Номер провадження по справі 2/387/383/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 жовтня 2024 року селище Добровеличківка
Добровеличківський районний суд Кіровоградської області у складі
головуючого судді Солоненко Т. В.
за участю секретаря судового засідання Косюг І.В.
представника позивача ОСОБА_1
позивача ОСОБА_2
Служби у справах дітей
Добровеличківської селищної ради Яценко В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Добровеличківської селищної ради Новоукраїнського району Кіровоградської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,
ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 та Добровеличківської селищної ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, в якому просить позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з відповідачки аліменти на утримання ОСОБА_4 в розмірі частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму доходів громадян на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття, на особовий рахунок дитини.
Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_2 проживав у цивільному шлюбі з ОСОБА_3 . Під час спільного проживання у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_4 . Відповідачка ОСОБА_5 у 2021 року покинула свого сина ОСОБА_6 біля позивача, а сама проживає у своїх батьків в с. Липняжка. Таким чином, ОСОБА_3 ніяким чином не виконує свої батьківські обов`язки відносно свого сина ОСОБА_6 , проживає окремо від сина, оздоровленням дитини не займається, станом здоров`я не цікавиться, веде аморальний спосіб життя, неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності, схильна до суїциду. Увесь цей час вихованням сина позивач займається самостійно, дитина перебуває на повному матеріальному забезпеченні батька. За наведених обставин, з метою захисту прав дитини, а також те, що має місце факт ухилення відповідачки від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню малолітнього сина, позивач звернувся з цим позовом до суду про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини.
Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 16 серпня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання.
Відзив на позов не надходив.
Ухвалою суду від 09 вересня 2024 року постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті на 08 жовтня 2024 року.
Позивач та його представник у судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та додатково зазначили, що відповідачка не проявляє жодного інтересу до долі сина. За весь час проживання ОСОБА_6 з батьком (з 2023 року) жодного разу не навідалася до дитини, веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, схильна до суїциду. Зазначили, що саме через ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків та через негативну поведінку матері, свідомого нехтування нею своїми обов`язками, позивач звернувся з позовом до суду. Окремо позивач зауважив на тому, що наразі місце знаходження відповідачки не відоме, позаяк остання не місцем проживання не з`являється, з огляду на що, позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Представник Служби у справах дітей Добровеличківської селищної ради Яценко В.В.в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пояснюючи тим, що сім`я ОСОБА_3 тривалий час перебуває на обліку в службі у справах дітей, за який працівниками служби систематично перевірялись і встановлювались неналежні умови проживання. Додала, що відповідачка має двох малолітніх дітей, сина ОСОБА_6 та дочку ОСОБА_7 , і не виконує своїх батьківських обов`язків по відношенню до обох дітей. Старший син з 2023 року проживає разом батьком (позивачем). Молодша дочка ОСОБА_7 з квітня 2024 року влаштована в патронатну сім`ю, і за цей час відповідачка жодного разу не навідала диниту. Також представник третьої особи зауважила на схильності відповідачки до суїциду, спроби якого остання неодноразово вчиняла в присутності своїх малолітніх дітей.
Відповідачка у судові засідання ані 09 вересня 2024 року, ані 08 жовтня 2024 року не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена в порядку передбаченому ЦПК України. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи іншого змісту на адресу суду не надходило.
10.09.2024 на офіційному вібпорталі "Судова влада України" було розміщено оголошення про виклик відповідачки ОСОБА_3 в судове засідання.
Відповідно до частини 11 статті 128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Додатково про дату, час та місце розгляду справи відповідачка повідомлялася по номеру телефону, який наявний у справі, однак зв`язатися з абонентом не вдалося, дзвінки було скасовано, абонент відсутній в мережі, про що складено довідку секретарем судового засідання.
Згідно із ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
За таких обставин, суд вважає можливим відповідно до статтей 223, 280 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідачки на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно із ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі не подання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Заслухавши осіб, які прибули в судове засідання, дослідивши матеріали цивільної справи суд дійшов наступного висновку.
Частиною 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Тишківка Добровеличківського району Кіровоградської області. Її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого Тишківською сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області 23.06.2020 (а.с. 16).
Відповідно до довідки №304, виданої 29.05.2024 виконавчим комітетом Тишківської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно зареєстрований із сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та є головою домоволодіння, що зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , згідно книги домогосподарського обліку Тишківської сільської ради на 2021-2025 року. (а.с. 14)
Відповідно до довідки №305, виданої 29.05.2024 виконавчим комітетом Тишківської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 та на його утриманні знаходиться син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з батьком за вказаною адресою. (а.с. 15)
Відповідно до характеристики ОСОБА_2 , виданої Фермерським господарством «Майя-Агро», ОСОБА_2 за час роботи зарекомендував себе як відповідальний, сумлінний і кваліфікований працівник. Має високі професійні якості, володіє необхідними знаннями та навичками для виконання своїх посадових обов`язків, дисциплінований та пунктуальний, є активним членом колективу і завжди готовий допомогти іншим, користується повагою у колективі. (а.с. 9)
Як вбачається з інформаційної довідки Національної поліції України ОСОБА_3 притягувалась до адміністративної відповідальності (а.с. 19).
Виконавчим комітетом Добровеличківської селищної ради Новоукраїнського району Кіровоградської області рішенням №111 від 20.06.2024 затверджено Висновок органу опіки і піклування про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки ОСОБА_3 відносно малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 36)
Як слідує з висновку органу опіки і піклування затвердженого рішенням виконавчого комітету Добровеличківської селищної ради №111 від 20.06.2024, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 , є матір`ю малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , стосовно яких не виконує батьківські обов`язки. 19 квітня 2024 року ОСОБА_3 написала заяву до служби у справах дітей Добровеличківської селищної ради щодо влаштування її малолітньої доньки ОСОБА_8 в сім`ю патронатного вихователя на час подолання складних життєвих обставин. 25 квітня 2024 року рішенням виконавчого комітету Добровеличківської селищної ради ОСОБА_7 було влаштовано до патронатної родини. За час перебування дитини в патронаті мати жодного разу не відвідала дочку, не цікавиться її життям та здоров`ям, не створює належних умов для повернення дитини в родину. ОСОБА_4 з квітня 2024 року проживає біля батька ОСОБА_2 в с. Тишківка. Відповідно до довідки-характеристики від 10.06.2024 № 670 на ОСОБА_3 , виданої Липнязьким статостинським округом, Віта Віталіївна на території Липнязької сільської ради зарекомендувала себе з негативної сторони. Вона не працює, не займається вихованням дітей, часто залишає дітей без догляду. Характер неврівноважений, часто зловживає спиртними напоями. За інформацією ВП №2 (смт. Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУПН в Кіровоградській області ОСОБА_3 схильна до суїцидальних дій у присутності малолітніх дітей та неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності. Спеціалістами служби у справах дітей Добровеличківської селищної ради, центру надання соціальних послуг населенню Добровеличківської селищної ради, представниками ювенальної превенції Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області проводились обстеження умов проживання малолітніх дітей під час яких було виявлено бруд у помешкані, відсутність приготовленої їжі та продуктів харчування, неодноразово проводилися бесіди, надавалися рекомендації щодо проходження лікування від алкогольної залежності. За наведеного, орган опіки і піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відносно малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 13)
За клопотанням представника позивача судом було допитано свідка ОСОБА_9 . Свідок повідомив, що перебуває з позивачем у справі у товариських відносинах, проживають по сусідству. З приводу відомих йому обставин повідомив, що ОСОБА_3 , на його переконання, є безвідповідальна мати, веде аморальний спосіб життя, до сина ОСОБА_6 не навідується. На даний час вихованням ОСОБА_6 займається виключно батько (позивача). Мати дитини свідок не бачив більше року. Додатково зазначив, що в той період, коли ОСОБА_6 проживав з мамою, остання шантажувала батька (позивача) шляхом погроз, що не дасть йому дитину бачити, при цьому метою такого шантажу було збагачення за рахунок позивача. Також повідомив, що за час спільного проживання позивача та відповідача, він неодноразово бачив, як ОСОБА_3 залишала Назара одного без нагляду в дитячому відочку, і були випадки коли Назав випадав з візочка, внаслідок чого отримував забої.
За правилами ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Частинами 1-5 ст. 150 Сімейного кодексу України закріплено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.
Згідно із вимогами ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Частиною 1 статті 164 СК України визначено: мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Відповідно до ч. 3 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.
В пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» проголошено: кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»).
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 дійсно ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зокрема: свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками і не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини; не спілкується з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини; не піклується про стан її здоров`я; побутові умови облаштування будинку не покращила; вживання алкоголю не припинила. Поряд з цим суд зважає на схильність ОСОБА_3 до суїцидальних дій у присутності малолітніх дітей.
Враховуючи вищевикладене, на думку суду позов є обґрунтованим, оскільки під час розгляду справи встановлено факт невиконання батьківських обов`язків відповідачкою по відношенню до свого малолітнього сина, тому суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог та необхідність їх задоволення, оскільки цього вимагають інтереси дитини.
Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
За приписами положень ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Відповідно до частини другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
В силу вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів.
Згідно із частиною другою статті 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до статті 247 Сімейного кодексу України встановлення опіки та піклування не припиняє права дитини на отримання пенсії, аліментів, відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника та інших соціальних виплат, призначених дитині відповідно до законів України, а також права власності дитини на ці виплати.
За змістом ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
При дослідженні обставин справи судом враховується той факт, що відповідачка будь-яких заперечень щодо розміру аліментів до суду не надала, є особою працездатного віку, не надала доказів, щодо свого місця роботи чи перебування на обліку в Державній службі зайнятості. Крім цього, не надала доказів про свій стан здоров`я, зокрема який впливає на працездатність, наявність чи відсутність на праві власності, володінні та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, а також не надала будь-яких інших доказів, які б давали підстави вважати, про неможливість надання нею допомоги на утримання дитини. Зазначені обставини не можуть свідчити про наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють надання матір`ю матеріальної допомоги дитині щомісячно.
Враховуючи вищевикладене, вимога про стягнення аліментів на утримання датини є обґрунтованою та вбачаються усі підстави для її задоволення.
Що стосується зазначення в позовній заяві Добровеличківську селищну раду Новоукраїнського району Кіровоградської області відповідачем у справі, суд зважає, що в даних правовідносинах Добровеличківська селищна рада Новоукраїнського району Кіровоградської області є неналежним відповідачем і позивачем фактично не заявлено позовних вимог до ради, що є наслідком часткового задоволення позову.
Згідно із ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Виходячи з положень наведеної норми, із відповідачки належить стягненню на користь позивача понесені витрати зі сплати судового збору за вимогою про позбавлення батьківських прав.
Враховуючи те, що відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору у справах про стягнення аліментів, тому відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідачки в дохід держави судовий збір за позовну вимогу про стягнення алміментівв розмірі 1211,20 грн .
На підставі викладеного, статтями 164, 166, 167, 171, 180-182, 248 СК України, статтями 4, 12, 13, 76-83, 141, 142, 197, 200, 206, 263-265 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Добровеличківської селищної ради Новоукраїнського району Кіровоградської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, задовольнити частково.
Позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно її неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Тишківка Добровеличківського району Кіровоградської області.
В позові до Добровеличківської селищної ради Новоукраїнського району Кіровоградської області відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 (однієї/четвертої) частки всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Стягнення аліментів розпочати з 14.06.2024.
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1211 ( одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 1211 ( одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Роз`яснити ОСОБА_3 , що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав також неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

В порядку п.4. ч.5 ст.265 ЦПК України зазначаються такі реквізити сторін :

позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач - ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_8 , жителька АДРЕСА_2 , РНОКПП в матеріалах справи відсутній.

Повний текст рішення складено та підписано 18.10.2024

Суддя Таїсія СОЛОНЕНКО