Справа 688/3199/24
№ 2/688/929/24
Рішення

Іменем України

17 жовтня 2024 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області

у складі: головуючого - судді Цідик А.Ю.,

за участю: секретаря судового засідання Зінченка Д.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань у м. Шепетівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Судилківської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

встановив:

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її хресна мати ОСОБА_3 . Оскільки вона здійснювала догляд та поховання ОСОБА_3 , їй було видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 03.03.2014. 12.01.2001 року позивач одружилася з ОСОБА_4 , внаслідок чого змінила своє прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ». З листа ПП «Врожай-Агро-1» від 01.04.2024 року, позивачу стало відомо, що ОСОБА_3 склала заповіт на неї, який посвідчено 12.10.1999 року Судилківської сільською радою. До даного листа ПП «Врожай-Агро-1» додало копію договору оренди земельної ділянки та копію заповіту в якому зазначено, що заповіт складений у двох примірниках - один видається заповідачу, інший лишається в справах виконкому Судилківської сільської ради. За життя ОСОБА_3 склала заповіт, відповідно до якого все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_7 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на земельну ділянку з кадастровим номером :07:009:0267 площею 1,4877, що знаходиться на території Судилківської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області. 22.05.2024 представник позивача, адвокат Оніщук Є.О., звернувся з адвокатським запитом до Судилківської сільської ради про видачу належним чином завіреної копії заповіту ОСОБА_3 . Однак 31.05.2024 отримав відповідь, в якій зазначено, що згідно Закону України «Про нотаріат» копії документів, які зберігаються, видаються після смерті спадкодавця тільки тим спадкоємцям, що зазначені у заповіті, після подання ними свідоцтва про смерть заповідача. 11.06.2024 року ОСОБА_2 було видано дублікат заповіту, що має силу оригіналу, який зареєстровано в реєстрі під № 125.

Отримавши дублікат заповіту, позивач звернулася до приватного нотаріуса Шепетівського районного нотаріального округу Хмельницької області Огородник Л.Ю. за оформленням спадщини після смерті ОСОБА_3 , однак їй надали письмову відповідь, в якій вказано, що вона пропустила шестимісячний строк з часу відкриття спадщини та зазначено, що для оформлення спадщини необхідно звернутися до суду. Після смерті ОСОБА_3 спадкова справа не заводилася.

Через необізнаність про наявність заповіту, ОСОБА_2 пропустила 6-місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Враховуючи наявність у позивача поважних причин для пропуску встановленого строку, просила визначити їй додатковий 3 місячний строк для прийняття спадщини.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та просив їх задовольнити.

Представник Судилківської сільської ради у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, звернулася до суду із заявою про розгляд справи у її відсутність, не заперечувала щодо задоволення позовних вимог.

2.Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 18.07.2024 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 19.08.2024 року, яке було відкладено на 16.09.2024 за клопотанням представника позивача. Ухвалою суду від 16.09.2024 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 17.10.2024 року.

3.Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 03.03.2014. 12.01.2001 року позивач одружилася з ОСОБА_4 , внаслідок чого змінила своє прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ». З листа ПП «Врожай-Агро-1» від 01.04.2024 року, позивачу стало відомо, що ОСОБА_3 склала заповіт на ОСОБА_7 , який посвідчено 12.10.1999 року Судилківської сільською радою. До даного листа ПП «Врожай-Агро-1» додало копію договору оренди земельної ділянки та копію заповіту в якому зазначено, що заповіт складений у двох примірниках - один видається заповідачу, інший лишається в справах виконкому Судилківської сільської ради. За життя ОСОБА_3 склала заповіт, відповідно до якого все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_7 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на земельну ділянку з кадастровим номером :07:009:0267 площею 1,4877, що знаходиться на території Судилківської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області. 22.05.2024 представник позивача, адвокат Оніщук Є.О., звернувся з адвокатським запитом до Судилківської сільської ради про видачу належним чином завіреної копії заповіту ОСОБА_3 . Однак 31.05.2024 отримав відповідь, в якій зазначено, що згідно Закону України «Про нотаріат» копії документів, які зберігаються, видаються після смерті спадкодавця тільки тим спадкоємцям, що зазначені у заповіті, після подачі ними свідоцтва про смерть заповідача. 11.06.2024 року ОСОБА_2 було видано дублікат заповіту, що має силу оригіналу, який зареєстровано в реєстрі під № 125.

Отримавши дублікат заповіту, позивач звернулася до приватного нотаріуса Шепетівського районного нотаріального округу Хмельницької області Огородник Л.Ю. за оформленням спадщини після смерті ОСОБА_3 , однак їй надали письмову відповідь, в якій вказано, що вона пропустила шестимісячний строк з часу відкриття спадщини та зазначено, що для оформлення спадщини необхідно звернутися до суду.

Через необізнаність про наявність заповіту, ОСОБА_2 пропустила 6-місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилася; інших спадкоємців не має.

Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами: копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ; листом приватного нотаріуса Шепетівського районного нотаріального округу Огородник Л.Ю. № 196/01-16 від 14.06.2024; копією паспорта позивача; копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 ; копією дублікату заповіту № 125 від 12.10.1999 року, копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 313715 від 24.04.2008.

4.Норми права, які застосував суд.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Згідно зі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження особи на випадок своєї смерті.

Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

5.Оцінка суду.

Заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке.

У постанові Верховного Суду від 26 жовтня 2021 року у справі № 539/4424/20 (провадження № 61-14149св21), суд дійшов висновку про те, що вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. Суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженням, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Предметом спору у цій справі є вимога про надання додаткового строку для прийняття спадщини у зв`язку з тим, що, як стверджує позивач, він не знав про складення спадкодавцем на його користь заповіту, що й є поважною причиною пропуску такого строку.

Як встановлено судом, після смерті ОСОБА_3 позивач отримала листа ПП «Врожай-Агро-1» від 01.04.2024 року, зі змісту якого їй стало відомо, що ОСОБА_3 склала заповіт на неї. 11.06.2024 року ОСОБА_2 було видано дублікат заповіту, що має силу оригіналу, який зареєстровано в реєстрі під № 125.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2024 року у справі № 686/5757/23, суд дійшов висновку про те, що необізнаність про наявність заповіту може бути оцінена як поважна причина пропуску строку для прийняття спадщини винятково для осіб, які не є спадкоємцями за законом першої черги або кожної наступної черги спадкоємців за законом, у разі їх обізнаності про відсутність спадкоємців попередньої черги, які набували право на спадкування за законом.

Позивачка не належала до кола спадкоємців ОСОБА_3 , а тому, не знаючи про наявність заповіту, не мала підстав звертатися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом.

Отже, позивачем пропущений строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин.

Суд дійшов висновку, що у позивача, з огляду на її необізнаність про наявність заповіту, враховуючи свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права, були поважні причини пропуску строку для прийняття спадщини, а тому останній слід визначити додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом, з врахуванням воєнного стану в Україні, який суд вважає цілком достатнім у 2 місяці.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1217, 1233, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_2 до Судилківської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_2 додатковий строк в 2 місяці для прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Алла ЦІДИК