Провадження № 2/389/86/22
Р І Ш Е Н Н Я

заочне

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді - Українського В.В.

за участю секретаря судового засідання - Гой І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Знам`янка Кіровоградської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до правонаступників відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про розірвання договору оренди землі та стягнення орендної плати,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати договір оренди земельної ділянки укладений між ним та фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Просить стягнути з відповідача плату за користування земельною ділянкою відповідно до договору оренди землі за період 2020, 2021 роки.

Свої вимоги мотивував тим, що 26 квітня 2017 року між позивачем та фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 укладено договір оренди земельної ділянки площею 1,9924 га у межах згідно з планом кадастровий номер :02:005:5110, розташованої на території Петрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області та призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.Строк дії договору оренди встановлено до 31 грудня 2037 року. Відповідно до умов договору орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 4% від грошової оцінки земельної ділянки за один рік користування землею, щорічно до 31 грудня. Відстрочення внесення орендної плати вказаним договором оренди не передбачено.

В порушення умов договору відповідачем не сплачено орендну плату за користування належною позивачу земельною ділянкою за 2020 та 2021 року. Позивач надсилав відповідачу претензію щодо невиконання умов договору із вимогою про сплату орендної плати, яка залишилася без реагування, тому позивач вимушений звернутися до суду із даним позовом.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі за наявними у справі матеріалами, підтримав вимоги позову та не заперечує проти заочного рішення.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, як і не надали заяви про розгляд справи без їх участі, відзив на позовну заяву не надали. Згідно ухвали Знам`янського міськрайонного суду розгляд цивільної справи проводиться заочно.

Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів, які вказують на права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та фізичною-особою підприємцем ОСОБА_2 26 квітня 2017 року укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення розміром 1,9924 га, кадастровий номер :02:000:5110. Відповідно до вказаного договору ОСОБА_1 надав в оренду фізичній особі підприємцю ОСОБА_2 земельну ділянку кадастровий номер :02:000:5110, строком до 31 грудня 2037 року.

Пунктом 9 договору оренди землі встановлено, що орендна плата вноситься орендарем щороку у розмірі 4 % від нормативної грошової оцінки землі за один рік користування землею, що становить 297 гривень. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексації (п. 10 договору).

Відповідно до п.11 договору орендна плата вноситься щорічно до 31 грудня.

Позивачем направлено відповідачу вимогу про сплату орендної плати за користування його земельною ділянкою за період з 2020 по 2021 рік, однак докази такої сплати відсутні.

Згідно зі статтями 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною першою статті 2 Закону України «Про оренду землі» (далі Закон) передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним Кодексом України, Цивільним Кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до статті 1 Закону, яка кореспондується з положеннями частини першої статті 93 Земельного Кодексу України, (далі - ЗК України) орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 Закону договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 15 Закону істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Орендна плата справляється у грошовій формі.

За положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 31 Закону договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Частиною першою статті 32 Закону передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Положеннями статей 24,25 Закону визначено права та обов`язки орендодавця і орендаря, а саме: орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; своєчасного внесення орендної плати. Орендар, у свою чергу, має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі, за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження та зобов`язаний приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку.

Отже, згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору.

Стаття 141 ЗК України передбачає таку підставу припинення права користування земельною ділянкою, як систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Відповідно до ч.1 ст.782 ЦК наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за її користування протягом трьох місяців поспіль.

Враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення ч.2 ст.651 ЦК.

Згідно із ч.2 ст.651 ЦК договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Стаття 611 ЦК передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди.

Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, що значною мірою позбавляє того, на що особа розраховувала при укладенні договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких, за п.6 ч.1 ст.3 ЦК належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Про те, що сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо внесення орендної плати є вичерпною підставою для розірвання такого договору, свідчить усталена судова практика Верховного Суду, яку слід урахувати при застосуванні норми права відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК.

Суд приходить до висновку, що позивачем доведений факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати в строк передбачений договором та відповідачами не доведено протилежного, а саме відсутні відомості про сплату орендної плати відповідно до договору оренди землі від 26 квітня 2017 року за період користування земельною ділянкою за 2020-2021 роки, тому позовні вимог є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо правонаступництва відповідача суд постановив наступне.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що Знам`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального Міністерства юстиції в Кіровоградській області складено відповідний актовий запис № 290.

Відповідно до інформаційних довідок зі Спадкового реєстру №74283096 та №74283096 від 10.10.2023 встановлено, що із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 ніхто не звертався.

Відповідно до довідки Петрівського старостинського округу Знам`янської міської територіальної громади №17-21/12/8 від 25.05.2023 ОСОБА_2 на день своєї смерті був зареєстрований в АДРЕСА_1 , але на час смерті за даною адресою не проживав. За вказаною адресою зареєстрована та проживала мати ОСОБА_3 , брат ОСОБА_4 також зареєстрований за вказаною адресою, але не проживає за даною адресою. Інша інформація відсутня.

Відповідно до статті 48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

За змістом ст. 46,47 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи, а також здатність особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи. Виходячи зі змісту цих статей, стороною у справі може бути лише особа, яка має цивільну процесуальну правоздатність і цивільну процесуальну дієздатність.

Згідно із ч.4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у день її смерті.

Цивільний процесуальний кодекс України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі. Навпаки, ЦПК України визначає порядок процесуального правонаступництва лише у тих справах, де сторона учасник процесу вибула з певних причин, у тому числі й у зв`язку зі смертю, після відкриття провадження у справі. Процесуальне правонаступництво між відповідачем та його спадкоємцями у порядку ст.55 ЦПК України допускається, якщо на момент відкриття провадження у справі цивільна правоздатність відповідача не припинилася.

Процесуальне правонаступництво це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки право попередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Відповідно до ст.55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

До складу спадщини не входить певний перелік прав та обов`язків, наведений в ст. 1219 ЦКУ. Право оренди земельної ділянки у цьому переліку не зазначено, тому може спадкуватися.

У ст. 52 ЦКУ передбачено, що ФОП відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. Тобто законодавець не поділяє майно фізичної особи на її особисте майно та майно ФОП.

Законодавче відображення переходу права оренди земельної ділянки закріплено в статті 7 Закону України «Про оренду землі».

У ч. 1 ст. 7 зазначеного Закону вказано, що право на оренду земельної ділянки переходить після смерті фізичної особи орендаря, якщо інше не передбачено договором оренди, до спадкоємців, а в разі їх відмови чи відсутності таких спадкоємців до осіб, які використовували цю земельну ділянку разом з орендарем і виявили бажання стати орендарями в разі, якщо це не суперечить вимогам ЗКУ та вказаного Закону.

Верховний Суд у постанові від 02.06.2021 року у справі № 351/1785/19 зазначив, що якщо умовами договору оренди земельної ділянки, укладеного сторонами, не передбачається заборона переходу права на оренду в порядку спадкування, то спадкоємці орендаря (фізичної особи-підприємця) після смерті останнього можуть успадкувати право на оренду земельної ділянки, яка є предметом цього договору.

Виходячи з цього, якщо умовами договору оренди не заборонено перехід права оренди в порядку спадкування, то спадкоємці фізичної особи (ФОП) орендаря можуть успадкувати право на оренду земельної ділянки, визначеної цим договором.

Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (частина третя статті 1268 ЦК України).

Враховуючи, що при правонаступництві відповідно до цивільного процесуального законодавства відбувається залучення правонаступника відповідної сторони, тому суд залучив до участі в справі правонаступників відповідача.

Ухвалюючи рішення суд у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України вирішує питання про розподіл судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст. 141, 259, 263-265, 280-288, 273, 353 суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати укладений 26 квітня 2017 року між ОСОБА_1 та фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 договір оренди землі площею 1,9924 га кадастровий номер :02:000:5110, яка розташована на території Петрівської сільської ради Кропивницького (колишнього Знам`янського) району Кіровоградської області та призначена для ведення особистого селянського господарства.

Стягнути солідарно з правонаступників відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 орендну плату за користування земельною ділянкою кадастровий номер :02:000:5110 за договором оренди від 26 квітня 2017 року за період 2020 та 2021 роки в розмірі 594 (п`ятсот дев`яносто чотири гривні).

Стягнути з правонаступників відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп. з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуто Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним кодексом України.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач ОСОБА_1 місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_3 місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_4 місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя В.В. Український