Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.10.2024 Справа №607/15461/24 Провадження №2/607/3220/2024

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О.Я.,

за участі секретаря судового засідання Баб`як Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» (далі - ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС») ОСОБА_2 у липні 2024 року звернулась до суду через систему «Електронний суд» із позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 0.035.2.0818.ФО_К від 15 серпня 2018 року у розмірі 25 717,32 грн, з яких: 4 600,50 грн - заборгованість по тілу кредиту (прострочена на дату подання позовної заяви); 8 639,87 грн - прострочена заборгованість по тілу кредиту; 53,15 грн - проценти за кредитом (прострочені на дату подання позовної заяви), 1 331,86 грн - прострочені проценти за кредитом, 867,10 грн - комісія за обслуговування кредиту (прострочена на дату подання позовної заяви), 8 671,00 грн - прострочена комісія за обслуговування кредиту, 1 553,84 грн - штрафи, пеня, а також стягнути судові витрати: 2 422,40 грн судового збору, 5 000,00 грн витрати на професійну правничу допомогу.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15 серпня 2018 року між АТ «ЮНЕКС БАНК», правонаступником якого є ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 0.035.2.0818.ФО_К відповідно до умов якого, останній було надано кредит у розмірі 29 000 грн, терміном користування до 15 серпня 2021 року (день остаточного повернення кредиту), а позичальник зобов`язується повернути отримані кредитні кошти, сплатити комісії, нараховані проценти за користування кредитом та інші платежі в порядку, в строки та на умовах, передбачених цим договором, а також виконати інші умови цього договору.

Відповідно до Графіку погашення кредит надавався строком з 15 серпня 2018 року по 13 серпня 2021 року. За цей період ОСОБА_1 , крім тіла кредиту 29 000,00 грн, мала ще також сплатити проценти за користування кредитом у сумі 5 581,96 грн та комісії за обслуговування кредиту у сумі 31 215,60 грн. Всього сума платежів за кредитом протягом дії Договору мала скласти 65 797,56 грн.

Факт видачі Акціонерним товариством «ЮНЕКС БАНК» та отримання ОСОБА_1 коштів за кредитним договором № 0.035.2.0818.ФО_К від 15 серпня 2018 року підтверджується випискою за особовим рахунком Позичальника.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, однак відповідачка зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 31 березня 2021 року утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 25 717,32 грн, яка складається з яких: 4 600,50 грн - заборгованість по тілу кредиту (прострочена на дату подання позовної заяви); 8 639,87 грн - прострочена заборгованість по тілу кредиту; 53,15 грн - проценти за кредитом (прострочені на дату подання позовної заяви), 1 331,86 грн - прострочені проценти за кредитом, 867,10 грн - комісія за обслуговування кредиту (прострочена на дату подання позовної заяви), 8 671,00 грн - прострочена комісія за обслуговування кредиту, 1 553,84 грн - штрафи, пеня.

28 березня 2021 року на електронному майданчику (електронна торгова система) ТОВ «Смарттендер» відбувся електронний аукціон з продажу лоту № 1 до складу якого входили права вимоги за кредитними договорами фізичних осіб, організатором аукціону та власником активів якого було - АТ «ЮНЕКС БАНК». Переможцем електронного аукціону є ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС», що підтверджується протоколом електронного аукціону № UA-РS-2021-03-19-000106-1 від 28 березня 2021 року.

31 березня 2021 року між АТ «ЮНЕКС БАНК» (Клієнт) та ТОВ «ФК`ОМЕГА ФІНАНС» (Фактор) укладено Договір факторингу № 31/03-2021. Відповідно до умов даного Договору ТОВ «ФК`ОМЕГА ФІНАНС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «ЮНЕКС БАНК», у тому числі і до відповідачки ОСОБА_1 за кредитним договором № 0.035.2.0818.ФО_К від 15 серпня 2018 року.

Таким чином, ТОВ «ФК`ОМЕГА ФІНАНС» набуло статус нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 0.035.2.0818.ФО_К від 15 серпня 2018 року.

Станом на 31 березня 2021 року сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 0.035.2.0818.ФО_К від 15 серпня 2018 року перед новим кредитором ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» складає 25 717,32 грн, з яких: 4 600,50 грн - заборгованість по тілу кредиту (прострочена на дату подання позовної заяви); 8 639,87 грн - прострочена заборгованість по тілу кредиту; 53,15 грн - проценти за кредитом (прострочені на дату подання позовної заяви), 1 331,86 грн - прострочені проценти за кредитом, 867,10 грн - комісія за обслуговування кредиту (прострочена на дату подання позовної заяви), 8 671,00 грн - прострочена комісія за обслуговування кредиту, 1 553,84 грн - штрафи, пеня.

18 травня 2021 року ТОВ «ФК`ОМЕГА ФІНАНС» направило на адресу відповідачки повідомлення про відступлення права вимоги № 04-21/531/Ф і надало строк для погашення суми заборгованості за кредитним договором № 0.035.2.0818.ФО_К від 15 серпня 2018 року, яка складає 25 717,32 грн.

Повідомлення про відступлення права вимоги № 04-21/683/Ф від 21 травня 2021 року було направлено за адресою місця реєстрації відповідачки та особисто отримано нею під підпис.

Станом на день звернення до суду з даним позовом відповідачка жодним чином не відреагувала на вимогу позивача і борг не погасила.

Оскільки такі дії ОСОБА_1 порушують права позивача як нового кредитора, це стало підставою його звернення до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» заборгованості у розмірі 25 717,32 грн, а також судових витрат: 2 422,40 грн судового збору та 5 000,00 грн витрат на професійну правову допомогу.

Ухвалою судді від 18 липня 2024 року відкрито провадження у справі № 607/15461/24 та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

У судове засідання представник ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» Кумко О.Д. не з`явилася, у прохальній частині позовної заяви просила розгляд справи проводити без участі представника позивача, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, однак позовні вимоги визнала, повідомила суду, що дійсно отримувала кредит та має намір його повернути, про що подала відповідну письмову заяву.

За вказаних обставин, з підстав, визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, зміст заяви ОСОБА_1 про визнання позову, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково з наступних підстав.

Частини 1, 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначають, що відповідач може визнати позов на будьякій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що 15 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до АТ «ЮНЕКС БАНК» з метою отримання банківських послуг та підписала заяву-анкету на видачу кредиту.

15 серпня 2018 року між АТ «ЮНЕКС БАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 0.035.2.0818.ФО_К (далі - Договір), згідно з умовами якого банк на умовах цього договору надає позичальнику кредит у сумі 29 000,00 грн, терміном користування до 15 серпня 2021 року, а позичальник зобов`язується повернути отримані кредитні кошти, сплатити комісії, нараховані проценти за користування кредитом та інші платежі в порядку, в строки та на умовах, передбачених цим договором, а також виконати інші умови цього договору.

Так, п. 1.4 Договору визначено, що позичальник у будь-якому випадку зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни, встановлені цим договором, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової домовленості сторін або достроково, відповідно до умов договору або чинного законодавства України. Кредит вважається повернутим в момент зарахування суми кредиту в повному обсязі на відповідні рахунки банку з обліку заборгованості позичальника за цим договором.

Відповідно до п. 1.5 Договору за користування кредитом позичальник сплачує: проценти за користування кредитом - щомісячно, із розрахунку фіксованої процентної ставки 12,00% річних; комісію за надання кредиту одноразово в розмірі 0,00% від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1 цього договору; комісію за обслуговування кредиту - щомісячно у розмірі 2,99 % від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1 цього договору, яка включається до складу щомісячних ануїтетних платежів.

Пунктом 2.1 Договору визначено, що надання кредиту здійснюється шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_1 в банку, код банку НОМЕР_2 , за умови сплати позичальником комісій (у разі наявності), встановлених п. 1.5.2 договору.

Пунктом 2.3 Договору визначено, що погашення кредиту, комісії за обслуговування кредиту та нарахованих процентів здійснюється позичальником щомісячно в період з 01 до 10 (включно) число кожного місяця протягом строку дії цього договору, починаючи з місяця, наступного за місяцем підписання цього договору, в сумі 1 831,10 грн. Якщо 10-те число припадає на неробочий день, погашення платежу здійснюється позичальником в останній робочий день перед таким неробочим днем. Погашення останнього платежу здійснюється не пізніше останнього дня строку кредиту, визначеного в п. 1.1 цього договору.

Згідно п. 2.4 Договору погашення заборгованості за кредитом, комісії за обслуговування кредиту та процентами, а також інших платежів, передбачених умовами цього договору, здійснюється за допомогою регулярного платежу, який був встановлений на поточний (картковий) рахунок № НОМЕР_3 позичальника, шляхом безготівкового перерахування суми платежу, визначеного в п. 2.3 цього Договору, та суми інших платежів (при наявності) на рахунок № НОМЕР_4 в АТ «ЮНЕКС БАНК», код банку 322539.

Пунктом 2.6 Договору визначено, що день виникнення простроченої заборгованості починається з наступного дня після закінчення періоду для оплати платежу зазначеного в п. 2.3 цього договору. Погашення простроченої заборгованості за цим договором здійснюється банком самостійно з рахунку у відповідних частинах на відповідні рахунки з обліку заборгованості за кредитом, процентами та іншими платежами, передбаченими цим договором у відповідності до черговості погашення заборгованості, що визначена цим договором. При наявності на рахунку будь-якої суми грошових коштів та/або якщо на рахунку немає достатньої суми грошових коштів для погашення простроченої заборгованості, банк здійснює погашення заборгованості в порядку та в черговості передбаченої п. 2.8 цього договору.

Відповідно до п. 3.2.2 Договору встановлено, що позичальник зобов`язується сплачувати щомісячно платіж по кредиту, комісію за обслуговування та нараховані проценти згідно п. 2.3, 2.4 цього договору, забезпечити повернення отриманого кредиту, комісію за обслуговування і сплату нарахованих процентів та комісій у встановлені цим договором строки.

Пунктом 4.1 Договору передбачено, що за порушення строків повернення кредиту та/або комісії за обслуговування та/або процентів та/або комісій позичальник сплачує банку додатково до встановленої за кредитом процентної ставки пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від суми зазначеної простроченої заборгованості (суми кредиту та/або комісії за обслуговування та/або процентів та/або комісій), розрахованої за кожний день прострочення платежу, включаючи день сплати заборгованості. Сума пені не може бути більшою за 15 процентів суми простроченого платежу.

Згідно з копією графіку погашення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів, обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за кредитним договором № 0.035.2.0818.ФО_К від 15 серпня 2018 року, загальна сума платежів за кредитом протягом дії Договору складає 65 797,56 грн.

Із копії паспорта споживчого кредиту встановлено, що АТ «ЮНЕКС БАНК» було видано ОСОБА_1 кредит у сумі 29 000,00 грн, встановлено строк кредитування, розмір процентної ставки, пені, штрафу, комісії.

На підтвердження надання банком кредитних коштів та користування ними ОСОБА_1 надано виписку по особовому рахунку за період з 15 серпня 2018 року по 31 березня 2021 року.

28 березня 2021 року на електронному майданчику (електронна торгова система) ТОВ «Смарттендер» відбувся електронний аукціон з продажу лоту № 1 до складу якого входили права вимоги за кредитними договорами фізичних осіб, організатором аукціону та власником активів якого було - АТ «ЮНЕКС БАНК». Переможцем електронного аукціону є - ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС», що підтверджується протоколом електронного аукціону № UA-РS-2021-03-19-000106-1 від 28 березня 2021 року.

31 березня 2021 року між АТ «ЮНЕКС БАНК» (Клієнт) та ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» (Фактор) укладено Договір факторингу № 31/03-2021. Відповідно до умов даного Договору ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «ЮНЕКС БАНК», у тому числі і до відповідачки ОСОБА_1 за кредитним договором № 0.035.2.0818.ФО_К від 15 серпня 2018 року.

Таким чином, ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» набуло статус нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 0.035.2.0818.ФО_К від 15 серпня 2018 року.

Факт оплати за договором факторингу підтверджується даними платіжного доручення № 63 від 31 березня 2021 року про сплату 4 850 000,00 грн, що узгоджується з умовами договору.

18 травня 2021 року ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» направило на адресу відповідачки повідомлення про відступлення права вимоги № 04-21/531/Ф і надало строк для погашення суми заборгованості за кредитним договором № 0.035.2.0818.ФО_К від 15 серпня 2018 року, яка складає 25 717,32 грн.

Ця вимога позивача була залишена ОСОБА_1 без реагування, а відтак ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» звернулося до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Отож, до виниклих між сторонами правовідносин підлягають застосуванню наступні норми права.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, чинних на час виникнення спірних правовідносин, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України від 15 листопада 2016 року № 1734-VIII «Про споживче кредитування» для цілей обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтями 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Судом встановлено та відповідачкою визнається, що ОСОБА_1 отримала у АТ «ЮНЕКС БАНК» кредит в сумі 29 000,00 грн з фіксованою процентною ставкою 12% річних, строком на 36 місяців. АТ «ЮНЕКС БАНК» свої зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі, надавши відповідачці кредит на умовах, передбачених кредитним договором, яким є заява від 15 серпня 2018 року. ОСОБА_1 , у свою чергу, свої зобов`язання за кредитним договором не виконувала належним чином, що призвело до виникнення заборгованості.

Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: (1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); (2) правонаступництва; (3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); (4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до договору факторингу № 31/03-2021 від 31 березня 2021 року, реєстрів прав вимоги, акту прийому-передачі прав вимоги та платіжного доручення № 63 від 31 березня 2021 року до цього договору, до ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» перейшло право вимоги за кредитним договором № 0.035.2.0818.ФО_К від 15 серпня 2018 року.

Відповідно до повідомлення про відступлення права вимоги від 18 травня 2021 року № 04-21/531/Ф, опису вкладення № 927, фіскального чеку та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» повідомило відповідачку про укладення договору факторингу № 31/03-2021 від 31 березня 2021 року, наявність заборгованості в сумі 25 717,32 грн, яку просило сплатити на відповідні реквізити, та звернення до суду у разі не виконання зобов`язання.

За змістом виписок по особовому рахунку за період з 15 серпня 2018 року по 31 березня 2021 року, з 11 жовтня 2018 року по 31 березня 2021 року, з 30 листопада 2018 року по 31 березня 2021 року, з 11 грудня 2018 року по 31 березня 2021 року, заборгованість відповідачки по кредиту перед АТ «ЮНЕКС БАНК» склала 25 717,32 грн, з яких: 4 600,50 грн - заборгованість по тілу кредиту (прострочена на дату подання позовної заяви); 8 639,87 грн - прострочена заборгованість по тілу кредиту; 53,15 грн - проценти за кредитом (прострочені на дату подання позовної заяви), 1 331,86 грн - прострочені проценти за кредитом, 867,10 грн - комісія за обслуговування кредиту (прострочена на дату подання позовної заяви), 8 671,00 грн - прострочена комісія за обслуговування кредиту, 1 553,84 грн - штрафи, пеня.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позов необхідно задовольнити частково, шляхом стягнення з відповідачки в користь позивача заборгованості за кредитним договором № 0.035.2.0818.ФО_К від 15 серпня 2018 року в сумі 16 179,22 грн, з яких: 4 600,50 грн - заборгованість по тілу кредиту (прострочена на дату подання позовної заяви); 8 639,87 грн - прострочена заборгованість по тілу кредиту; 53,15 грн - проценти за кредитом (прострочені на дату подання позовної заяви), 1 331,86 грн. - прострочені проценти за кредитом, 1 553,84 грн - штрафи, пеня.

Щодо стягнення з відповідачки комісії на користь позивача, суд встановив наступне.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку, загальна сума нарахованих відповідачці комісій становить 9 538,10 грн.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09 грудня 2019 року у справі № 524/5152/15-ц (провадження № 61-8862сво18) зробив висновок, що: «надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при виконання прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику.»

Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21) зазначила, що «комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

У постанові від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження № 61-4202сво22) Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду зробив висновок про те, що «якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

У кредитному договорі № 0.035.2.0818.ФО_К від 15 серпня 2018 року сторонами не обумовлено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту. При цьому, до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування».

Враховуючи, що банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні Договору, тому положення підпункту 1.5.3. пункту 1.5. Договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати комісію за обслуговування кредиту є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість стягнення з відповідачки комісії за обслуговування кредиту, а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Оскільки суд встановив, нікчемність умов договору щодо сплати комісії за обслуговування кредиту, а відтак, визнання ОСОБА_1 позовних вимог в частині стягнення з 9 538,10 грн комісії за обслуговування кредиту суперечить закону. Відтак, суд відмовляє у прийнятті визнання відповідачкою позову в повному обсязі.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Оскільки позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення, то у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесенні судові витрати, а саме: судовий збір в розмірі 1 523,97 грн (16 179,22 * 2 422,40 : 25 717,32), пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Щодо вимог про стягнення із відповідачки на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу суд дійшов наступних висновків.

Як передбачено у статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України) та становлять одну із складових судових витрат (частина перша статті 133 ЦПК України).

Відповідно до частини п`ятої статті 135 ЦПК України сума забезпечення витрат на професійну правничу допомогу визначається судом з урахуванням приписів частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141 цього Кодексу, а також їх документального обґрунтування.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: (1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; (2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Приписами частини першої статті 26 Закону України від 05.07.2012 № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі Закон № 5076-VI) визначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Згідно зі статтею 30 Закону № 5076-VІ гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою сьомою, дев`ятою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Так відповідно до статті 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Таким чином при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Судом встановлено, що 07 грудня 2023 року між ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» в особі директора Саркісяна Норайра Арменовича та Адвокатським об`єднанням «Немесіда» в особі директора Тугая Вадима Сергійовича укладений Договір про надання правової допомоги. Відповідно до акту наданих послуг від 12 липня 2024 року вартість витрат на надання професійної правничої допомоги за позовом до ОСОБА_1 складає 5 000,00 грн, у тому числі вивчення матеріалів кредитної справи за кредитним договором, проведення правового аналізу та вивчення правової позиції до кредитним договором (2 години) в сумі 2000 гривень, складання позовної заяви про стягнення заборгованості до кредитним договором, підготовка доказів до неї та інших документів та аналіз судової практики по даній категорії справ (3 години) в сумі 3 000,00 грн.

З платіжної інструкції кредитного переказу коштів № 1259 від 12 липня 2024 року вбачається, що витрати позивача на професійну правничу допомогу складають 5 000,00 грн.

Враховуючи викладене, а також те, що заявлені та документально підтверджені витрати позивача на правничу допомогу Адвокатським об`єднанням «Немесіда» у розмірі 5 000,00 грн є обґрунтованими, клопотання про їх зменшення відповідачка не подавала, а відтак вказані витрати відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру, в зв`язку з чим підлягають стягненню з ОСОБА_1 , пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

За вказаних обставин, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім витрати на правову допомогу у сумі 3 145,59 грн (16 179,22 * 5000 : 25 717,32), пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

На підставі наведеного та керуючись статтями 4, 12, 76, 77, 78, 80, 81 141, 247, 258, 259, 264, 265, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 0.035.2.0818.ФО_К від 15 серпня 2018 року, у розмірі 16 179 (шістнадцять тисяч сто сімдесят дев`ять),22 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» в розмірі 1 523 (одну тисячу п`ятсот двадцять три),97 грн сплаченого судового збору та 3 145 (три тисячі сто сорок п`ять),59 грн витрат на правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс», , адреса місцезнаходження: м. Київ, вулиця Саперне поле, будинок 12, офіс 1007, поштовий індекс: 01042;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Головуючий суддя О.Я. Герчаківська