РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі головуючої судді Стрілецької О.В., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

Позивач шляхом використання системи «Електронний суд» звернулась до суду з позовом, в якому з урахуванням заяви про зміну предмета позову від 30.08.2024, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 5000,00 грн щомісячно до досягнення повноліття дитиною.

В обґрунтування позову вказала, що відповідач, як батько дитини, участі у вихованні сина з 2015 не бере, кошти на його утримання регулярно не надає. Неповнолітній син повністю знаходиться на утриманні позивача. Посилається на те, що відповідач є працездатною особою, інших утриманців не має, має задовільний стан здоров`я, тому повинен брати участь в матеріальному забезпеченні сина. Зазначає, що відповідач немає постійного доходу, а тому просить визначити аліменти в твердій грошовій сумі. Обґрунтовуючи розмір аліментів, позивач посилається на те, що вони з сином проживають в республіці Польща, проживання за межами України є дороговартісним, для забезпечення належного утримання та розвитку дитини їй необхідне повноцінне харчування, забезпечення одягом, кошти необхідні для навчання, організацію дозвілля та розвиток здібностей хлопчика, тому вважає, що розмір аліментів повинен становити 5000,00 грн на місяць.

ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН

Ухвалою суду від 29.07.2024 позовну заяву було залишено без руху.

12.08.2024 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Сторони не скористались своїм правом та не подали до суду клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

28.08.2024 від представника відповідача адвоката Кузьменко А.В. до суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 34-35), в якому вона вказує, що відповідач позовні вимоги визнав частково. В обґрунтування заперечень проти позову зазначено, що відповідач не працює, перебуває на обліку, як безробітний, вдруге одружився та в шлюбі в нього народилась ще одна дитина, сплата аліментів в розмірі 1/4 частини від всіх видів його доходів є для нього непосильною. Зважаючи на викладені обставини та враховуючи прожитковий мінімум на дітей віком до 18 років, рівний обов`язок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей, просить позовні вимоги задоволити частково та стягувати на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 1/6 частини від всіх видів його заробітку.

28.08.2024 позивачка направила відповідь на відзив (а.с.41-42), в якій вказала, що їй не було відомо про одруження відповідача та народження в нього іншої дитини, просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1598,00 грн щомісячно.

02.09.2024 адвокат Кузьменко А.В. направила заперечення на відповідь на відзив (а.с. 53-54), в яких зазначила, що позивачка вводить суд в оману, вказуючи, що син ОСОБА_5 перебуває на її повному утриманні і що відповідач допомоги в добровільному порядку не надавав, оскільки ОСОБА_2 допомагав дитині матеріально, перераховуючи кошти на рахунок ОСОБА_6 . Крім того, зауважила, що позивач чинить перешкоди в спілкування батька з сином, на даний час хлопчик проживає з матір`ю в Республіці Польща, контакт батька з дитиною втрачений не з вини відповідача. Просила врахувати, що ОСОБА_2 має на утриманні ще одну малолітню дитину, він не працює, відповідач не заперечує проти стягнення аліментів в щомісячному розмірі 1598,00 грн.

Разом з тим, 30.08.2024 ОСОБА_6 направила заяву про зміну предмета позову (а.с.47-48), в якій просила стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 в розмірі 5000,00 грн щомісячно. Попередньо заявлену вимогу про стягнення адіментів з 2015 не заявляла і не обгрунтовувала її.

ОСОБА_6 направила заяву про розгляд справи без її участі, підтримала заяву про стягнення аліментів з відповідача в розмірі 5000,00 грн (а.с.62).

Ухвалою суду від 17.09.2024 прийнято до провадження заяву ОСОБА_6 про зміну предмету позову від 30.08.2024 (а.с.64).

01.10.2024 представник відповідача ОСОБА_7 направила відзив на позовну заяву з урахуванням заяви про зміну предмету позову (а.с.69-71). Адвокат вкотре зазначила, що ОСОБА_2 не працює, перебуває на обліку як безробітний, має іншу сім`ю та на утриманні ще одну малолітню дитину. Зазначила, що проживання позивачки з дитиною поза межами України вибір суто позивача, батько дитини має бажання, щоб хлопчик проживав в України, що дасть змогу їм спілкуватись та підтримувати зв`язок. Враховуючи прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, спільний обов`язок батьків утримувати неповнолітнього сина, відповідач не заперечує сплачувати аліменти в розмірі 2000,00 грн щомісячно.

01.10.2024 позивач направила відповідь на відзив (а.с. 77-78), в якій просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 5000,00 грн, посилаючись на вартість життя в республіці Польща. Додатково вказала, що відповідач приховує інформацію про свій дохід, з метою уникнення від сплати аліментів на утримання сина. Зазначила, що ОСОБА_2 не виявляє бажання спілкуватися з сином, саме вона є ініціатором їх взаємовідносин.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується змістом копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 12).

Відповідно до рішення Богунського районного суду м. Житомира від 16.11.2015 та ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 06.07.2016 розірвано шлюб між сторонами; неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено на подальше проживання разом з матір`ю (а.с. 3-4, 5).

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 14.08.2024 інформація щодо доходу ОСОБА_2 за період з 01.01.2024 по 31.03.2024 відсутня (а.с. 39).

25.05.2019 ОСОБА_2 уклав шлюб з ОСОБА_9 (а.с.73). Від шлюбу 18.02.2020 в них народився син ОСОБА_10 , що підтверджується змістом копії свідоцтва про народження ( а.с. 74).

ІV. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ

Статтею 27 Конвенції про права дитини, яку ратифіковано Постановою ВР № 789 ХІІ від 27.02.91 року (далі - Конвенція), передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно положень ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками цього обов`язку визначаються за домовленістю між батьками. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Частина 1, 2 статті 184 Сімейного кодексу України визначає, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.

V. ОЦІНКА СУДУ

Дослідивши позовну заяву, додані до неї письмові докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідач є батьком дитини та нарівні з матір`ю зобов`язаний утримувати її до досягнення повноліття. Матеріалами справи підтверджується, що дитина проживає разом з матір`ю. Домовленість між батьками щодо виконання обов`язку зі сплати аліментів відсутня, що є підставою для стягнення аліментів з відповідача в судовому порядку.

За своїм змістом аліменти - це грошові кошти на утримання дитини, які необхідні для забезпечення належного рівня її розвитку, виховання, забезпечення одягом, продуктами харчування тощо.

При визначенні розміру аліментів суд керується положеннями ст. 182 СК України, бере до уваги, що відповідач є молодою особою працездатного віку, а відтак повинен брати участь в матеріальному забезпеченні сина; відсутність відомостей про незадовільний стан його здоров`я; беручи до уваги те, що відповідач створив нову родину, має на утриманні малолітнього сина від повторного шлюбу, враховуючи розмір встановленого законодавством України прожиткового мінімума на 2024 рік, який для дітей віком від 6 до 18 років становить 3196,00 грн, який є рекомендованим, і який щороку збільшується, відсутність відомостей про розмір доходів, які отримує відповідач, виходячи з того, що позивачка з дитиною проживають поза межами України, виходячи з необхідності забезпечувати дитину продуктами харчування, одягом, шкільним приладдям, наявність потреби забезпечувати загальний розвиток дитини в позашкільний час, виходячи з вимоги позивача про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, суд присуджує аліменти, які підлягають стягненню з відповідача на утримання неповнолітнього сина, в розмірі 2500,00 грн щомісячно і до повноліття дитини.

Суд вважає, що за наведених обставин такий розмір аліментів не поставить відповідача в скрутне матеріальне становище, а він, як батько, зобов`язаний брати участь в матеріальному забезпеченні сина, навіть за умови, що хлопчик проживає в іншій країні. Не може бути надано перевагу в утриманні дитини, яка проживає безпосередньо в родині з батьком, в порівнянні з дитиною, яка у зв`язку з розлученням батьків проживає окремо, що не звільняє відповідача від обов`язку брати участь в належному матеріальному забезпеченні хлопчика.

Разом з тим, суд вважає, що позивач не довела на підставі належних та допустимих доказів, які долучені до матеріалів справи, можливість відповідача сплачувати аліменти в сумі 5000,00 гривень щомісячно, що є її обов`язком. До позовної заяви позивач долучила лише копію рішення суду про розірвання шлюбу між сторонами та визначення місця проживання дитини, довідку про зареєстроване місце проживання сина, копії власного паспорту, ідентифікаційного код та свідоцтва про народження ОСОБА_8 .

За правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Отже, обов`язок доказування покладено саме на сторону, яка заявляє відповідні вимоги, а суд лише сприяє сторонам у забезпеченні здійснення їх прав.

В той же час, будь-які докази про обставини, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню, в тому числі і щодо розміру доходу відповідача, наявність або відсутність в нього на праві власності майна, посилання на інші обставини, що мають значення для справи, позивачка не надала, як і не подала клопотання про їх витребування.

Не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи доводи позивача про те, що відповідач взагалі не бере участі в матеріальному забезпеченні дитини, оскільки представник відповідача долучила до відзиву на позовну заяву квитанції про сплату аліментів на утримання сина в добровільному порядку за минулі роки (а.с. 56-60).

Також суд вважає недоведеними доводи позивачки про те, на які потреби підлягають витрачанню грошові кошти в сумі 5000,00 грн і що виходячи з рівності обов`язку батьків на утримання дитини розмір витрат на утримання сина становить 10000,00 грн на місяць. Серед іншого, позивач не вказує, на які саме витрати необхідні кошти в такому розмірі, до позову не надано жодного доказу, що дитина їх потребує. Відсутнє посилання в позові і на розмір доходу самої позивачки, що дало б підстави суду вважати, що розмір її доходу є недостатнім для забезпечення половини від потреб дитини на утримання.

Разом з тим, суд не бере до уваги доводи адвоката Кузьменко А.В., що ОСОБА_2 перебуває на обліку як безробітний, оскільки в поданих нею відомостях з державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів на утримання податків за період з 1-го кварталу 2024 року по 1-ий квартал 2024 року відсутні відомості про отримання ОСОБА_2 допомоги по безробіттю, яка є обов`язковою для особи, яка має статус безробітного.

Суд також критично ставиться до доводів сторони відповідача про те, що він взагалі не працює, оскільки він, як чоловік і батько, будучи молодою особою працездатного віку, повинен забезпечувати як свої потреби, так і потреби дружини і обох дітей. Суд звертає увагу, що відомості про доходи відповідача надані представником лише за один квартал 2024, тобто за три місяці, що переконливо не свідчить про те, що він непрацевлаштований і немає заробітку.

Таким чином, виходячи з встановлених обставин і доказів, наданих на їх підтвердження, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн, оскільки при зверненні до суду з позовною вимогою про стягнення аліментів позивач звільнена від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 (дві тисячі п`ятсот) гривень щомісячно з індексацією відповідно до закону, починаючи з 22.07.2024.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 гривень.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Представник відповідача: адвокат Кузьменко Алла Володимирівна: робоча адреса: АДРЕСА_3 .

Суддя О.В. Стрілецька