Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2024 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі головуючої судді Петровської М.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовомОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авансар", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Клименюк Андрій Миколайович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

встановив:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ткачук Таміла Андріївна, звернулась до Корольовського районного суду м.Житомира із позовною заявою, відповідно до змісту якої, з урахуванням заяви поданої в порядку усунення недоліків позовної заяви, просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 31.05.2021, зареєстрований в реєстрі за №74802, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Авансар" заборгованості за період 10.05.2016 по 28.05.2021 в сумі, що складається з: прострочена заборгованість за тілом кредиту становить 19 223,29 грн; прострочена заборгованість по нарахованим та несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 51 338,63 грн; прострочена заборгованість за нарахованою пенею становить 900,00 грн. Загальна заборгованість боржника становить 72 311,92 грн.

В обґрунтування позову позивачка зазначає, що приватним виконавцем Клименюком Андрієм Миколайовичем відкрито виконавче провадження №69527729 щодо примусового виконання виконавчого напису №74802 від 31 травня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з неї на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Авансар" 72 311,92 грн заборгованості. Вважає, що спірний виконавчий напис вчинено з порушенням норм Закону України «Про нотаріат» та Постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а сама заборгованість не є безспірною, у зв`язку з чим він підлягає визнанню таким, що не підлягають виконанню.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 25 жовтня 2023 року у даній цивільній справі зупинено стягнення на підставі виконавчого напису №74802, який вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем від 31 травня 2021 року щодо стягнення з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Авансар () заборгованості в розмірі 72 311,92 грн.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 29 листопада 2023 року у вищевказаній цивільній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подавав, від третіх осіб письмових пояснень на позовну заяву не надходило. Ухвала про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою і доданими до неї матеріалами, направлялися на адреси відповідача та третіх осіб за їх місцезнаходженням, у відповідності до приписів ЦПК України.

Згідно ч.1 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 31 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем було вчинено виконавчий напис №74802 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Авансар" невиплачених в строк грошових коштів за кредитним договором №200155961 від 10.05.2016 в загальному розмірі 72 311,92 грн.

29 липня 2022 року на підставі виконавчого напису №74802 від 31.05.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Клименюком Андрієм Миколайовичем було відкрито виконавче провадження ВП №69527729.

29 липня 2022 року в межах виконавчого провадження ВП №69527729 приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Клименюком Андрієм Миколайовичем було винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди та постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій.

11 жовтня 2023 в межах виконавчого провадження ВП №69527729 приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Клименюком Андрієм Миколайовичем було винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із безспірністю заборгованості та винесеним виконавчим написом №74802 від 31.05.2021, позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» (в редакції чинній на момент вчинення виконавчого напису) передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Статтею 90 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (п.3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5).

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 (п.3.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5).

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

В постанові Верховного Суду від 11.07.2019 у справі №461/4609/16-ц зазначено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України "Про нотаріат"). Але характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Варто також зазначити, що як на підставу вчинення виконавчого напису, нотаріус посилається на Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року (далі - Постанова).

Проте вказана Постанова не відносить кредитний договір до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Відповідні зміни до Постанови та віднесення кредитного договору до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, були внесені Постановою Кабінету Міністрів України за №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Разом з тим, Постанова Кабінету Міністрів України за №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» відповідно до Постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі №826/20084/14 визнана судом незаконною та нечинною.

З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 в редакції від 29.11.2001, тобто в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку п.2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Аналогічного висновку дійшов Верховний суд у своїй Постанові по справі 910/13233/17 від 29 січня 2019 року.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Також, пп.б п.2 Постанови передбачено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, зокрема, подаються засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Спірний виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем 31 травня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі №137/1666/16 зазначено, що для правильного застосування статей 87, 88 Закону "Про нотаріат" необхідно установити чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення виконавчого напису.

В матеріалах справи відсутні докази і такі не надано як відповідачем, так і приватним нотаріусом Остапенком Є.М. на підтвердження того, що на момент вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису боржник ОСОБА_1 мала безспірну заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Авансар" саме в такому розмірі, як зазначено у виконавчому написі.

Крім того, матеріали справи не містять відповідних доказів подання нотаріусу оригінала нотаріально посвідченого договору, за яким стягнення заборгованості може проводитися у безспірному порядку, доказів на підтвердження моменту виникнення у ОСОБА_1 заборгованості за кредитом, первинних бухгалтерських документів щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, тощо), які можуть підтвердити безспірність стягнення заборгованості за виконавчим написом.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем не спростовані доводи позивачки ОСОБА_1 про відсутність в неї безспірної заборгованості перед відповідачем, у зв`язку з чим оскаржуваний виконавчий напис №74802 від 31 травня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Авансар" заборгованості за кредитним договором №200155961 від 10.05.2016, підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а позов - задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати понесені по сплаті судового збору в загальному розмірі 1 610,40 грн, з яких: 1 073,60 грн - за подання позовної заяви, та 536,80 грн - за подання заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.141, 142, 258, 259, 263-265, 268, 279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авансар" (04053, м.Київ, вул.Січових Стрільців, 21/27, офіс 405, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Клименюк Андрій Миколайович (10014, м.Житомир, бульвар Новий, 5, офіс 2.8) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем від 31 травня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за №74802, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Авансар" заборгованості за кредитним договором №200155961 від 10.05.2016 в загальному розмірі 72 311,92 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Авансар" на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 610,40 грн (одна тисяча шістсот десять гривень сорок копійок).

Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 25 жовтня 2023 року у цивільній справі №296/10703/23 продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання цим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 273 Цивільного процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 31 січня 2024 року.

Головуючий суддя М. В. Петровська