ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 685/7/23

Провадження № 22-ц/4820/43/24

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.

секретар судового засідання Заворотна А.В.

за участю: прокурора Рибачук О.Г., представника відповідача Вальчук М.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом керівника Волочиської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Теофіпольської селищної ради до ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки, за апеляційною скаргою заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури на рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 31 липня 2023 року (суддя Бурлак Г.І.).

Заслухавши доповідача, пояснення представників учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У грудні 2022 року керівник Волочиської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Теофіпольської селищної ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки.

В обґрунтування позову зазначав, що рішенням 38 сесії 7 скликання Святецької сільської ради № 31 від 14.08.2020 у комунальну власність Святецької сільської ради передано земельну ділянку, загальною площею 89,3376 га, кадастровий номер :04:007:0001, із цільовим призначенням - землі загального користування (громадські пасовища), яка розташовувались за межами населених пунктів Святецької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області.

Рішенням сесії Теофіпольської селищної ради від 28.09.2021 № 27-13/2021 «Про передачу у власність земельних ділянок» затверджено проект землеустрою щодо поділу земельної ділянки, загальною площею 89,3376 га, кадастровий номер :04:007:0001, із зміною цільового призначення із земель загального користування у землі з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та надано, зокрема, у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,9658 га, кадастровий номер :04:007:0003, для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами населеного пункту с. Святець Теофіпольської ТГ.

Право власності ОСОБА_1 на зазначену земельну ділянку зареєстровано 11.11.2021 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Вказував, що відповідно до Державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ 017 від 01.12.1995, зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів на право колективної власності на землю Хмельницької районної ради, Агрофірма «Святець» с. Святець Теофіпольського району Хмельницької області отримала у колективну власність 4639,8 га земель згідно з планом на території Святецької сільської ради Теофіпольського району. Вказаний державний акт видано на підставі рішення Святецької сільської ради народних депутатів Хмельницького району №6 від 23 травня 1995 року.

Правонаступниками агрофірми «Святець» с. Святець є СГВК «Святець» с. Святець, що підтверджується витягом з протоколу №1 загальних зборів членів агрофірми «Святець» с. Святець від 05.02.2000, витягом з протоколу зборів уповноважених СГВК «Святець» № 1 від 01.02.2005 та статутом СГВК «Святець».

У подальшому СГВК «Святець» було перетворено в ТОВ «Святець», яке є правонаступником усього майна, майнових та немайнових прав та обов`язків СГВК «Святець» згідно статуту ТОВ «Святець».

Державним підприємством «Хмельницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» розроблено технічну документацію із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості) та складання державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам на території Святецької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області, який затверджено протоколом загальних зборів власників земельних часток (паїв) на території Святецької сільської ради Теофіпольського району від 29.09.2005. Прийнято рішення про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) шляхом проведення жеребкування. Загальна площа земель, які підлягали передачі у власність склала 3 903, 75 га, у тому числі ріллі - 3 903, 75 га. Землі колишньої колективної власності агрофірми «Святець» с. Святець, які не увійшли в розпаювання та передачі у власність, згідно протоколу загальних зборів власників земельних часток (паїв) на території Святецької сільської ради Теофіпольського району від 01.02.2005 №1 вирішено залишити у спільній власності власників земельних часток (паїв).

Відповідно до інформації Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 21.10.2022 № 3088/281-22, спірна земельна ділянка, кадастровий номер :04:007:0003, перебуває в межах земель колективної власності колишньої агрофірми «Святець» с. Святець Теофіпольського району та накладається на земельні ділянки колективної власності на території Святецької сільської ради, які залишені у спільній сумісній власності власників земельних паїв.

Крім цього, відповідно до інформації № 10 від 23.09.2022 ФОП ОСОБА_2 (діє на підставі спеціального дозволу на виконання топографо-геодезичних вишукувань під дії воєнного стану від 28.07.2022 року, виданого СБУ № 12/5/2/25-59, серія ХМ059), якою виконано топографо-геодезичні роботи на території Хмельницького району Теофіпольської ТГ біля с. Святець (колишньої Святецької сільської ради), земельна ділянка, кадастровий номер :04:007:0003, накладається на земельну ділянку, яка належала до колективної власності агрофірми «Святець».

На день прийняття рішення Теофіпольською селищною радою від 28.09.2021 № 27-13/2021 в частині передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки, площею 0,9658 га, земельна ділянка не могла бути передана у приватну власність, так як віднесена до земель колективної власності колишньої Агрофірми «Святець» с. Святець Теофіпольського району (земельні ділянки колективної власності на території Святецької сільської ради, які залишені у спільній сумісній власності власників земельних паїв) та могла передаватись Теофіпольською селищною радою лише в оренду. Тобто, ОСОБА_1 безпідставно набула право власності на земельну ділянку площею 0,9658 га, кадастровий номер :04:007:0003, на підставі рішення Теофіпольської селищної ради від 28.09.2021 № 27-13/2021 відтак, зазначене рішення, в частині передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,9658 га, кадастровий номер :04:007:0003, прийняте з порушенням вимог законодавства, оскільки земельна ділянка, кадастровий номер :04:007:0003, набута у приватну власність всупереч встановленого законом порядку. Приймаючи рішення від 28.09.2021 № 27-13/2021 в частині передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,9658 га, кадастровий номер :04:007:0003, Теофіпольська селищна рада вийшла за межі своїх визначених законом повноважень, зокрема, передача земельної ділянки відбулась не у спосіб передбачений законом, оскільки ОСОБА_1 не мала права набути право власності на земельну ділянку у вищевказаний спосіб, у зв`язку з цим наявні підстави для витребування земельної ділянки на підставі статті 387 ЦК України. При цьому, вимога про визнання недійсним вказаного рішення органу місцевого самоврядування в частині передачі у власність відповідача спірної земельної ділянки не є необхідною для вирішення питання про належність права власності на земельну ділянку територіальної громади та для її витребування з чужого володіння.

Звертаючись до суду, прокурор просив суд витребувати у ОСОБА_1 на користь Теофіпольської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області земельну ділянку площею 0,9658 га, кадастровий номер :04:007:0003, для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами населеного пункту с. Святець Теофіпольської ТГ.

На стадії підготовчого провадження керівником Волочиської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Теофіпольської селищної ради подану заяву про зміну підстав позову, яку мотивував тим, що Теофіпольською селищною радою порушено вимоги Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» при розпорядженні землею в частині передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,9658 га, кадастровий номер :04:007:0003, оскільки не могла бути передана у приватну власність, а лише в оренду.

Рішенням Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 31 липня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, заступник керівника Хмельницької обласної прокуратури подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову в повному обсязі. При цьому, посилається на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. Зазначає, що надання у власність ОСОБА_1 спірної земельної ділянки є незаконним оскільки вона відноситься до земель колишньої колективної власності агрофірми «Святець» та в силу положень ст. ст. 13, 14-1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», ст.ст.7,8 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» не могла їй надаватись у власність. Вказує, що не погоджується з висновком суду щодо законності розпорядження директором земельними ділянками, які не увійшли у пайовий фонд підприємства, оскільки згідно з нормами законодавства, директор підприємства не має повноважень одноособово розпоряджатись земельними ділянками, що перебувають у колективній власності членів КСП.

Вказує, що у даній справі не встановлено підстав для припинення права колективної власності на землю агрофірми "Святець", наданої на підставі державного акта на право колективної власності на землю від 01.12.1995 серія XM №017.

Вважає, що ОСОБА_1 неправомірно набула право приватної власності на спірну земельну ділянку, яка відноситься до земель колективної власності, перебуває у спільному користуванні членів сільськогосподарського підприємства агрофірми «Святець» та у приватну власність не могла надаватись, що порушує інтереси держави та суперечить принципам регулювання земельних відносин в Україні, які закріплені ч. 1 ст. 14 Конституції України та ст. 5 Земельного кодексу України.

Обставини, на які посилався позивач, підтверджено належними та допустимими доказами, які досліджені у ході судового розгляду, проте висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи та не узгоджуються із нормами законодавства, якими урегульоване це питання.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

В судовому засіданні прокурор Рибачук О.Г. підтримала апеляційну скаргу.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні просила апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, місце і час слухання справи повідомлені належним чином. Від Теофіпольської селищної ради надійшла заява про слухання справи у відсутності представника селищної ради.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Частинами 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України передбачено що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що станом на 27.03.2018 земельна ділянка, кадастровий номер :04:007:0001, не підлягала розпаюванню, а належала до майнового фонду ТОВ «Святець», директор товариства в межах своїх повноважень, передбачених Статутом, прийняв рішення 27.03.2018 щодо передачі вказаної земельної ділянки у комунальну власність, наказом Держгеокадастру від 25.05.2018 надано дозвіл Святецькій сільській раді на розроблення проекту землеустрою на земельну ділянку, тому зазначена земельна ділянка була передана у комунальну власність Святецької сільської ради до 01.01.2019, та в подальшому рішенням Теофіпольської селищної ради від 28.09.2021 розподілена на земельні ділянки, зокрема, і на земельну ділянку, кадастровий номер :04:007:0003, із зміною цільового призначення. Відповідно, ОСОБА_1 правомірно набула право власності на спірну земельну ділянку.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції не можна погодитись, оскільки він не відповідає вимогам закону і обставинам справи.

Встановлено, що відповідно до Державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ 017 від 01.12.1995, зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів на право колективної власності на землю за №17, агрофірма «Святець» с. Святець Теофіпольського району Хмельницької області отримала у колективну власність 4639,8 га земель згідно з планом на території Святецької сільської ради Теофіпольського району. Вказаний державний акт видано на підставі рішення Святецької сільської ради народних депутатів Теофіпольського району Хмельницької області №6 від 23 травня 1995 року (а.с.35-36 т. 1).

Відповідно до витягу з протоколу №1 звітних зборів уповноважених агрофірми «Святець» с. Святець від 05.02.2000, вирішено реформувати агрофірму «Святець» в СГВК «Святець» (а.с.48 т. 1).

Згідно з витягом з протоколу зборів уповноважених СГВК «Святець» с. Святець №1 від 01.02.2005, вирішено реформувати агрофірму «Святець» в сільськогосподарський кооператив «Святець», зберігши при цьому колективну форму господарювання, цілісність земельного і майнового комплексу (а.с. 65 т. 1).

Статутом СГВК «Святець» передбачено, що кооператив є правонаступником реорганізованої Агрофірми «Святець» (усіх майнових на немайнових, в тому числі трудових прав та обов`язків) (п. 1.3).

Статутом ТОВ «Святець» визначено, що ТОВ «Святець» є правонаступником усього майна, майнових і немайнових прав та обов`язків Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Святець» (а.с.49-64 т. 1).

Згідно з витягом з протоколу №1 від 01.02.2005 загальних зборів власників земельних часток (паїв) на території Святецької сільської ради Теофіпольського району, загальними зборами вирішено при розподілі земель передавати у власність орні землі, а інші сільськогосподарські землі (сіножаті, пасовища, багаторічні насадження) залишити в спільному користуванні (а.с. 24 на звороті т. 1).

Розпорядженням голови Теофіпольської РДА №217-р від 30.09.2005 затверджено протоколи про результати розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв), що знаходяться за межами населених пунктів Воронівецької та Святецької сільських рад (а.с. 28 т. 1).

Відповідно до протоколу №1 від 22.09.2005 загальних зборів власників земельних часток (паїв) на території Святецької сільської ради Теофіпольського району, загальним зборами вирішено затвердити проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) та передачу їх у власність громадянам власникам сертифікатів на території Святецької сільради, розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) провести шляхом жеребкування згідно проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); загальна площа земель переданих у власність склала 3903, 75 га, у тому числі ріллі - 3903,75 га (а.с. 29 т. 1).

Згідно з рішенням Теофіпольської селищної ради №31 від 14.08.2020 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок із земель державної власності сільськогосподарського призначення з метою передачі в комунальну власність Святецької сільської ради для створення громадського пасовища із цільовим призначенням землі загального користування (громадські пасовища)», затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок із земель державної власності сільськогосподарського призначення з метою передачі в комунальну власність Святецької сільської ради для створення громадського пасовища із цільовим призначенням землі загального користування (громадські пасовища), які розташовані за межами населених пунктів Святецької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області, загальною площею 89,3376 га (кадастровий номер :04:007:0001) із цільовим призначенням - землі загального користування (громадські пасовища), яка розташована за межами населених пунктів Святецької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області (а.с. 16 т. 1).

12.10.2020 здійснено державну реєстрацію права комунальної власності на земельну ділянку, площею 89,3376 га, кадастровий номер :04:007:0001, за Святецькою сільською радою, номер запису про право власності 38707508 (а.с. 14 т. 1).

Відповідно до рішення Теофіпольської селищної ради від 28.09.2021 №27-13/2021 «Про передачу у власність земельних ділянок», затверджено проект землеустрою щодо поділу земельної ділянки, кадастровий номер :04:007:0001, площею 82,5770 га, цільове призначення якої змінюється із земель загального користування (землі будь-якої категорії, громадські пасовища) у землі для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населеного пункту с. Святець з такими площами:

0,9658 га, :04:007:0003 (п. 240);

передано у власність земельну ділянку, площею 0,9658 га, кадастровий номер :04:007:0003, для ведення особистого селянського господарства, ОСОБА_1 (п. 241) (а.с. 13 т. 1).

11.11.2021 здійснено державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, площею 0,9658 га, кадастровий номер :04:007:0003 (а.с.11-12 том 1).

Відповідно до інформації Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 21.10.2022 № 3088/281-22 та інформації № 10 від 23.09.2022 ФОП ОСОБА_2 , земельна ділянка кадастровий номер :04:007:0003 утворена шляхом поділу земельної ділянки, кадастровий номер :04:007:0001 (а.с.34, 41-46 т. 1).

Дані обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до статті 3 Земельного кодексу України 18.12.1990 (тут і далі у редакції, чинній відносно дати видачі спірного державного акту) власність на землю в Україні має такі форми: державну, колективну, приватну. Усі форми власності є рівноправними. Розпоряджаються землею Ради народних депутатів, які в межах своєї компетенції передають землі у власність або надають у користування та вилучають їх. Повноваження щодо передачі, надання та вилучення земельних ділянок місцеві Ради народних депутатів можуть передавати відповідно органам державної виконавчої влади або виконавчим органам місцевого самоврядування.

Згідно із статтею 4 Земельного кодексу України, у державній власності перебувають всі землі України, за винятком земель, переданих у колективну і приватну власність. Суб`єктами права державної власності на землю виступають: Верховна Рада України - на землі загальнодержавної власності України; Верховна Рада Республіки Крим - на землі в межах території Республіки, за винятком земель загальнодержавної власності; обласні, районні, міські, селищні, сільські Ради народних депутатів - на землі в межах їх територій, за винятком земель, що перебувають в загальнодержавній власності.

Положеннями статті 5 вказаного Кодексу визначено, що земля може належати громадянам на праві колективної власності. Суб`єктами права колективної власності на землю є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Розпорядження земельними ділянками, що перебувають у колективній власності громадян, здійснюється за рішенням загальних зборів колективу співвласників. У колективну власність можуть бути передані землі колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств в тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, землі садівничих товариств - за рішенням загальних зборів цих підприємств, кооперативів, товариств. До прийняття такого рішення провадиться передача земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, до відання сільської, селищної, міської Ради народних депутатів.

У позові прокурор посилався на те, що Агрофірма «Святець» була реорганізована в СГВК «Святець», а СГВК «Святець», в свою чергу, перетворено у ТОВ «Святець», та в обох випадках до правонаступника перейшли всі права та обов`язки Агрофірми «Святець», в тому числі і право на землю.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" (тут і надалі у редакції, чинній на час ліквідації Агрофірми «Святець») визначає, що об`єктами права колективної власності підприємства є земля, інші основні та оборотні засоби виробництва, грошові та майнові внески його членів, вироблена ними продукція, одержані доходи, майно, придбане на законних підставах. Майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам. Суб`єктом права власності у підприємстві є підприємство як юридична особа, а його члени - в частині майна, яку вони одержують при виході з підприємства.

Положеннями частин другої та третьої статті 8 названого Закону встановлено, що право колективної власності здійснюють загальні збори членів підприємства, збори уповноважених або створений ними орган управління підприємства, якому передано окремі функції по господарському управлінню колективним майном. Право власності підприємства охороняється законом. Належне йому майно може бути передано державним, кооперативним та іншим підприємствам, організаціям і громадянам за рішенням загальних зборів членів підприємства або зборів уповноважених.

Відповідно до частин 1, 3 статті 10 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство", земля може належати підприємству на праві колективної власності, а також може бути надана у постійне або тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, а право тимчасового користування землею, в тому числі на умовах оренди, оформляється договором. Право підприємства на земельну ділянку або її частину може бути припинено в порядку і на підставах, встановлених ЗК України.

Згідно зі статтею 37 ЦК УРСР (у редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин), юридична особа припиняється шляхом ліквідації або реорганізації (злиття, поділу або приєднання); при злитті і поділі юридичних осіб майно (права і обов`язки) переходять до новостворених юридичних осіб; при приєднанні юридичної особи до іншої юридичної особи її майно (права і обов`язки) переходить до останньої; майно переходить в день підписання передаточного балансу, якщо інше не передбачене законом або постановою про реорганізацію.

За змістом статті 34 Закону України "Про підприємства в Україні" (у редакції, чинній до 01.01.2004) колективне підприємство визначено як вид підприємств в Україні, ліквідація та реорганізація яких (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) здійснюється за рішенням власника з дотриманням вимог антимонопольного законодавства, а у випадках, передбачених цим Законом, за рішенням власника та за участю трудового колективу або органу, уповноваженого створювати такі підприємства, чи за рішенням суду або арбітражного суду; підприємство вважається реорганізованим або ліквідованим з моменту виключення його з державного реєстру України; при перетворенні одного підприємства в інше до підприємства, яке виникло, переходять усі майнові права і обов`язки колишнього підприємства.

Згідно з частинами першою, шостою статті 31 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" реорганізація (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) та ліквідація підприємства провадяться за рішенням загальних зборів (зборів уповноважених) його членів або за рішенням суду чи арбітражного суду; при перетворенні одного підприємства в інше до новоствореного підприємства переходять усі майнові права і обов`язки колишнього підприємства.

Встановлено, що 05.02.2000 на звітних зборах уповноважених агрофірми «Святець» с. Святець, на яких приймалось рішення про реформування Агрофірми «Святець» в СГВК «Святець», із членів колективного сільськогосподарського підприємства, яким належали на праві спільної часткової власності землі Агрофірми «Святець» відповідно до Державного акта від 01.12.1995, засновниками СГВК «Святець» стали лише 3 особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , а засновниками ТОВ «Святець» - 5 осіб: ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . При цьому жодних рішень про передачу землі від Агрофірми «Святець» до СГВК «Святець» і так само від СГВК «Святець» до ТОВ «Святець» загальними зборами не приймалось.

До того ж, після створення СГВК «Святець» здійснено розпаювання земель Агрофірми «Святець», розподілені земельні частки його колишніх членів та ними отримано правовстановлюючі документи на виділені земельні ділянки, що також підтверджує відсутність волевиявлення усіх колишніх членів КСП на передачу належних їм часток у праві колективної власності на землю до новоствореного СГВК «Святець», а згодом до ТОВ «Святець».

За таких обставин, ТОВ «Святець» не набуло статусу землекористувача чи статусу власника земельних ділянок Агрофірми «Святець», товариство не є правонаступником Агрофірми «Святець», зокрема щодо права колективної власності на землю, тому у нього були відсутні правові підстави для розпорядження землями КСП.

А тому, помилковим є посилання суду першої інстанції на те, що земельна ділянка, кадастровий номер :04:007:0001, не підлягала розпаюванню, а належала до майнового фонду ТОВ «Святець», і директор товариства в межах своїх повноважень, передбачених Статутом, прийняв рішення 27.03.2018 щодо передачі вказаної земельної ділянки у комунальну власність.

При цьому, слід зазначити, що Статут юридичної особи є одностороннім актом цієї юридичної особи, який не є підставою правонаступництва щодо іншої юридичної особи, якщо таке правонаступництво не виникло відповідно до закону.

Такий висновок апеляційного суду узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду у справі №07/29/19, викладеному у постанові від 01.09.2020.

Відповідно до статті 1 Закону України від 05 червня 2003 року № 899-ІV «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку, громадяни та юридичні особи, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай).

З 01 січня 2019 року набув чинності Закон України від 10 липня 2018 року № 2498-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил користування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в України», згідно з яким землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені, вважаються власністю територіальних громад.

Згідно з пунктом 21 Перехідних положень ЗК України (який є чинним з 01 січня 2019 року), з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні», землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного Закону переходять до комунальної власності.

Стаття 80 ЗК України називає територіальні громади самостійними суб`єктами права власності на землю, підкреслюючи, що вони реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», нерозподіленою земельною ділянкою є земельна ділянка, яка відповідно до проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) увійшла до площі земель, що підлягають розподілу, але відповідно до протоколу про розподіл земельних ділянок не була виділена власнику земельної частки (паю).

Невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості).

Нерозподілені земельні ділянки, невитребувані частки (паї) після формування їх у земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до дня державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участі у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення або шляхом вручення відповідного повідомлення особисто, якщо відоме їх місцезнаходження. З моменту державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку договір оренди припиняється, а державна реєстрація припинення права оренди проводиться одночасно з державною реєстрацією права власності. У разі якщо договір оренди невитребуваної (нерозподіленої) земельної ділянки, переданої в оренду в порядку, визначеному цією статтею, закінчився у зв`язку з набуттям права власності на неї до збирання врожаю, посіяного орендарем на земельній ділянці, орендар має право на збирання такого врожаю. Власник земельної ділянки має право на відшкодування збитків, пов`язаних із тимчасовим зайняттям земельної ділянки колишнім орендарем, у розмірі пропорційно до орендної плати з дня припинення договору до дня збирання врожаю.

У разі якщо до 1 січня 2025 року власник невитребуваної земельної частки (паю) або його спадкоємець не оформив право власності на земельну ділянку, він вважається таким, що відмовився від одержання земельної ділянки.

Така невитребувана земельна частка (пай) після формування її у земельну ділянку за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради (у разі необхідності формування) за заявою відповідної ради на підставі рішення суду передається у комунальну власність територіальної громади, на території якої вона розташована, у порядку визнання майна безхазяйним.

За позовом власнику невитребуваної земельної частки (паю) або його спадкоємцю у разі пропуску строку для оформлення права власності на земельну ділянку з поважної причини суд може визначити додатковий строк, достатній для такого оформлення. У разі відсутності земель сільськогосподарських угідь колективної власності така земельна частка (пай) може бути виділена в натурі (на місцевості) за рахунок земель запасу комунальної власності відповідної територіальної громади (за наявності таких земель).

Протягом 7 років з дня державної реєстрації права комунальної власності на земельну ділянку, сформовану з невитребуваної земельної частки (паю), забороняється передача її у приватну власність (крім передачі її власнику невитребуваної земельної частки (паю) або його спадкоємцям).

З огляду на викладене вище, слід дійти висновку, що Теофіпольською селищною радою в порушення визначеного земельним законодавством порядку неправомірно прийнято рішення щодо передачі у приватну власність відповідачці ОСОБА_1 земельної ділянки, кадастровий номер :04:007:0003.

Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України).

Відповідно до правових висновків, які містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16 (провадження № 14-2цс21 (пункти 148-150), власник з дотриманням вимог статті 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування не потрібно визнавати недійсними рішення органів державної влади чи місцевого самоврядування, які вже були реалізовані і вичерпали свою дію.

У разі задоволення позовної вимоги про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння суд витребовує таке майно на користь позивача, а не зобов`язує відповідача повернути це майно власникові. Таке рішення суду є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

За встановлених апеляційним судом обставин спірна ділянка, кадастровий номер :04:007:0003, вибула з комунальної власності поза волею територіальної громади, тому підлягає витребуванню у ОСОБА_1 на підставі положень статті 388 ЦК України.

Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового судового рішення про задоволення позову.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

На підстав ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з задоволенням позовних вимог, з відповідача ОСОБА_1 на користь Хмельницької обласної прокуратури підлягає стягненню судовий збір в розмірі 7443 грн (2481+1240,5+3721,5).

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури задовольнити.

Рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 31 липня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов задовольнити.

Витребувати від ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у комунальну власність Теофіпольської територіальної громади земельну ділянку, площею 0,9658 га, кадастровий номер :04:007:0003.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Хмельницької обласної прокуратури (місцезнаходження: провул.. Військоматський, 3, м. Хмельницький, Хмельницької області, 29005, ідентифікаційний код ) 7443 грн судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30 січня 2024 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай