Провадження № 2/522/1718/24
УХВАЛА

07 жовтня 2024 року Приморського районного суду міста Одеси у складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі судового засідання Сировій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Одесі клопотання представника відповідача адвоката Зайцева Миколи Павловича від 17 липня 2024 року про зупинення провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІІР Проперті» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики і договором поруки,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІІР Проперті» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики і договором поруки.

Ухвалою суду від 18 вересня 2023 року провадження по справі відкрито у порядку загального позовного провадження з викликом сторін з призначенням підготовчого засідання.

17 липня 2024 року до суду від представника відповідача адвоката Зайцева М.П. надійшло клопотання про зупинення провадження у цивільній справі №522/17975/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІІР Проперті» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики і договором поруки до набрання законної сили судового рішення у цивільній справі №521/2952/24 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним, яка знаходиться на розгляді Малиновського районного суду м. Одеси.

В обґрунтування клопотання представник зазначає, що він вважає, що існує об`єктивна неможливість розгляду справи №522/17975/23 до вирішення справи №521/2952/24, так як зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 клопотання підтримав, просив задовольнити. Представник позивача проти задоволення поданого клопотання заперечував.

Дослідивши матеріали справи, подане клопотання, вислухавши думку учасників справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Визначаючи наявність підстав, передбачених ст. 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у п. 6 ч. 1 цієї статті, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішенні питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Відповідно до роз`яснення, що містяться в пункті 33 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування судом норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» визначаючи наявність підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, врахувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Сторони не позбавлені можливості надати у даній справі докази, що дозволять встановити фактичні обставини у справі.

Отже, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи. Провадження у справі зупиняється до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору в даній справі №522/17975/23 є стягнення заборгованості за договором позики і договором поруки.

Предметом же справи №521/2952/24 за позовом за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 є визнання недійсним договору позики.

Проте, суд вважає, що право позивача на звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості виникає в силу Закону, а не договору, як спосіб захисту порушеного права.

Крім того, відповідачем вже заявлялося клопотання щодо зупинення провадження по справі №522/17975/23, посилаючись на стан свого здоров`я. Судом було відмовлено в його задоволенні на підставі того, що його інтереси в суді представляє залучений згідно доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги адвокат.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду Україні в постанові від 01 лютого 2017 року в справі № 6-1957цс16.

Отже, провадження у справі має зупинятись з чітким розумінням того, що підстава для зупинення провадження уже існує. Зазначена позиція викладена Верховним судом у постанові від 27.03.2019 року по справі № 906/1349/15.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої державою Україна, закріплено право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального звинувачення.

Таке право кореспондується з обов`язком добросовісного використання як сторонами, так і судом, своїх процесуальних прав та необхідністю утримуватися від дій, що зумовлюють затягування судового процесу та вживати наданих процесуальним законом заходів до скорочення періоду судового провадження. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції (пункт 35 Рішення ЄСПЛ від 07.07.1989 у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" та параграфи 66, 69 Рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до практики ЄСПЛ, питання про те, чи є розумним строк розгляду справи, повинен оцінюватись в контексті конкретних обставин справи і з урахуванням критеріїв, встановлених практикою Суду, зокрема, складність справи, дій заявника й учасників справи, а також важливості можливого результату судового процесу для заявника (див. SьЯmann v. Germany, рішення від 16.09.1996, § 48; Kudla v. Poland [GC], no. 30210/96, § 124).

З урахуванням викладеного, суд не вбачає об`єктивної неможливості розгляду даної справи без вирішення цивільної справи №521/2952/24 за позовом за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , про визнання договору позики недійсним, оскільки зазначені справи не взаємопов`язані.

За викладених обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника відповідача про зупинення провадження у справі.

Керуючись ст. 251, 253, 260-261 ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Зайцева Миколи Павловича від 17 липня 2024 року про зупинення провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІІР Проперті» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики і договором поруки відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. Б. Свячена