Справа № 692/888/24
Провадження № 2/692/349/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року с-ще Драбів

Драбівський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Левченко Л.О.,

за участю секретаря Савенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Драбівської селищної ради Золотоніського району Черкаської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Драбівської селищної ради Золотоніського району Черкаської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка до 2017 року проживала у АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 проживала одиноко, дітей не мала, з позивачем у родинних відносинах не перебувала, була знайома з позивачем, оскільки особи проживали у одному населеному пункті та ОСОБА_2 зверталась до ОСОБА_1 по фінансову допомогу. З 2017 року ОСОБА_2 переїхала до с. Рождественське, де проживала з гр. ОСОБА_3 . У 2019 році ОСОБА_2 зверталась до позивача за фінансовою допомогою, у 2020 році позивач їздила до ОСОБА_2 у с. Рождественське з метою надання матеріальної допомоги. Востаннє позивач бачила ОСОБА_2 у березні 2021 року. Зазначає, що ОСОБА_2 мала земельну ділянку, яку передала в оренду ФГ «Крекет», яким керує дочка позивача і після смерті ОСОБА_2 у травні 2021 року, протягом 2021-2023 років ФГ «Крекет» продовжувало нараховувати їй орендну плату за землю. Про смерть ОСОБА_2 позивачу не було відомо, відомості про її смерть надійшли до ФГ «Крекет» від ПФУ у 2024 році, після чого позивач зверталась до сільської ради та отримала підтвердження інформації про її смерть. Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, що складається з земельної ділянки площею 3,81 га, кадастровий номер :03:001:0034. Зазначає, що за життя ОСОБА_2 у 2019 році було складено заповіт на її ім`я. Про існування заповіту позивачу відомо не було, про його існування та дізналась після передачі їй оригіналів документів на земельну ділянку керівником ФГ «Крекет». Після цього позивач звернулась до нотаріуса з відповідною заявою, однак отримала відмову у зв`язку з пропуском строку звернення з заявою про прийняття спадщини. Причиною пропуску строку вказала те, що не належить до кола спадкоємців та не була обізнана про наявність заповіту. Інші особи до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 не звертались і спадкова справа не заводилась. Тому просить надати їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном в три місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Ухвалою суду від 05.08.2024 провадження по справі відкрито, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 01.10.2024 підготовче провадження закрито, справа призначена до розгляду по суті.

У судове засідання 21.10.2024р позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Кушнір А.С. не прибули, від представника надійшла зава за вх. №4443/24-Вх від 21.10.2024, у якій та позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, розгляд справи проводити за відсутності позивача та її представника.

У судове засідання представник відповідача Драбівської селищної ради Золотоніського району Черкаської області не прибув, у матеріалах справи міститься його заява вх. №4173/24-Вх від 01.10.2024, у якій представник просить розглянути справу без участі представника Драбівської селищної ради, вказав, що відповідач проти заяви позивача не заперечує та просить понесені судові витрати залишити за позивачем.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому може бути прийнято судом.

Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 07.05.2021, виданого Драбівським районним ВДРАЦС ЦМУ МЮ (м. Київ), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Рождественське, Золотоніського району, Черкаської області, про що складено відповідний актовий запис № 256.

Згідно копії заповіту № 699 від 27.02.2019, посвідченого приватним нотаріусом Драбівського районного нотаріального округу Бірюком О.В., ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зробила розпорядження на випадок смерті, за яким заповіла земельну ділянку площею 3,81 га, кадастровий номер :03:001:0034, що знаходиться за адресою Черкаська область, Драбівський район, Драбове-Барятинська сільська рада, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 55289712 від 27.02.2019 приватним нотаріусом Драбівського районного нотаріального округу Бірюком О.В.

Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 55289788 від 27.02.2019 приватним нотаріусом Драбівського районного нотаріального округу Бірюком О.В. зареєстровано заповіт ОСОБА_2 , номер у спадковому реєстрі 63826531, номер у нотаріуса 699, від 27.02.2019. Також мається інформація про скасування заповіту ОСОБА_2 , номер у спадковому реєстрі 48595849, номер у нотаріуса 3521, від 10.12.2009.

Згідно копії паспорта серія НОМЕР_2 , виданого 24.12.2004 Драбівським РВ УМВС України в Черкаській області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 16 грудня 1999 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно копії дублікату картки фізичної особи-платника податків від 02.09.2005, ОСОБА_2 одержала ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Згідно копії державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЧР № 118648 від 06.04.2004, ОСОБА_2 , що проживає у с. Драбове-Барятинське є власником земельної ділянки площею 3,81 га, кадастровий номер :03:001:0034, що розташована у межах Ленінської сільської ради Драбівського р-ну, Черкаської області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно копії Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 15530765 від 26.12.2013, право власності на земельну ділянку площею 3,8099 га, кадастровий номер :03:001:0034, що розташована за адресою Черкаська область, Драбівський район, Драбове-Барятинська сільська рада зареєстроване за ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

Згідно копії платіжних інструкцій № 452 від 12.11.2021, № 466 від 12.12.2022 та № 146 від 16.12.2023, ФГ «Крекет» переказувало кошти у сумі 3600,00 грн., 3600,00 грн. та 3654,00 грн. як сплату стягнення з ОСОБА_2 по виконавчому провадженню № 59937010 від 03.09.2019, виконавчий лист № 695/124/19 від 14.08.2019р.

Згідно копії платіжних інструкцій № 447 від 12.11.2021, № 430 від 01.12.2022 та № 136 від 25.10.2023, ФГ «Крекет» переказувало кошти на карту ОСОБА_2 у АТ КБ «ПриватБанк» у сумі 14400,00грн., 14400,00грн. та 14616,00грн. відповідно, як орендну плату за пай 1-4 квартал 2021, 2022 та 2023 відповідно.

Згідно копії довідки виконавчого комітету Драбівської селищної ради Черкаської області №03-18/1398 від 30.05.2024 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 була зареєстрована за адресою АДРЕСА_3 , одна.

Згідно довідки виконавчого комітету Драбівської селищної ради Черкаської області № 03-18/567 від 12.08.2024 та відповіді старости с. Драбове-Барятинське Драбівської селищної ради Черкаської області № 36/12-10 від 09.08.2024 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , але за даною адресою не проживала.

З копії спадкової справи № 47/2024 вбачається, що вона заведена після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Драбівській державній нотаріальній конторі 01.06.2024 на підставі заяви ОСОБА_1 . ОСОБА_1 просила видати їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно: земельну ділянку площею 3,8099 га, кадастровий номер :03:001:0034. Відомості про наявність інших спадкоємців у матеріалах спадкової справи відсутні.

Згідно копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 64/02-31 від 01.06.2024, державним нотаріусом Першої золотоніської державної нотаріальної контори в порядку заміщення державного нотаріуса Драбівської державної нотаріальної контори Колосовською С.О. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 3,8099га, що знаходиться: Черкаська область, Драбівськи р-н, Богданівська сільська рада, оскілки ОСОБА_1 на день смерті ОСОБА_2 не була з нею зареєстрована, не проживала з померлою на день її смерті та не подала вчасно заяву про прийняття спадщини і вважається такою, що пропустила строк для прийняття спадщини.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та після її смерті спадщину ніхто не прийняв. Своїм спадкоємцем на належну їй земельну ділянку ОСОБА_2 визначила ОСОБА_1 , з якою разом не була зареєстрована та не проживала та яка протягом шестимісячного терміну з дня смерті ОСОБА_2 спадщину не прийняла, до нотаріальної контори або в орган місцевого самоврядування з відповідною заявою не звернулась. Підставами пропуску строку на прийняття спадщини вказала необізнаність про наявність заповіту.

Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України).

Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, згідно ст. 1269 ЦК України. При цьому, такі дії повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк.

Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору, який пропущено з поважних причин, і потребує пред`явлення нею позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Наведені положення у повній мірі відповідають Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12.

Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт є одностороннім правочином, оскільки залежить виключно від волі заповідача. Заповіт лише спрямовується на виникнення у спадкоємця прав та обов`язків, але до моменту смерті не створює їх у нього. Розпорядження, яке міститься у заповіті, набирає чинності лише у разі смерті заповідача.

Призначення спадкоємцем є правом заповідача, визначеним частиною першою статті 1235 ЦК України.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі №643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18), від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20 (провадження№ 61-14038св20), від 03 березня 2020 року у справі № 145/148/20 (провадження № 61-16153св20).

Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, що відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 26 липня 2021 року по справі № 405/7058/19.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховним Судом України від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17.

Про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано також у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі № 642/2539/18-ц, від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 28 жовтня 2019 року у справі № 761/42165/17, від 06 червня 2018 року у справі № 315/765/14-ц, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах.

Позивач пропустила встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини.

У постанові від 26.06.2024 у справі № 686/5757/23 Велика Палата Верховного Суду висновує, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, а у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Проте це стосується обставин, за яких заповіт є єдиною підставою спадкування і незнання про його існування не вимагає від спадкоємця вчинення дій щодо прийняття спадщини. Спадкоємець за законом, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у встановлений шестимісячний строк з часу відкриття спадщини. Тож необізнаність про наявність заповіту може вважатися поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини тільки для осіб, які не є спадкоємцями за законом першої черги або кожної наступної черги спадкоємців за законом, у разі їх обізнаності про відсутність спадкоємців попередньої черги, які набували право на спадкування за законом.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 89 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач не являється спадкоємцем за законом першої черги, або кожної наступної черги спадкоємців за законом, у разі їх обізнаності про відсутність спадкоємців попередньої черги, пропустила строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними.

Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування.

Крім того, суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

На підставі викладеного, враховуючи те, що відновлення права на прийняття спадщини позивачем не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а також те, що відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог та визнав їх у повному обсязі, що є самостійною підставою задоволення позову, суд приходить висновку, що позовні вимоги щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Суд вважає, що достатнім для подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори у даному випадку є строк один місяць з моменту вступу рішення у законну силу.

Відповідно вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір.

Позивач ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи, тому звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Оскільки відповідачем Драбівською селищною радою Золотоніського району Черкаської області позов визнано до початку розгляду справи по суті, з відповідача необхідно стягнути до державного бюджету 50% судового збору, що становить 605,60 грн., від сплати якого звільнена позивач при подачі позовної заяви, інша частина судового збору в сумі 605,60грн. компенсується за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 206, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 1265, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном один місяць з дня набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Драбівської селищної ради Золотоніського району Черкаської області, , на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн., який необхідно сплатити на рахунок: Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку: UА0026001, Код класифікаціїї доходів бюджету: 22030106.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів в порядку визначеному ст.ст. 354-356 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.О. Левченко