Ухвала

18 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 761/863/21-ц

провадження № 61-13853ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписна адвокатом Цвєтковим Глєбом Олександровичем, на постанову Київського апеляційного суду від 09 вересня 2024 року в складі колегії суддів: Мостової Г. І., Березовенко Р. В., Лапчевської О. Ф., в справі за позовом комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2021 року КП «Київтеплоенерго» звернулося з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у розмірі: заборгованість за спожиті до 30 квітня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 64 459,32 грн; заборгованість за спожите до 30 квітня 2018 року централізоване постачання гарячої води у розмірі 785,19 грн; інфляційну складову боргу у розмірі 5 806,76 грн та 3 % річних у розмірі 3 920,03 грн; заборгованість за спожите з 01 травня 2018 року централізоване опалення у розмірі 55 804,10 грн; заборгованість за спожите з 01 травня 2018 року централізоване постачання гарячої води у розмірі 1 433,28 грн; заборгованість за обслуговування вузла комерційного обліку у розмірі 83,49 грн; інфляційну складову боргу у розмірі 2 032,84 грн та 3 % річних у розмірі 2 251,80 грн; судові витрати.

Заочним рішенням Печерського районного суду міста Києва від 04 березня 2024 року в задоволенні позову КП «Київтеплоенерго» відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 09 вересня 2024 року апеляційну скаргу КП «Київтеплоенерго» задоволено. Заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 04 березня 2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. Позов КП «Київтеплоенерго» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь КП «Київтеплоенерго» заборгованість за спожите до 30 квітня 2018 року централізоване опалення у розмірі 64 459,32 грн; заборгованість за спожите до 30 квітня 2018 року централізоване постачання гарячої води у розмірі 785,19 грн; інфляційну складову боргу у розмірі 5 806,76 грн та 3 % річних у розмірі 3 920,03 грн; заборгованість за спожите з 01 травня 2018 року централізоване опалення у розмірі 55 804,10 грн; заборгованість за спожите з 01 травня 2018 року централізоване постачання гарячої води у розмірі 1 433,28 грн; заборгованість за обслуговування вузла комерційного обліку у розмірі 83,49 грн; інфляційну складову боргу у розмірі 2 032,84 грн та 3 % річних у розмірі 2 251,80 грн; вирішено питання про розподіл судових витрат.

16 жовтня 2024 року ОСОБА_1 через Електронний суд подала до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана адвокатом Цвєтковим Г. О., на постанову Київського апеляційного суду від 09 вересня 2024 року.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023, зокрема, визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

У касаційному порядку може бути здійснений перегляд судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, проте лише у випадках, визначених Кодексом (абзац четвертий пункту 7.5. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Верховний Суд як суд касаційної інстанції у цивільних справах із перегляду в касаційному порядку судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, має виконувати повноваження щодо усунення порушень норм матеріального та/або процесуального права, виправлення судових помилок і недоліків, а не нового розгляду справи та нівелювання ролі судів першої та апеляційної інстанцій у чиненні правосуддя та розв`язанні цивільних спорів (абзац п`ятий пункту 7.7. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Внормування процесуальних відносин у спосіб визначення в Кодексі підстав для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, можливе як виняток і лише у разі, коли це обумовлено потребами, що є значущими для дієвості та ефективності правосуддя, зокрема потребою розв`язання Верховним Судом як найвищим судом у системі судоустрою України складного юридичного питання, яке має фундаментальне значення для формування судами єдиної правозастосовної практики (абзац другий пункту 7.8. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Припис пункту 2 частини третьої статті 389 Кодексу, що встановлює один із «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, - визнання справи малозначною - є зрозумілим за змістом та передбачним за наслідками застосування. Зазначений припис Кодексу також має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності (пункт 7.9. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

Таким чином, ціна позову у цій справі становить 136 574,81 грн і не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В касаційній скарзі вказується, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики, оскільки судом апеляційної інстанції винесено рішення, в якому неправильно застосовані норми матеріального та порушено норми процесуального права, без урахування висновків Верховного Суду. Також постає питання захисту порушеного права у справі, що має значний суспільний інтерес та виняткове значення для учасника справи, рішення апеляційної інстанції має значний вплив на особисте життя, права та обов`язки особи, що не була долученою до розгляду справи, але суд виніс рішення, що порушує її права та обов`язки та права й обов`язки її сім`ї. Оскаржуване рішення апеляційного суду у малозначній справі порушує інтереси не тільки відповідача по справі, але й його дружини, усієї сім`ї, оскільки накладає на спільний сімейний бюджет безпідставні обов`язки щодо сплати коштів за послуги, які сім`я фактично не отримувала, оскільки ані чоловік ані дружина не були власниками квартир та не проживали в квартирах, щодо яких були б невиконанні обов`язки перед позивачем та визнано відповідача боржником. Дана касаційна скарга має виняткове значення для як для ОСОБА_1 та її сім`ї, так загалом для суспільства, оскільки перегляд неправильного рішення матиме вагоме значення для недопущення в майбутньому подібних незаконних рішень апеляційними судами і тим самим забезпечить дотримання законного права громадян на справедливе судочинство в подібних спорах, відновлення авторитету судової влади в суспільстві, виправлення прикрої недопустимої помилки суду апеляційної інстанції. Проте особа, яка подала касаційну скаргу, не обґрунтовує, чому саме касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та виняткове значення для особи та становить значний суспільний інтерес. Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженим судовим рішенням. І, відповідно, не свідчить, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та має виняткове значення для особи або ж становить значний суспільний інтерес.

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).

Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).

Таким чином, оскаржене судове рішення ухвалене у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою, яка підписана адвокатом Цвєтковим Глєбом Олександровичем, на постанову Київського апеляційного суду від 09 вересня 2024 року в справі за позовом комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков