Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" жовтня 2024 р.

м. Київ

справа № 754/10352/23

провадження № 2/755/6623/24

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Галагана В.І., за участю секретаря Прокопчук Н.А.,

учасники справи:

представник позивача за первісним позовом/відповідача за зустрічним позовом - ОСОБА_1 ,

відповідач за первісним позовом/позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дітей та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Шрамківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, про визначення місця проживання дітей,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 , звертаючись з позовом до суду, просить визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком ОСОБА_3 , мотивуючи свої вимоги тим, що позивач з 08 липня 2014 року до 13 червня 2017 року перебував у шлюбі із відповідачем ОСОБА_2 , від шлюбу сторони мають двоє малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 22 грудня 2016 року з позивача було стягнуто на утримання дітей аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку/доходу щомісячно. Після розірвання шлюбу сторони проживають окремо, а позивач окрім аліментних зобов`язань приймає активну участь у додаткових витратах на дітей. Після початку повномасштабної війни відповідач разом із дітьми переїхала проживати в орендовану квартиру у м. Києві. Після скарг старшого сина на дії матері позивач звернувся до Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації з відповідними заявами. Однак позивач вважає, що оскільки він має постійне місце проживання, працевлаштований та отримує матеріальний дохід, тому відповідно має можливість забезпечення та утримання своїх дітей, що є підставою його звернення з даним позовом до суду.

Відповідачем ОСОБА_2 до суду подано зустрічну позовну заяву, відповідно до якої відповідач просить суд визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю ОСОБА_2 , мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач 03 листопада 2023 року на ігровому майданчику біля будинку здійснив викрадення спільних дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проживання дітей з відповідачем в іншій місцевості негативно вплине на їх розвиток та на безпеку, оскільки діти не можуть відвідувати школу в м. Києві, та м. Київ є більш збройно захищеним містом. Між сторонами наявний спір про визначення місця проживання спільних дітей. Позивач одружена, не офіційно працює, має дохід та фінансову можливість самостійно утримувати дітей, та у подальшому позивач зобов`язується виконувати покладений на неї обов`язок щодо матеріального забезпечення побуту дітей, догляду за ними, лікуванням, забезпечення духовного розвитку дітей. (а.с. 101-106)

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2023 року відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2024 року прийнято зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про визначення місця проживання дітей в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дітей.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2024 року цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дітей передано до Дніпровського районного суду м. Києва для розгляду за підсудністю.

За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями в порядку статті 33 ЦПК України 26 червня 2024 року головуючим суддею по справі визначено суддю Галагана В.І.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26 червня 2024 року справу прийнято до свого провадження та зобов`язано Службу у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації надати до початку судового засідання Висновок про визначення місця проживання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 25 липня 2024 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Службу у справах дітей Драбівської селищної ради Золотоніського району Черкаської області (19801, Черкаська обл., Золотоніський р-н, смт. Драбів, вул. Центральна, 69); зобов`язано третю особу Службу у справах дітей Драбівської селищної ради Золотоніського району Черкаської області надати до початку судового засідання Висновок про визначення місця проживання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; підготовче засідання - закрито, та справу призначено до судового розгляду по суті вимог.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 05 вересня 2024 року замінено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Службу у справах дітей Драбівської селищної ради Золотоніського району Черкаської області на Службу у справах дітей Шрамківської сільської ради (19812, Черкаська область, Драбівський район, село Шрамківка, вулиця Незалежності, будинок 16). Зобов`язано третю особу Службу у справах дітей Шрамківської сільської ради надати до початку судового засідання Висновок про визначення місця проживання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

02.10.2024 року Службою у справах дітей Шрамківської сільської ради надано суду Висновок про визначення місця проживання дітей з батьком, затверджений рішенням Виконавчого комітету Шрамківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області від 27.09.2024 року № 260. (а.с. 225-230)

Відповідач за первісним позовом/позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 скористалась процесуальним правом подачі письмового відзиву на первісну позовну заяву, відповідно до якого проти первісного позову заперечила в повному обсязі, просить в позові відмовити, вказуючи на те, що вона як мати дітей здійснює всі належні заходи для створення належних умов для розвитку, освіти, належного виховання дітей, діти залучені до освітніх програм, залучені до навчання, відповідач має позитивні характеристики свого соціального оточення; при цьому відповідач зауважує, що позивачем ОСОБА_3 не надано доказів на спростування позитивних критеріїв проживання дітей з відповідачем. (а.с. 73-77)

Представник позивача за первісним позовом/відповідача за зустрічним позовом - ОСОБА_1 в судовому засіданні первісний позов підтримала в повному обсязі проти зустрічного позову заперечила в повному обсязі з підстав, що містить зміст первісної позовної заяви.

Відповідач за первісним позовом/позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 в судовому засіданні проти первісного позову заперечила в повному обсязі з підстав, що містить письмовий відзив на позовну заяву, долучений до матеріалів справи (а.с. 73-77), зустрічну позовну заяву підтримала в повному обсязі з підстав, що містить її зміст. (а.с. 101-106)

Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник третьої особи Служба у справах дітей Шрамківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представником виконано законні вимоги суду та надано суду Висновок про визначення місця проживання дітей.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України).

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від зареєстрованого 08.07.2014 року шлюбу мають спільних двох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Драбівського районного управління юстиції у Черкаській області від 15 серпня 2014 року, актовий запис № 47 (а.с. 10) та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області від 17 березня 2016 року, актовий запис № 193. (а.с. 11)

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 22 грудня 2016 року у справі № 428/11667/16 стягнуто зі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і.н. НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання дітей: сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.11.2016р. і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. (а.с. 189)

За даними АСВП виконавче провадження НОМЕР_4, відкрите 30.01.2017 року за заявою ОСОБА_2 , завершено 13.10.2020 року. (а.с. 23)

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 13 червня 2017 року у справі № 428/3953/17 розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (дошлюбне прізвище ОСОБА_7 ), який було зареєстровано 08.07.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Драбівського районного управління юстиції у Черкаській області під актовим записом № 41.(а.с. 190)

За даними свідоцтва про шлюб, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Лутугинському району та місту Сєвєродонецьк Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 01.11.2019 року, актовий запис № 279, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєструвала шлюбу із ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та змінила прізвище на « ОСОБА_9 ». (а.с. 112)

За даними Акту обстеження житлових умов проживання № 93/09.6-02 від 19.06.2023 року, складеного комісією Служби у справах дітей Шрамківської сільської ради Черкаської області, при обстеженні житлових умов за адресою: АДРЕСА_1 , де зареєстровані та проживають ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , (бабуся), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (батько), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (син), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (син), встановлено, що будинок складається з 7 (семи) кімнат, газифікований, кімнати мебльовані, облаштовані належним чином, будинок забезпечений водовідведенням та гарячою водою, кухня облаштована меблями, холодильником, для дітей відведена кімната, в якій розміщені спальні місця, шафа для одягу, стіл для навчання, в наявності кімната для ігор. Мама дітей не приїжджає, оскільки батьки дітей розлучені. (а.с. 12)

Згідно Витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець с. Остапівка на території України станом на 27.06.2023 року незнятої чи непогашеної судимості не має. (а.с. 15)

За даними характеристики, складеної Виконавчим комітетом Шрамківської сільської ради № 90 від 29.06.2023 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , має повну середню освіту та неповну вищу освіту, з березня 2022 року по жовтень 2022 року знаходився на службі у Збройних Силах України, морально стійкий, вимогливий до себе та своїх товаришів, скромний, ввічливий, поважає дітей, шанобливо ставиться до жінок та людей старшого віку, користується авторитетом в колективі, де працює та серед жителів села, в громадських місцях поводить себе тактовно, приймає активну участь у громадському житті села, розлучений, добрий господар, турботливий батько, разом з ним у домоволодінні зареєстровані: мати - ОСОБА_10 , 1953 р.н., діти: ОСОБА_4 , 2014 р.н., ОСОБА_4 , 2016 р.н., скарг на ОСОБА_3 та членів його родини від мешканців села не надходило. (а.с. 13)

За даними Довідки, виданої ФОП ОСОБА_11 від 06.07.2023 року, ОСОБА_3 дійсно працює в ФОП ОСОБА_11 на посаді слюсаря за основним місцем роботи, посадовий оклад 10 000,00 грн. (а.с. 14)

07.07.2023 року ОСОБА_3 звернувся до Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації із заявою, відповідно до якої заявник як батько двох малолітніх дітей: ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомив про те, що мати дітей ОСОБА_2 спричиняє фізичне та психологічне насильство над дітьми, неналежно піклується про їх здоров`я, про їх безпеку в цілому, діти самостійно без супроводу дорослих та без телефонного зв`язку гуляють на вулиці, старший син ОСОБА_12 надав батькові відеозапис про вчинення матір`ю відносно нього протиправних дій, молодший син ОСОБА_13 повідомив заявникові про те, що він мав запалення ока, однак мати до лікарів із дитиною не зверталась та налаштовує дітей проти їх батька. (а.с. 9)

Згідно характеристик, виданих Спеціалізованою школою з поглибленим навчанням англійської мови Деснянського району м. Києва № 264 від 17.11.2023 року № 01-35/226, № 01-35/225, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 навчаються в спеціалізованій шкоді № НОМЕР_2 з 01 вересня 2023 рок, за короткий час навчання проявили себе як ініціативні, творчі, цілеспрямовані учні, добре запам`ятовують учбовий матеріал. Мати ОСОБА_2 бере активну участь у житті класу, цікавиться життям дітей, забезпечує їх щоденне відвідування школи, діти охайні і доглянуті. Батько ОСОБА_3 з сім`єю не проживає, оскільки батьки розлучені. (а.с. 70, 71)

За даними Довідок, виданих організатором кружків для дітей « ОСОБА_16 » від 17.11.2023 року, яку організовано від імені ГО Друзі Спільноти Святого Егідія, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 разом з іншими дітьми-переселенцями відвідували школу. Приводили на заняття та забирали з занять дітей мама ОСОБА_2 та брат ОСОБА_17 (а.с. 84, 85)

За даними Довідок Спілки Самаритян України від 20.11.2023 року № 03/11-23, № 02/11-23, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 відвідували заняття психолога Центру психосоціальної підтримки Спілки. (а.с. 86, 87)

Згідно Характеристики, виданої Спілкою Самаритян України від 17.11.2023 року № 2023/17/11, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , є волонтером Спілки, приймає участь у багатьох гуманітарних акціях, які направлені на допомогу та підтримку вразливих верств населення м. Києва та Київської області, а саме: допомоги людям з інвалідністю та хворим, що не можуть самостійно пересуватися. ОСОБА_2 зарекомендувала себе професіоналкою, відданою справі, у спілкуванні доброзичлива і привітна, з потребуючими особами - ввічлива і чемна.(а.с. 81)

За даними характеристики, виданої ЖЕД-310 Деснянського району м. Києва від 20.11.2023 року № 1364/02, ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_2 , скарг від сусідів та мешканців будинку не надходило, іншою інформацією ЖЕД-310 не володіє. (а.с. 82)

Згідно Витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , на території України станом на 10.11.2023 року до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має. (а.с. 88)

Згідно Довідки, виданої КМНКЛ «Соціотерапія» № 487997 від 01.12.2023 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 - за даними облікової документації під наркотичним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває. (а.с. 89)

За даними Висновку про визначення місця проживання дітей з батьком, складеного Службою у справах дітей Шрамківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Шрамківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області від 27.09.2024 року № 260, ураховуючи думку дітей ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , безпечне, спокійне середовище проживання, Комісія з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Шрамківської сільської ради вважає доцільним визначити місце проживання малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 разом із батьком ОСОБА_3 . (а.с. 224-230)

Так, Службою у справах дітей Шрамківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області встановлено, що після розірвання шлюбу малолітні діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишились проживати із матір`ю ОСОБА_19 . Рішенням суду ОСОБА_3 було призначено стягнення аліментів на утримання дітей, однак у Єдиному реєстрі боржників ОСОБА_3 станом на 23.07.2023 року не перебував, заборгованість зі сплати аліментів відсутня. Зі слів ОСОБА_3 окрім аліментних зобов`язань він також приймав участь у додаткових витратах на утримання дітей під час їх проживання з матір`ю та спілкувався з дітьми за допомогою мобільного зв`язку. Але ОСОБА_20 не дозволяла дітям спілкуватись з батьком, старший син ОСОБА_12 був змушений потай телефонувати батьку, хлопчик неодноразово скаржився, що мама ображає його та брата ОСОБА_13 , просив, щоб батько забрав їх. 04 липня 2023 року на мобільний телефон ОСОБА_3 надійшло повідомлення від старшого сина ОСОБА_12 про те, що мати його побила ременем. Батько ОСОБА_3 негайно виїхав до дітей, при їх огляді виявив синці на тілі сина. Діти плакали, перебували за межами помешкання, були знервовані, просили їх забрати. Батько дітей, враховуючи рівні права батька та матері щодо виховання та утримання дітей, не міг залишити дітей у небезпеці, тому забрав дітей за місцем свого проживання, також звернувся з відповідними заявами до Деснянського управління поліції у м. Києві та до Служби у справах дітей Деснянської РДА в м. Києві. Згідно Довідки Виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області від 24.09.2024 року № 76, з 05.11.2023 року по 01.06.2024 року ОСОБА_3 разом із дітьми проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_4 . Діти відвідували Великомотовилівський ліцей Фастівської міської ради Київської області, батько займався вихованням дітей та їх доглядом. За час проживання на території Мотовилівського старостинського округу скарг та заяв на ОСОБА_3 не надходило, за місцем проживання характеризується позитивно, із сусідами не конфліктував. Згідно Довідки від 19.09.2024 року № 79, виданої виконавчим комітетом Шрамківської сільської ради ОСОБА_3 разом із малолітніми дітьми з червня 2024 року дійсно проживають за адресою реєстрації: АДРЕСА_1 . Згідно Акту огляду місця проживання дітей від 21.08.2024 року проведено обстеження умов проживання дітей, які є задовільними, діти доглянуті, мають достатньо одягу, харчування та умови для достойного проживання та розвитку. Село Остапівка є достатньо безпечним місцем для проживання, враховуючи воєнний стан в Україні, оскільки знаходиться у віддаленості від великих міст та об`єктів критичної та енергетичної інфраструктури. Батько дітей ОСОБА_3 є офіційно працевлаштованим, має постійний дохід, працює дистанційно за місцем проживання, а діти влаштовані у шкільний заклад освіти, навчаються у 3-му та 5-му класі.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

За змістом ст.ст. 150, 155 Сімейного кодексу, здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, батьківські права не можуть здійснюватись усупереч інтересам дитини.

Згідно положень ч. 1-3 ст. 157 Сімейного кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року по Справі № 402/428/16-ц відійшла від висновків Верховного Суду України, висловлених у постановах від 14 грудня 2016 року у справі № 6-2445цс16 та від 12 липня 2017 року у справі № 6-564цс17, щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме Сімейного кодексу України та принципу 6 Декларації прав дитини, з огляду на наступне.

Законодавство України не містить норм, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.

Відповідно до частин першої, другої статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

У статті 141 Сімейного кодексу України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

За частинами першою, другою статті 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

При цьому під забороною розлучення дитини зі своєю матір`ю в контексті Декларації прав дитини слід розуміти не обов`язковість спільного проживання матері та дитини, а право на їх спілкування, турботу з боку матері та забезпечення з боку обох батьків, у тому числі й матері, прав та інтересів дитини, передбачених цією Декларацією та Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року.

У частині першій статті 3 цієї Конвенції закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

При цьому положення вказаної Конвенції, яка ратифікована Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, узгоджуються з нормами Конституції України та законів України, тому, як правильно вважала колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, саме її норми зобов`язані враховувати усі суди України, розглядаючи справи, які стосуються прав дітей.

Відповідно до частин першої та другої статті 171 Сімейного кодексу України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання.

Таким чином, з досягненням віку 10 років у дитини з`являється право не тільки бути вислуханою і почутою, але й право брати активну участь у вирішенні своєї долі, зокрема, у визначенні місця проживання. Лише в разі збігу волі трьох учасників переговорного процесу - матері, батька, дитини можна досягти миру і згоди.

Аналогічні положення закріплені у статті 12 Конвенції про права дитини, згідно з якою держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю.

Відповідно до статті 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25 січня 1996 року під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу.

З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з думкою якої потрібно рахуватись, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються.

Ухвалюючи рішення у справі «М.С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), ЄСПЛ указав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09).

У зазначених справах ЄСПЛ не визначав обов`язкового врахування судами принципу 6 Декларації прав дитини.

Підсумовуючи, Великою Палатою Верховного Суду зазначено, що Декларація прав дитини не є міжнародним договором. Разом з тим положення Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, про те, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (стаття 3), узгоджуються з нормами Конституції України та законів України, тому саме її норми зобов`язані враховувати усі суди України, розглядаючи справи, які стосуються прав дітей.

У зв`язку з наведеним Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Верховного Суду України, висловлених у постановах від 14 грудня 2016 року у справі № 6-2445цс16 та від 12 липня 2017 року у справі № 6-564цс17, щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме статті 161 Сімейного кодексу України та принципу 6 Декларації прав дитини, про обов`язковість брати до уваги принцип 6 Декларації прав дитини стосовно того, що малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Велика Палата Верховного Суду вважає, що при визначенні місця проживання дитини першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини в силу вимог статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року.

Таким чином, СК України (ст. 171), Закон України «Про охорону дитинства (ст. 9), Конвенція про права дитини від 20.11.1989 року та інші нормативно-правові акти гарантують дитині право бути ВИСЛУХАНОЮ під час судових чи адміністративних розглядів з питань, що стосуються її особисто у разі, коли вона досягла такого рівня розвитку, що дозволяє їй сформулювати власні погляди та висловити їх (в кожній справі суддя приймає рішення щодо цього питання враховуючи індивідуальні об`єктивні та суб`єктивні фактори).

Як передбачено ч. 4 ст. 19 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини та відібрання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який надає письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, а також на підставі інших документі, які стосуються справи.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, приймаючи до уваги Висновок Служби у справах дітей, яким ураховуючи думку малолітніх дітей ОСОБА_4 , 2014 року народження, та ОСОБА_5 , 2016 року народження, рекомендовано визначити місце проживання дітей разом із батьком ОСОБА_3 , суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення первісного позовом ОСОБА_3 про визначення місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 разом із батьком ОСОБА_3 та, відповідно, про відсутність правових підстав для задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 із матір`ю, - оскільки судом встановлено, що малолітні діти постійно проживають разом із батьком, мають прихильність до батька, емоційно прив`язані один до одного, обидва виявили бажання проживати із батьком, про що самостійно заявили на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини. Разом з тим відповідач за первісним позовом, ОСОБА_21 , як мати дітей, не надала суду достатні докази наявності постійного місця проживання, отримання регулярного доходу та можливості забезпечення належних умов для навчання, розвитку та виховання малолітніх дітей, відстоювання інтересі дітей, за відсутності доказів високого рівня психологічної прив`язаності хлопчиків до матері та бажання якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Разом з тим, слід урахувати, що інший з батьків, хто залишається проживати окремо, має право на періодичні побачення з дітьми, проведення з ними часу, на спільний відпочинок.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що первісний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дітей - є обґрунтованим та підлягає до задоволення в повному обсязі, а зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Шрамківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, про визначення місця проживання дітей, є необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України)

Відповідно до частин 4-6 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу.

Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо).

Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Судом встановлено, що при зверненні з даним позовом до суду позивач ОСОБА_3 уклав з ФОП ОСОБА_22 . Договір про надання юридичних послуг від 23.06.2023 року № І-1333, відповідно до умов якого виконавець зобов`язався надати замовнику послуги правничої допомоги з питання подачі позовної заяви про визначення місця проживання дитини. (а.с. 39)

Згідно п. 3.1 Договору, послуги вважаються наданими з моменту підписання сторонами Акта про надання юридичних послуг.

Крім того, до матеріалів справи долучено квитанції про сплату коштів за надання юридичних послуг, однак відсутній передбачений пунктом 3.1 Договору про надання юридичних послуг від 23.06.2023 року № І-1333 Акт про надання юридичних послуг, який має слугувати підтвердженням надання юридичних послуг, що позбавляє суд можливості надати оцінку наданим послугам з правничої допомоги, задля подальшого розподілу витрат, понесених стороною на правничу допомогу.

В порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, ураховуючи задоволення первісного позову в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір у розмірі 1 073,60 грн.

В порядку ч. 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, з огляду на повну відмову у задоволенні зустрічного позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача за зустрічним позовом.

Керуючись Декларацією прав дитини, прийнятою резолюцією 1386 (ХIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, ст. ст. 19, 24, 55, 150, 155, 157, 160, 161 Сімейного кодексу України, ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 2, 4, 6-13, 19, 82, 89, 133, 137, 141, 257, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Первісний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дітей - задовольнити.

Визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком ОСОБА_3 .

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Шрамківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, про визначення місця проживання дітей, - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_5 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1 073,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення даного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 17 жовтня 2024 року.

Суддя: В.І. Галаган