Провадження №: 2/755/8564/24
УХВАЛА

"17" жовтня 2024 р. Дніпровський районний суд міста Києва, в складі головуючого судді Хромової О.О., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про заміну неналежного відповідача у справі та залучення третьої особи на стороні відповідача, подане в межах розгляду цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Дніпровського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа

№ 755/15850/24 за позовом ТОВ «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 17 вересня 2024 року відкрито провадження у справі за позовом ТОВ «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

08 жовтня 2024 року від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання про заміну неналежного відповідача у справі та залучення третьої особи на стороні відповідача.

На обґрунтування поданого клопотання ОСОБА_1 зазначає, що предметом спору є стягнення заборгованості за надані послуги з гарячого водопостачання, постачання теплової енергії та абонентського обслуговування житлової квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Сторонами відповідних договорів є ТОВ «Євро-Реконструкція» та власник квартири ОСОБА_2 . Відповідач ОСОБА_1 не проживає у зазначеній квартирі з 2000 року та не є споживачем послуг.

На підставі викладеного просить замінити відповідача ОСОБА_1 на належного відповідача ОСОБА_2 та залучити в якості третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_1 .

Суд, вивчивши матеріали справи та зміст поданого клопотання, дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За положеннями частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Статтею 16 ЦК України визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.

Отже, особа наділена правом на звернення до суду за захистом в разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд, в свою чергу, повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, та вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного право уповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Статтею 175 ЦПК України встановлено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

Зокрема, згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви остання повинна, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (пункти 1 і 4 частини другої статті 175 ЦПК України).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року по справі № 523/9076/16-ц зазначила, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Процесуальний порядок заміни відповідача у справі викладено у статті 51 ЦПУ України.

Згідно зі статтею 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Отже, визначення кола відповідачів та пред`явлення до них вимог є виключним правом позивача.

Вирішити питання про заміну особи відповідача та одночасне залучення відповідача ОСОБА_1 до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача, про залучення якого він звернувся, без відповідного клопотання позивача створить порушення процесуальних прав позивача.

При цьому, суд звертає увагу відповідача, що пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача ОСОБА_1 в частині про заміну неналежного відповідача у справі.

Також, оскільки ОСОБА_1 є відповідачем у справі, у задоволенні клопотання про заміну неналежного відповідача у справі відмовлено, тому клопотання в частині залучення ОСОБА_1 в якості третьої особи на стороні відповідача також не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 42, 46, 51, 260, 274, 277, 279 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання відповідача ОСОБА_1 про заміну неналежного відповідача у справі та залучення третьої особи на стороні відповідача, подане в межах розгляду цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 ЦПК України, окремо від рішення суду не допускається (частина друга статті 352 ЦПК України).

Відповідно до положень частини другої статті 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо, скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду (пункт 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України).

Суддя О.О. Хромова