкої І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Мазурик Зоряни Ярославівни в інтересах ОСОБА_1 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 23 квітня 2024 року у складі судді Мерзлого Л.В.,

у цивільній справі за позовом акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2022 року АТ «Райффайзен Банк» звернулося у суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просило: стягнути з ОСОБА_1 на корить АТ «Райффайзен Банк» заборгованість за Заявою-Договором про відкриття Поточного рахунку та надання Кредиту «Кредит готівкою» № 014-RO-82-63687093 від 30 вересня 2020 року станом на 20 вересня 2022 року у сумі 292 010 грн 91 коп, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 276 779 грн 64 коп, в тому числі, прострочена заборгованість за кредитом 0,00 грн; заборгованість за відсотками у розмірі 15 231 грн 27 коп, в тому числі, прострочена заборгованість за відсотками 11 712 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 4 380 грн 16 коп.

Позов обґрунтовано тим, що 30 вересня 2020 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є АТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 було укладено у формі електронного документу з використанням електронного цифрового підпису Заяву-Договір про відкриття Поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» №014-RO-82-63687093, за яким кредитор надав позичальнику кредит у сумі 290 967 грн 87 коп строком до 30 вересня 2026 року з фіксованою процентною ставкою в розмірі 22,10 % річних, а Позичальник зобов?язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами, комісії згідно умов договору, тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов?язання в порядку та строки, визначені Кредитним договором.

Звертає увагу суду, що виписка (виписки) з рахунку (рахунків) позичальника, відкритих в рамках Кредитного договору, відповідають вимогам та підтверджують факт передачі кредитних коштів Позичальнику та заборгованість за Кредитним договором. А отже, банківські виписки є належними доказами на підтвердження видачі кредиту.

Відповідно до п. 1.2.3. Заяви-Договору встановлено проценти за користування Кредитом - процентна ставка фіксована і становить 22,10 % річних.

Згідно умов п. 2.1. Заяви-Договору, проценти сплачуються Клієнтом у визначену Графіком дату у складі щомісячного ануїтетного платежу, вказаного у Графіку, і розраховуються, виходячи з процентної ставки, передбаченої підпунктом 1.2.3. пункту 1.2. Заяви-Договору. Проценти нараховуються щомісяця на фактичний залишок заборгованості за весь строк користування Кредитом, починаючи з дня надання Кредиту (включно) або з наступного за днем надання Кредиту Операційного дня у разі надання Кредиту після закінчення Операційного часу, виходячи з фактичної кількості днів в місяці та році (метод факт/факт).

Відповідно до умов п. 2.2. Заяви-Договору, клієнт здійснює погашення кредиту та сплату Процентів щомісячно ануїтетними платежами. Ануїтетний платіж включає в себе погашення частини основної суми Кредиту та Процентів та розраховується за формулою, визначеною підпунктом 3.5.1. пункту 3.5. Статті 3 Розділу 6 Правил.

Клієнт зобов?язаний здійснювати погашення Кредиту та Процентів ануїтетними платежами у валюті Кредиту кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання Кредиту, у визначену підпунктом 1.2.4. пункту 1.2. Заяви-Договору дату. Якщо Дата сплати ануїтетного платежу не є Робочим днем, ануїтетний платіж має бути сплачений Клієнтом не пізніше останнього Робочого дня, що передує Даті сплати ануїтетного платежу (п. 2.3. Заяви-Договору).

Згідно п. 2.4. Заяви-Договору, у визначений пунктом 2.3. Заяви-Договору строк Клієнт має забезпечити наявність коштів на Поточному рахунку для подальшого здійснення Банком Договірного списання коштів згідно з умовами, передбаченими пунктом 9 Заяви про акцепт Публічної пропозиції/Угоди. Погашення заборгованості за Кредитом, Процентів, пені здійснюється шляхом здійснення Банком Договірного списання у визначеному пунктом 9 Заяви про акцепт Публічної пропозиції/Угоди порядку. У випадку об?єктивної неможливості забезпечення Клієнтом достатньої суми на рахунках (арешт коштів, закриття рахунків тощо), з яких Банк здійснює Договірне списання коштів з метою погашення Клієнтом заборгованості за Кредитом, погашення Клієнтом заборгованості може бути здійснене Клієнтом будь-яким іншим шляхом, погодженим Банком.

Відповідно до умов п. 1.4. Заяви-Договору сторони встановили, що у разі настання передбачених підпунктом 3.6.2. пункту 3.6. Статті 3 Розділу 6 Правил обставин Дефолту, Банк має право відмовити Клієнту в наданні Кредиту (з припиненням зобов?язання Банка надати Кредит) та/або вимагати дострокового виконання Клієнтом зобов?язань за Кредитом, включаючи повернення суми Кредиту, сплату Процентів, пені та інших платежів за Кредитом, про що направляє Клієнту письмове повідомлення. На письмову вимогу Банка, Клієнт зобов?язаний здійснити дострокове погашення заборгованості за Кредитом у відповідності до умов, зазначених в письмовому повідомленні Банка. У разі невиконання цієї вимоги, Банк має право пред?явити вимогу поручителям та/або вжити заходи для стягнення заборгованості Клієнта за Кредитом, які не суперечать законодавству України (Витяг з Правил Банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк Аваль»).

Крім того, відповідно до умов п. 4.1. Заяви-Договору, додатково до визначених Договором засвідчень та гарантій, Клієнт засвідчує та гарантує, що на момент підписання Заяви-Договору: він має відповідний фінансовий стан і володіє достатнім рівнем платоспроможності і кредитоспроможності, необхідних для вчасного виконання ним визначених Заявою-Договором зобов?язань; не існують і йому невідомі обставини, які можуть негативним чином вплинути на виконання ним визначених Заявою-Договором зобов`язань або про будь-які інші поточні або майбутні зобов?язання, які можуть мати пріоритет над виконанням визначених Заявою-Договором зобов?язань (крім зобов?язань, що можуть мати пріоритет в силу закону), в тому числі, не існує жодної з обставин Дефолту, передбачених підпунктом 3.6.2. пункту 3.6. Статті 3 Розділу 6 Правил (пп. 4.1.1. Заяви-Договору); всі особи, в тому числі, чоловік/дружина, які можуть заявити свої права на майно, яке набуте ними за час спільного проживання і належить їм разом з Клієнтом на праві спільної сумісної власності, повідомлені про намір отримати Кредит, здійснити страхування власного життя, здоров?я та працездатності на умовах, вказаних в Заяві-Договорі та, відповідно, надали свою згоду на підписання Заяви-Договору. Клієнт зобов?язується підтримувати дійсність зазначених у цьому пункті 4.1. Заяви-Договору засвідчень і гарантій протягом дії цієї Заяви-Договору, а в разі зміни обставин, що впливають на їх зміст, негайно інформувати про це банк та вжити всіх необхідних заходів для приведення їх змісту до первісних намірів, якими Сторони керувались при визначенні відповідних засвідчень і гарантій (пп. 4.1.2. Заяви-Договору).

Також, Клієнт підтверджує, що перед підписанням Заяви-Договору повідомлений в письмовій формі про всі умови споживчого кредитування в АТ «Райффайзен Банк Аваль» та орієнтовну загальну вартість Кредиту, що підтверджується підписом Клієнта про його ознайомлення з паспортом споживчого кредиту «Кредит готівкою», та не має зауважень, претензій щодо наданої інформації.

Надана Клієнту інформація є повною, необхідною, доступною, достовірною та своєчасною (п. 4.2. Заяви-Договору).

Крім того, відповідно до п. 8 Заяви-Договору, Клієнт підтвердив, що він ознайомлений з чинною редакцією Правил. Клієнт визнає та підтверджує, що на взаємовідносини Сторін за цією Заявою-Договором поширюються положення Договору, Правил, в тому числі Розділів 2, 6 Правил. Клієнт зобов?язується дотримуватись умов Договору, Правил, зокрема, тих положень, що регламентують умови відкриття та обслуговування Поточних рахунків, а також надання Банком Кредитів. Підписанням цієї Заяви-Договору Клієнт підтверджує, що до відносин Сторін за цією Заявою-Договором застосовуються всі положення Договору, в тому числі Розділів 2, 6 Правил так само як би текст Правил був би власноруч підписаний Клієнтом.

Відповідно до п. 1.2. Розділу І Правил, Правила застосовуються до відносин Сторін з дати прийняття (акцепту) Клієнтом Публічної пропозиції шляхом підписання Клієнтом Заяви про акцепт Публічної пропозиції/Угоди. Правила набувають сили у відносинах Сторін за Договором банківського обслуговування з дати набуття ними чинності. Чинна редакція Правил офіційно оприлюднюється на Сайті Банку та розміщується у відділеннях Банку.

Заяву-Договір про відкриття Поточного рахунку та надання Кредиту «Кредит готівкою» № 014-RO-82-63687093 від 30 вересня 2020 року разом із Додатком № 1 та Заявою №014-RO-82-63687093 від 30 вересня 2020 року на приєднання до Договору добровільного страхування життя № РБ1704-г від 12 червня 2020 року складено в електронній формі засобами Системи «Райффайзен Онлайн». Датою підписання між Банком та Клієнтом зазначених документів є дата підписання їх зі сторони Банку Електронним підписом Банка.

Отже, зазначають про те, що з укладенням Заяви-Договору про відкриття Поточного рахунку та надання Кредиту «Кредит готівкою» № 014-RO-82-63687093 від 30 вересня 2020 року разом із Додатком №1 та Заявою №014-RO-82-63687093 від 30 вересня 2020 року на приєднання до Договору добровільного страхування життя №РБІ704-г від 12 червня 2020 року у позичальника виник обов?язок повернути Банку кредит та відсотки за Кредитним договором у строки та в розмірах, встановлених умовами Договору.

Згодом, 27 лютого 2022 року та 01 червня 2022 року банком була проведена реструктуризація простроченої кредитної заборгованості позичальника, а 30 березня 2022 року, 30 червня 2022 року, 30 липня 2022 року та 30 серпня 2022 року відбулася капіталізація боргу, відповідно до п. 1.5. Статті 1 Розділу 6 Правил Банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк». Проте, всупереч вимогам п. 2.2. та п. 2.3. Заяви-Договору Позичальник не виконав взяті на себе договірні зобов?язання, не здійснював щомісячно погашення кредитної заборгованості згідно умов Договору погашення кредиту та відсотків за кредитом.

У зв`язку з невиконанням Позичальником умов Договору на адресу Позичальника було направлено Вимогу від 23 вересня 2022 року за вих. № 114/5-K-256755 про дострокове виконання грошових зобов`язань за Кредитним договором, надавши можливість протягом 30 календарних днів добровільно врегулювати заборгованість за Кредитним договором. Однак, у визначені Кредитором строки вимога не була виконана.

Станом на 20 вересня 2022 року заборгованість Позичальника перед Банком за Заявою-Договором про відкриття Поточного рахунку та надання Кредиту «Кредит готівкою» складає 292 010 грн 91 коп, яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі - 276 779 грн 64 коп, в тому числі, прострочена заборгованість за кредитом 0,00 грн; заборгованості за відсотками у розмірі - 15 231 грн 27 коп, в тому числі, прострочена заборгованість за відсотками 11 712 грн.

Враховуючи те, що Позичальник не виконує умови Кредитного договору та вимогу Банку щодо врегулювання заборгованості, тим самим нівелюючи приписи чинного в Україні законодавства, Банк змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 23 квітня 2024 року позов АТ «Райффайзен Банк» задоволено. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі адвокат Мазурик З.Я. в інтересах ОСОБА_1 ,посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення Ірпінського міського суду Київської області від 23 квітня 2024 року.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що ОСОБА_1 , регулярно здійснювались оплати на погашення кредиту за заявою-договором про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014-RO-82-63687093 від 30 вересня 2020 року.

Вказує, що згідно до виписки АТ «Райффайзен Банк» від 04 квітня 2023 року по рахунку за період 30 вересня 2020 року - 30 вересня 2021 року, ОСОБА_1 здійснені операції (платежі) на погашення кредиту у сумі 87 938 грн 16 коп, а також здійснені операції на погашення процентів за користуванням кредитом у сумі 61 667 грн 58 коп за кредитним договором №014-RO-82-63687093 від 30 вересня 2020 року.

Посилається на те, що АТ «Райффайзен Банк» не надано суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, та ін.), тому не має підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також суми відсотків, зазначені в розрахунку та довідці є правильними.

Крім того зазначає, що матеріали справи також не містять відомостей, що підтверджують факт наявності заборгованості відповідача за кредитним договором у розмірі 292 010 грн 91 коп. Доведеність наявної суми заборгованості за кредитним договором, є обов`язком позивача, який він не виконав, оскільки не довів належними та допустимими доказами її розмір.

Вважає, що договір № 014-RO-82-63687093 від 30 вересня 2020 року, укладений між, ОСОБА_1 та АТ «Райффайзен Банк» про надання йому кредитних коштів у сумі, що дорівнює 290 967 грн 87 коп є таким, що порушує ОСОБА_1 як споживача, та підлягає визнанню нікчемним.

Звертає увагу суду на те, що не можна вважати складовою частиною кредитного договору витяг з тарифів банку, оскільки вони не містять підпису позичальника.

Вказано, що позивачем АТ «Райффайзен Банк», не надано суду доказів оформлення та укладання між сторонами та відповідно отримання позичальником Умов та Правил надання банківських послуг, Пам`ятки клієнта і Тарифів, щоб в сукупності із Заявою, свідчило про укладений у належній формі договір між сторонами про надання банківських послуг.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

ОСОБА_1 та його представник адвокат Мазурик З.Я. у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце якого повідомлявся належно та завчасно (16 липня 2024 року) й не скористалися правом участі у розгляді справи в режимі відеоконференції, а тому колегія суддів вважає за можливе слухати справу за їх відсутності.

Подане по справі від імені адвоката Зачепіло З.Я. клопотання судом залишається без розгляду, остільки відповідно доматеріалів судової справи інтереси відповідача представляв адвокат Мазурик З.Я., докази зміни прізвища якої у справі відсутні, до того ж клопотання належним чином не засвідчено підписом особи, яка його подала - надійшло через засоби електронного зв`язку без підпису ЕЦП.

Колегія суддів заслухавши представника АТ «Райффайзен Банк», який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам відповідає в повній мірі.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Як убачається зі справи що 30 вересня 2020 року ОСОБА_1 підписав Заяву-Договір № 014-RO-82-63687093 про відкриття Поточного рахунку та надання кредиту "Кредит готівкою" в сумі 290 967 грн 87 коп строком 30 вересня 2026 року під фіксовану процентну ставку 22.10 % річних, щомісячним платежем 7 328 грн 18 коп (а. с. 9-11 т.1).

На підставі п. 1.1. Заяви-Договору, Банк відкриває Поточний рахунок «Для виплат» (далі - Поточний рахунок) в гривнях на ім?я Клієнта та здійснює його Розрахунково-касове обслуговування у відповідності до Правил та Тарифів Банку на ведення та обслуговування Поточних рахунків фізичних осіб. Поточний рахунок призначений для зарахування коштів Кредиту згідно цієї Заяви-Договору, а також внесення Клієнтом готівкових та безготівкових коштів на Поточний рахунок виключно з метою погашення Кредиту. Будь-які інші, не передбачені цим пунктом Заяви-Договору, операції за Поточним рахунком не здійснюються та Банк відмовляє в прийнятті документів на їх виконання.

Відповідно до умов п. 1.2. Заяви-Договору, з дати надання Кредиту, Банк зобов?язався надати Клієнту Кредит в сумі 290 967 грн 87 коп, а клієнт зобов?язаний повернути Банку кредит та сплатити проценти за його користування. В залежності від операційної моделі Банку, надання кредиту може здійснюватися в один з наступних способів: а) Кредит надається шляхом зарахування коштів кредиту на поточний рахунок клієнта, зазначений у пункті 1.1. Заяви-Договору. Клієнт доручає Банку здійснити в дату надання Кредиту Договірне списання коштів з Поточного рахунку у визначеній підпунктом 1.2.1.1. підпункту 1.2.1. пункту 1.2. Заяви-Договору сумі на Картковий рахунок за реквізитами емітованої до нього платіжної картки; б) Кредит надається шляхом зарахування коштів кредиту на платіжну картку з наступним відображенням операції надання кредиту на платіжну картку через Поточний рахунок в дату надання Кредиту (у разі його надання в Операційний час) або на наступний операційний день (у разі надання Кредиту після закінчення Операційного часу).

Пунктом 2.6. Заяви-Договору сторони встановили, що у разі настання передбачених підпунктом 3.6.2. пункту 3.6. Статті 3 Розділу 6. Правил обставин Дефолту, Банк має право відмовити Клієнту в наданні Кредиту (з припиненням зобов`язання Банка надати Кредит) та/або вимагати дострокового виконання Клієнтом зобов`язань за Кредитом, включаючи повернення суми Кредиту, сплату Процентів, пені та інших платежів за Кредитом, про що направляє Клієнту письмове повідомлення. На письмову вимогу Банку Клієнт зобов`язаний здійснити дострокове погашення заборгованості за Кредитом у відповідності до умов, зазначених в письмовому повідомлені Банку. У разі невиконання цієї вимоги Банк має право вжити заходи для стягнення заборгованості Клієнта за Кредитом, які не суперечать законодавству України.

Також банком надано копію підписаного позичальником Паспорту споживчого кредиту від 30 вересня 2020 року (а.с. 8-9 т.1).

На підтвердження видачі кредитних коштів позивачем надано виписку по рахунку за здійсненими операціями (платежами). Факт передачі кредитних коштів позичальнику не заперечується сторонами (а.с. 24-32 т. 1).

Водночас відповідач свої зобов`язання за Кредитним договором належним чином не виконував - не здійснював щомісячно ануїтетними платежами погашення кредитної заборгованості згідно графіку погашення кредиту та відсотків за кредитом, у зв`язку з чим станом на 20 вересня 2022 року утворилась заборгованість відповідача перед АТ "Райффайзен Банк" за Кредитним Договором в розмірі 292 010 грн 91 коп.

23 вересня 2022 року АТ "Райффайзен Банк" надіслав позичальнику Вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором. Відповідно до змісту вимоги банк вимагав від ОСОБА_1 не більше ніж протягом 30 календарних днів з дня отримання цієї вимоги здійснити дострокове погашення кредиту у повному обсязі зі сплатою процентів у сумі 292 010 грн 91 коп. Якщо протягом встановленого вище строку боржником буде усунуто порушення умов Кредитного договору, в частині сплати простроченої кредитної заборгованості (за кредитом та відсотками), то дана вимога втрачає чинність (а.с. 16 т. 1).

Вказану вимогу АТ "Райффайзен Банк" направило за адресою зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 (а.с. 17 т.1).

Відповідно до відомостей про вручення згідно трекінгу 501, поштове відправлення було вручено 05 грудня 2022 року за довіреністю (а.с. 20 т.1).

Згідно з наданим банком розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 20 вересня 2022 року заборгованість Позичальника перед Банком за Заявою-Договором про відкриття Поточного рахунку та надання Кредиту «Кредит готівкою» складає 292 010 грн 91 коп, яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 276 779 грн 64 коп, в тому числі заборгованості за відсотками у розмірі - 15 231 грн 27 коп та простроченої заборгованості за відсотками в сумі 11 712 грн (а.с. 7 т. 1).

Задовольняючи позов районний суд виходив з підстав його доведеності.

З таким висновком районного суду колегія суддів погоджується з повній мірі враховуючи наступне.

У статті 525 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У частині другій статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За правилом статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію".

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Водночас одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України "Про електронну комерцію").

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України "Про електронну комерцію").

Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини восьмої статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Крім того, згідно з ст. 1 Закону України "Про електронний цифровий підпис" електронний підпис - дані в електронній формі, які додаються до інших електронних даних або логічно з ними пов`язані та призначені для ідентифікації підписувача цих даних.

Таким чином, підписавши Заяву-Договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту "Кредит готівкою" електронним підписом, відповідач добровільно погодився у письмовому вигляді на умови кредитування, зокрема, розмір кредиту, порядок його надання та відсотки за користування кредитом.

Аналогічний висновок викладено й у постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року по справі № 284/157/20-ц та від 12 січня 2021 року по справі № 524/5556/19.

Крім того, як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 26 грудня 2019 року по справі № 467/555/19, враховуючи, що шляхом ознайомлення відповідача під підпис з паспортом споживчого кредиту між сторонами було досягнуто згоди за істотними умовами спірного кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами ст. 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим цей договір згідно зі ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів ст. 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.

Відповідно до умов п. 1.4. Заяви-Договору сторони встановили, що у разі настання передбачених підпунктом 3.6.2. пункту 3.6. Статті 3 Розділу 6 Правил обставин Дефолту, Банк має право відмовити Клієнту в наданні Кредиту (з припиненням зобов?язання Банка надати Кредит) та/або вимагати дострокового виконання Клієнтом зобов?язань за Кредитом, включаючи повернення суми Кредиту, сплату Процентів, пені та інших платежів за Кредитом, про що направляє Клієнту письмове повідомлення. На письмову вимогу Банка, Клієнт зобов?язаний здійснити дострокове погашення заборгованості за Кредитом у відповідності до умов, зазначених в письмовому повідомленні Банка. У разі невиконання цієї вимоги, Банк має право пред?явити вимогу поручителям та/або вжити заходи для стягнення заборгованості Клієнта за Кредитом, які не суперечать законодавству України (Витяг з Правил Банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк Аваль»).

Отже сторони кредитних правовідносин врегулювали у договорі питання дострокового повернення кредиту, тобто зміни строку виконання основного зобов`язання, та визначили умови такого повернення.

З аналізу вищенаведених пунктів кредитного договору слідує, що безумовною підставою для зміни строку виконання основного зобов`язання є виникнення у позичальника прострочення з погашення заборгованості, а не направлення банком письмової вимоги про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитом.

За змістом статей 526, 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок відповідно до умов договору, тобто, як особа, яка порушила права або законні інтереси іншого суб`єкта - кредитора, зобов`язаний поновити їх, не чекаючи на повідомлення (вимогу) про дострокове повернення кредиту чи звернення до суду із відповідним позовом.

Враховуючи, що вимоги кредитора та взяті позичальником зобов`язання за кредитним договором в добровільному порядку не виконані на час ухвалення судом рішення, а також частину другу статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час. Тому непред`явлення повідомлення (вимоги) про дострокове виконання зобов`язання з повернення кредиту, чи в разі її направлення: до встановленої дати дострокового добровільного повернення всієї суми кредиту й пов`язаних із ним платежів, або до закінчення терміну, визначеного кредитором у повідомленні (вимозі) для його дострокового добровільного повернення, саме по собі не є необхідною умовою подальшого задоволення позову.

Таким чином, направлення повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту стосується загального порядку досудового врегулювання цих спорів. Ненаправлення такого повідомлення кредитором не може свідчити про відсутність порушення його прав, а як наслідок, кредитор може вимагати їх захисту через суд - виконати боржником обов`язок з дострокового повернення кредиту.

Вказаний висновок міститься у постанові від 27 березня 2019 року Великої Палати Верховного Суду у справі № 521/21255/13-ц.

Водночас, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 травня 2020 року у справі № 638/13683/15-ц зазначила, що визначаючи зміст правовідносин, які виникли між сторонами кредитного договору, суди повинні встановити: на які потреби було надано кредит, чи здійснювалось кредитування з метою задоволення боржником особистих економічних та побутових потреб. Установивши, що кредитування здійснювалось на споживчі потреби, суд повинен застосувати до встановлених правовідносин законодавство щодо захисту прав споживачів.

Доводи апеляційної скарги про те, що АТ «Райффайзен Банк» не надано суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, та ін.), тому не має підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також суми відсотків, зазначені в розрахунку та довідці є правильними, колегія суддів відхиляє з наступних підстав.

Убачається, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 виписки виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта.

При цьому, згідно пункту 3 вказаного Положення, клієнтські рахунки, за якими обліковуються кошти, розпорядником яких є клієнти банку. До клієнтських рахунків належать кореспондентські, поточні, вкладні (депозитні) рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу), розрахункові рахунки.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто, виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18, від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц.

Таким чином, наявна в матеріалах справи виписка по рахунку, за яким обліковуються кошти клієнта банку, в сукупності з іншими доказами, зокрема, наданим розрахунком заборгованості, де вказано, що заборгованість за кредитом становить 292 010 грн 91 коп в тому числі, прострочена заборгованість за кредитом 0,00, заборгованість за відсотками 15 231 грн 27 коп в тому числі, прострочена заборгованість за відсотками 11 712 грн, підтверджує заборгованість відповідача за виданим кредитом.

Таким чином, системний аналіз матеріалів справи, зокрема, вказаної виписки з клієнтського рахунку, наданого розрахунку заборгованості за кредитним договором, дають підстави для висновку, що банк правомірно звернувся до суду із позовними вимогами про стягнення заборгованості за тілом кредиту та нарахованими відсотками, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що відповідач по справі у повному обсязі здійснив погашення заборгованості за наданим кредитом.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно визначився із характером спірних правовідносин і нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, надав їм належну правову оцінку та дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог АТ "Райффайзен Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Вказаний висновок суду апеляційної інстанції відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19, провадження № 61-9071св20, від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19, провадження № 61-20799св19, від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20, провадження № 61-2903св21, від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20, провадження № 61-18967св20, від 18 червня 2021 року у справі № 234/8079/20, провадження № 61-2904св21.

При цьому відповідач підписавши Заяву-Договір про відкриття Поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» №014-RO-82-63687093, за яким кредитор надав позичальнику кредит у сумі 290 967 грн 87 коп відповідач також був обізнаний про фіксовану процентну ставку в розмірі 22,10 % річних.

Від так банк підставно стягнув обумовлені договором відсотки.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів апелянта по суті спору та їх відображення в оскаржуваному судовому рішенні, питання вмотивованості висновків суду, колегія суддів виходить з того, що у справі, яка розглядається, сторонам надано мотивовану відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої інстанції.

В своєму рішенні у справі "Руїз Торія проти Іспанії" (RuizTorija v. Spai№) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958, ЄСПЛ зазначив про те, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції й зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії", п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бюрг та інші проти Франції" (Burg a№d others v. Fra№ce), (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Гору проти Греції" № 2) [ВП], § 41" (Gorou v. Greece №o.2).

Таким чином доводи, викладені відповідачем в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що рішення Ірпінського міського суду Київської області від 23 квітня 2024 року ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги відповідача

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, а судове рішення без змін, то розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Мазурик Зоряни Ярославівни в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 23 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 жовтня 2024 року.

Суддя-доповідач:

Судді: