Справа №351/2006/24
Номер провадження №2/351/855/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2024 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Собка В.М. ,

за участі секретаря - Григоращук В.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Заболотівської селищної ради, про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Снятинського районного суду Івано-Франківської області суд із позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що на праві спільної часткової власності членів колгоспного двору його бабусі ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , дідусеві ОСОБА_6 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_3 належало по 1/5 частині житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Заболотівської селищної ради, відповідно до якої дане будинковолодіння відносилось до суспільної групи «колгоспний двір», в якому станом на 15.04.1991 рік були зареєстровані та проживали вище зазначені особи.

Позивач вказує, що після смерті бабусі ОСОБА_5 відкрилась спадщина в управління якою вступив її чоловік ОСОБА_6

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6 , після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно, яке останній заповів позивачу.

З метою оформлення спадщини, позивач звернувсь до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але отримав відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки вище згаданий житловий будинок належить колгоспному двору, де крім померлого, проживали і були зареєстровані інші члени колгоспного двору, а отже кожному з них належить відповідна частка у колгоспному дворі. Проте частки у майні не визначені. А тому останній змушений звернутись до суду із даною заявою.

Позивач подав до суду заяву у якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позивні вимоги задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 подали до суду заяви у яких позовні вимоги визнали, просили їх задовольнити в повному обсязі, справу слухати у їх відсутності.

Представник Заболотівської селищної ради подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника, позовні вимоги підтримав.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, жилий будинок з принадлежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_2 дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_6 .

Відповідно до заповіту від 24.02.2021р., посвідченого заступником селищного голови Заболотівської селищної ради Прокоп`юк О.І., ОСОБА_6 , 1946 р.нар. заповів все своє майно ОСОБА_1 , 1999 р.нар.

З копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , а/з № НОМЕР_2 , виданого на ОСОБА_5 слідує, що остання померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 , а/з № НОМЕР_4 , виданого на ОСОБА_6 , слідує, що останній помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до довідки №322 від 05.08.2024р., виданої Заболотівською селищною радою, станом на 01.07.1990р. та 15.04.1991р. в колгоспному дворі за адресою в АДРЕСА_1 ) були зареєстровані: ОСОБА_6 , 1946 р.нар., ОСОБА_5 , 1949 р.нар., ОСОБА_3 , 1970 р.нар., ОСОБА_7 , 1972 р.нар., ОСОБА_3 , 1976 р.нар.

Згідно свідоцтва про одруження Серія НОМЕР_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 одружились 19.09.1998р. Прізвища після одруження: ОСОБА_9 .

Відповідно до довідки №380 від 18.09.2024р. виданої Заболотівською селищною радою, на день смерті ОСОБА_5 , 1949 р.нар., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 по АДРЕСА_1 були зареєстровані: чоловік ОСОБА_6 , 1946 р.нар., донька ОСОБА_2 , 1972 р.нар., зять ОСОБА_8 , 1964 р.нар., онук ОСОБА_1 , 1999 р.нар.

Відповідно до довідки №381 від 18.09.2024р. виданої Заболотівською селищною радою, на день смерті ОСОБА_6 , 1946 р.нар., який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 по АДРЕСА_1 були зареєстровані: донька ОСОБА_2 , 1972 р.нар., зять ОСОБА_8 , 1964 р.нар., онук ОСОБА_1 , 1999 р.нар.

Згідно виписки з інвентаризаційних матеріалів вбачається, що згідно архівних даних станом 31.12.2012р. в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації право власності зареєстровано в реєстровій книзі №2 під реєстровим №340.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна щодо господарства по АДРЕСА_1 - інформація відсутня.

Згідно витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), параметри запиту ОСОБА_5 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 - інформація відсутня.

Замовником Технічного паспорта , який виданий ОКП "Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" є ОСОБА_1 .

З довідки від 12.09.2024 року №401/02-14 виданої приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області слідує, що після смерті ОСОБА_6 , 1946 р.нар., померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , заведена спадкова справа за №133/2023 на підставі заяви про прийняття спадщини за заповітом №325 від 06.10.2023р. внука померлого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителя АДРЕСА_1 .

Постановою приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області від 12.09.2024 р. №402/02-14, ОСОБА_1 , 08.02.1999р., жителю АДРЕСА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті дідуся ОСОБА_6 , 1946 р.нар., померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо роз`яснення ст.ст. 17, 18 ЗУ Про власність вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права.

За наведених обставин, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні на підставі вищевказаних доказів встановлено, що єдиним спадкоємцем спірного майна є позивач, а також, беручи до уваги визнання позову відповідачами та їх відмову від заперечень проти позову, суд вважає, що ОСОБА_1 набув право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1218, 1233, 1261, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Василь СОБКО