Справа №487/3167/23
Провадження №22-ц/812/1704/24
У Х В А Л А

21жовтня 2024 року м.Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі судді Базовкіної Т.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана її представником адвокатом Нікітіною Юлією Валеріївною на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 травня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 12 червня 2023 року по справі №487/3167/23 та поворот його виконання,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 травня 2024 р. заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 12 червня 2023 року по справі №487/3167/23 та поворот його виконання задоволена частково.

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 12 червня 2023 р. по справі №487/3167/23 задоволена.

Скасовано судовий наказ по справі №487/3167/23 (провадження №2-н/487/684/23) від 12 червня 2023 р.

Заява ОСОБА_1 про поворот виконання судового наказу від 12 червня 2023 р. по справі №487/3167/23 залишено без задоволення.

Роз`яснено стягувачу його право на звернення з тією самою вимогою до суду у порядку спрощеного позовного провадження.

14 жовтня 2024 р. представник ОСОБА_1 адвокат Нікітіна Ю.В. через ситсему «Електронний суд» подала апеляційну скаргу на ухвалу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження. Підставою поновлення строку ОСОБА_2 зазначила те, що ОСОБА_1 , на час проведення повномаштабного вторгнення Російської Федерації на територію України, виїхала до Республіки Польша, де на даний час тимчасово перебуває. Не може в повній мірі скористатись захистом своїх прав. Кім того представник зазначає, що ОСОБА_1 також не отримувала кореспонденцію від ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» та про наявність боргу не знала, а те, що її колишній чоловік користується квартирою та не сплачує за електричну енергію було для неї новиною. Так, нічого не порушуючи, вона вимушена поновлювати свої права в судовому порядку. Адвокат зауважує, що ОСОБА_1 не є фахівцем в області права , вона та її мати спільними зусиллями намагались вирішите безпідставне списання з неї коштів. Крім того, з підстав своєї юридичної необізнаності ОСОБА_1 чекала три місяці, а саме з 28 червня 2024 р. по 23 весресня 2024 р. на довідку від державного виконавця, щоб надати суду доказ про дійсну суму примусово стягнутих з неї коштів.

Відповідно до частини 1 статті 354 ЦПК апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому копію ухвали не було вручення у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження у разі подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення повного судового рішення (частини 2 статті 354 ЦПК).

З матеріалів, доданих до апеляційної скарги, зокрема копії заяви ОСОБА_1 від 28 червня 2024 р. до Державного виконавця Заводського ВДВС у м. Миколаєві Південного МУ МЮ (м.Одеса) про надання розрахунку щодо сум та дат, примусово стягнутих з неї в рахунок виконання судового наказу Завоського районного суду м. Мколаєва від 12 червня 2023 р. З тексту зазначеної заяви вбачається, що на момент її подачі ОСОБА_1 вже була обізнана про існування оскаржуваної ухвали, проте протягом строку, передбаченого на оскарження ухвали суду першої інстанції, апеляційну скаргу не подала.

Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша стаття 44 ЦПК України).

Водночас, матеріали, додані до апеляційної скарги, не містять доказів поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду від 21 травня 2024 р., а підстави для його поновлення, зазначені в апеляційній скарзі суд вважає неповажними.

За приписами частини 3 статті 357 ЦПК, якщо зазначені апелянтом підстави поновлення строку визнані неповажними, суд залишає апеляційну скаргу без руху для зазначення інших підстав поновлення строку.

Керуючись статями 354, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Підстави поновлення строку на апеляційне оскарження ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 травня 2024 року, викладені в апеляційній скарзі та в клопотанні про поновлення строку ОСОБА_1 , яка підписана її представником адвокатом Нікітіною Юлією Валеріївною, визнати неповажними.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана її представником адвокатом Нікітіною Юлією Валеріївною на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 травня 2024 року залишити без руху.

Апелянту надати десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для зазначення інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Невиконання вимог ухвали у зазначений строк є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.М. Базовкіна