Справа № 143/749/24
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
16.10.2024 року м. Погребище
Погребищенський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Гуцола М.П.,
з участю секретаря Москаленко С.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Погребище цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Онищук Віктор Вікторович до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-
короткий зміст позовних вимог.
27.08.2024 представник позивача- адвокат Онищук В.В. подав до суду позов до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 21.03.2024 о 12 год. 30 хв. ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «Renault», д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом Van Hool, д.н.з. НОМЕР_2 , у м. Києві по вул. Луценка, 4 по Кільцевій дорозі, 110, здійснив зіткнення з автомобілем марки «Opel», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів з матеріальними збитками.
Власником транспортного засобу марки «Opel», д.н.з. НОМЕР_3 є ОСОБА_1 .
16.04.2024 постановою Голосіївського районного суду м. Києва по справі №752/7044/24 ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні зазначеного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.
На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/217843001 у Товаристві з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» з лімітом відповідальності за шкоду майну в розмірі 160 000 грн, з франшизою 0.
22.05.2024 позивачем, як потерпілою особою, було подано заяву до ТДВ СК «Альфа-Гарант» про виплату страхового відшкодування з зв`язку з подією, яка мала місце 21.03.2024 о 12 год. 30 хв, за участю винної особи ОСОБА_2
22.05.2024 сторони узгодили суму страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності ТДВ СК «Альфа-Гарант» та уклали угоду на виплату 145 000 грн із можливих 160 000 грн (фактично прирівнявши суму відшкодування 145 000 грн до 160 000 грн).
Крім того, 03.04.2024 на замовлення позивача судовим експертом Ковалем І.М. складено висновок експерта №066/24 за результатами проведення експертного транспортно-товарознавчого дослідження з визначенням розміру матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, згідно з яким вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_3 , в результаті пошкодження внаслідок ДТП, яка сталась 21.03.2024, станом на дату проведення дослідження становить 240 627, 15 грн. Крім цього, вартість експертних послуг, наданих СПД-ФОП ОСОБА_4 становить 5 000 грн.
Таким чином, сума страхового відшкодування у розмірі 145 000 грн, яка за згодою позивача була прирівняна до суми 160 000 грн (враховуючи умови угоди від 22.05.2024, укладеної між позивачем та ТДВ СК «Альфа-Гарант», тобто в межах ліміту відповідальності ТДВ СК «Альфа-Гарант» в розмірі 160 000 грн, з франшизою 0 грн) не покриває повної суми завданої шкоди позивачу, яка становить 240 627, 15 грн.
Зокрема, різниця між фактичним розміром завданої позивачу шкоди і страховою виплатою становить 240 627,15 грн -160 000 грн =80 627,15 грн.
Так як транспортний засіб «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_3 після дорожньо-транспортної пригоди був неспроможний продовжувати рух самостійно, він був евакуйований до місця проживання позивача. Послуги з евакуації транспортного засобу було виконано ФОП ОСОБА_5 , а їхня вартість склала 1 850 грн.
Оскільки відповідач на неодноразові звернення позивача в телефонному режимі про необхідність сплати різниці завданої ним матеріальної шкоди та виплаченого страхового відшкодування не реагує та відмовляється добровільно відшкодовувати збитки, позивач змушений звернутися до суду для захисту своїх прав та відшкодування завданої відповідачем матеріальної та моральної шкоди.
Також позивач просить суд стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 30 000 грн, оскільки вона зазнала душевних страждань у зв`язку з пошкодженням її транспортного засобу, автомобіль і досі залишається невідремонтованим, а враховуючи значні збитки, ремонт фактично є недоцільним, позивач вимушено змінила нормальний перебіг її життя.
Враховуючи вищевикладене, представник позивача просить суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду, завдану дорожньо-транспортною пригодою в розмірі 87 477 грн. 15 к, а саме: різницю між фактичним розміром завданої шкоди і страховою виплатою в розмірі 80 627,15 грн, послуги з евакуації траспортного засобу в розмірі 1 850 грн, витрати на проведення експертного транспортно-товарознавчого дослідження в розмірі 5 000 грн, моральну шкоду у розмірі 30 000 грн, витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211, 20 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 22 000 грн.
Рух справи, позиція суду.
На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.08.2024 справу передано на розгляд судді Гуцолу М.П. (а.с. 101).
Ухвалою суду від 28.08.2024 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 25.09.2024 (а.с. 103).
25.09.2024 розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою сторін.
16.10.2024 суд ухвалив проводити заочний розгляд за наявними матеріалами справи.
Представник позивача адвокат Онищук В.В. в судове засідання не з`явився, через систему «Електронний суд» надіслав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.116-117).
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час проведення судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 114, 115), правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши у сукупності надані докази, суд дійшов наступного висновку.
Фактичні обставини справи, встановлені судом, зміст спірних правовідносин.
21.03.2024 о 12 год. 30 хв. ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «Renault», д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом Van Hool, д.н.з. НОМЕР_2 , у м. Києві по вул. Луценка, 4 по Кільцевій дорозі, 110, здійснив зіткнення з автомобілем марки «Opel», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів з матеріальними збитками.
Власником транспортного засобу марки «Opel», д.н.з. НОМЕР_3 є ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 (а.с. 18) та витягом з Єдиного державного реєстру МВС стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 13.08.2024 (а.с. 19).
16.04.2024 постановою Голосіївського районного суду м. Києва по справі №752/7044/24 ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні зазначеного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с. 23).
На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/217843001 у Товаристві з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» з лімітом відповідальності за шкоду майну в розмірі 160 000 грн, з франшизою 0, (а.с. 24, 25 ).
22.05.2024 позивачем, як потерпілою особою, було подано заяву до ТДВ СК «Альфа-Гарант» про виплату страхового відшкодування з зв`язку з подією, яка мала місце 21.03.2024 о 12 год. 30 хв, за участю винної особи ОСОБА_2 (а.с. 27).
22.05.2024 сторони узгодили суму страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності ТДВ СК «Альфа-Гарант» та уклали угоду на виплату 145 000 грн із можливих 160 000 грн (фактично прирівнявши суму відшкодування 145 000 грн до 160 000 грн), що підтверджується угодою про розмір страхового відшкодування (а.с. 28).
03.04.2024 судовим експертом Ковалем І.М. складено висновок експерта №066/24 за результатами проведення експертного транспортно-товарознавчого дослідження з визначенням розміру матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, згідно з яким вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_3 , в результаті пошкодження внаслідок ДТП, яка сталась 21.03.2024, станом на дату проведення дослідження становить 240 627, 15 грн (а.с. 29-56).
Крім цього, вартість експертних послуг, наданих СПД-ФОП ОСОБА_4 становить 5 000 грн, що підтверджується актом наданих послуг від 03.04.2024 (а.с. 59), рахунком №066/24 від 03.04.2024 (а.с. 60) та квитанцією про переказ коштів від 04.04.2024 №195949812 (а.с. 61).
Таким чином, різниця між фактичним розміром завданої позивачу шкоди і страховою виплатою становить 240 627,15 грн -160 000 грн =80 627,15 грн, а враховуючи витрати на послуги з евакуації траспортного засобу в розмірі 1 850 грн та витрати на проведення експертного транспортно-товарознавчого дослідження в розмірі 5 000 грн, сума завданої матеріальної шкоди складає 87 477,15 грн.
Вказані обставини відповідачем не оспорені.
Мотиви з яких виходить суд і застосовані норми права.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Право на захист цивільних прав та інтересів визначено ст. 15 ЦК України.
Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені у ст. 16 ЦК України.
Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Право на захист цивільних прав та інтересів визначено ст. 15 ЦК України.
Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені у ст. 16 ЦК України.
Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відшкодування шкоди, заподіяної власником (володільцем) транспортного засобу, цивільно-правова відповідальність якого застрахована, урегульовано Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Статтею 22 зазначеного закону передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20) підвередила зазначений висновок, вказавши, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ). Принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно, якщо такої різниці немає та шкода покрита в повному обсязі страховою виплатою, в такому випадку в цій справі відсутні підстави для покладення відповідальності на страхувальника. Іншої норми, яка визначала б особливості відповідальності осіб, що застрахували свою цивільну відповідальність, у главі 82 ЦК України немає. Тому частка відповідальності особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, становить різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
З огляду на те, що позовні вимоги не спростовані належними та допустимими доказами стороною відповідача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають задоволенню.
Щодо відшкодування моральної шкоди.
Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з частиною другою статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
Відповідно до частини першої статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.
Згідно із частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Наявність моральної шкоди доводиться позивачем, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв`язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. Розмір відшкодування моральної шкоди оцінюється самим потерпілим та визначається у позовній заяві.
Разом з тим, моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати у повному обсязі, оскільки не має (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не є (і не може бути) адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.
Визначаючи розмір моральної шкоди по даній справі суд враховує, що дійсно в результаті дорожньо-транспортної пригоди, зазнав пошкоджень транспортний засіб позивача, що в будь якому випадку є моральним стражданням пов`язаним з вимушеними змінами укладу життя пов`язаного із неможливістю певний час експлуатувати автомобіль внаслідок його пошкодженням та ремонту, докладати зусиль для пошуку деталей пов`язаних з ремонтом, використовувати послуги таксі, а відтак позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди також підлягають задоволенню.
Розподіл судових витрат між сторонами.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Враховуючи, що позовні вимоги задоволено у повному обсязі, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у розмірі 1 211, 20 грн.
Разом з цим, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (ст. 15 ЦПК України).
Згідно з ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України).
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Згідно з п. 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 у справі № 1-23/2009 правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать: консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво тощо.
За змістом положень ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
З приводу наведеного приймається до уваги те, що суд не має права втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Водночас, в силу вимог процесуального закону суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
На підтвердження понесених витрат, позивачем надано Договір про надання правничої (правової) допомоги №13-08/24 від 13.18.2024, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 (а.с. 9-11); ордер (а.с. 12) та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 13) та попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат.
Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, які підлягають розподілу відповідачем суду не подавалося.
Ураховуючи вищенаведене з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути 22 000 грн витрат на правничу допомогу.
На підставі наведеного, ст.ст.979, 1166, 1187, 1188 ЦК України, ст.ст.6, 22, 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 19, 77, 79, 81, 82, 89, 178, 247, 259, 263-265, 268, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
Позов ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Онищук Віктор Вікторович до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану дорожньо-транспортною пригодою в розмірі 87 477,15 грн (вісімдесят сім тисяч чотириста сімдесят сім гривень 15 к), а саме:
-різницю між фактичним розміром завданої шкоди і страховою виплатою в розмірі 80 627,15 грн (вісімдесят тисяч шістсот двадцять сім гривень 15 к);
-послуги з евакуації траспортного засобу в розмірі 1 850 грн (одна тисяча вісімсот п`ятдесят гривень);
-витрати на проведення експертного транспортно-товарознавчого дослідження в розмірі 5 000 грн (п`ять тисяч гривень).
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 30 000 гривень (тридцять тисяч гривень).
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211, 20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 к) та 22 000 грн (двадцять дві тисячі) витрат на правничу допомогу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Погребищенського районного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги позивачем заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складання до Вінницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи (сторони):

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Суддя