КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ОДЕСИ
_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-з/947/585/24
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

21.10.2024 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м. Одеси Скриль Ю.А., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Борздих К.В. про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

12.09.2024 до Київського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

18.10.2024 позивачем подано заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на автомобіль марки Honda Accord, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ІНТЗ/VIN НОМЕР_2 , зареєстрований на ОСОБА_3 .

В обґрунтування посилався на те, що вказаний автомобіль, що у шлюбі з відповідачем вони придбали автомобіль марки Honda Accord, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідач у серпні 2024 року перереєструвала на ОСОБА_3 для уникнення його поділу, а тому він вважає, що для забезпечення позову необхідно накласти арешт на цей автомобіль,що обумовлюється тим, що відповідач має реальну можливість ще раз перереєструвати автомобіль на іншу особу, пошкодити автомобіль в аваріях, що унеможливить реальне виконання рішення. З огляду на викладене просить накласти арешт на автомобіль Honda Accord, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ІНТЗ/VIN НОМЕР_2 , зареєстрований на ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України дана заява розглядається без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, доводи заяви, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Статтею 150 Цивільного процесуального кодексу України передбачено види забезпечення позову, якими є 1) накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладення арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) заборона вчиняти певні дії; 3) встановлення обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) заборона іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупинення митного оформлення товарів чи предметів; 9) арешт морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) інші заходи у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

Позивач ОСОБА_1 у позовній заяві серед іншого заявив вимогу про визнання автомобіля марки Honda Accord, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ІНТЗ/VIN НОМЕР_2 , об`єктом спільної сумісної власності подружжя та визнати за позивачем право власності на 1/2 частину вказаного автомобіля.

Заява представника позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню з таких підстав.

У заяві про забезпечення позову позивач просить накласти арешт на автомобіль марки Honda Accord, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ІНТЗ/VIN НОМЕР_2 , зареєстрований на ОСОБА_3 , при цьому надано інформацію з Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях (Філія ГСЦ МВС) (РСЦ ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях) від 26.09.2024, відповідно до якої підтверджено, що 08.08.2024 вказаний транспортний засіб, що є предметом спору за позовом ОСОБА_1 , на підставі договору купівля-продажу, укладеного в ТСЦ№ 5142 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях, перереєстровано на нового власника ОСОБА_3 .

Тобто наразі не існує автомобіля марки Honda Accord, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ІНТЗ/VIN НОМЕР_2 , який був би зареєстрований за відповідачем ОСОБА_2 .

Крім того, у позовній заяві позивач не оспорює договір відчуження автомобіля автомобіля марки Honda Accord, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що був укладений між ОСОБА_2 , з однієї сторони, та ОСОБА_3 , з іншої сторони, та не заявляє вимог щодо витребування цього майна із чужого незаконного володіння, а вимагає визнання його частки цього автомобіля, отже позовні вимоги не узгоджуються із вимогою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на цей автомобіль, адже в даному випадку немає підстав стверджувати те, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Також, забезпечення позову, відповідно до норм ЦПК України, суд застосовує, з метою гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. На даний час автомобіль марки Honda Accord, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ІНТЗ/VIN НОМЕР_2 , зареєстрований за ОСОБА_3 , а отже, у разі накладення арешту на цей автомобіль, можуть бути порушені законні права та інтереси останньої.

Посилання заявника на те, що заходи забезпечення у виді накладення арешту на майно слід застосувати задля уникнення можливості відповідачки ще раз перереєструвати автомобіль на іншу особу, безпідставними, оскільки як уже зазначалося саме ОСОБА_3 наразі є власником автомобіля, якому належить право розпоряджатися цим майном.

Дотримуючись принципів здійснення цивільного судочинства, враховуючи наявні у суду відомості про належність спірного майна, а також співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, спосіб захисту своїх порушених прав, обраний позивачем, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя Скриль Ю. А.