Справа № 348/944/23
Провадження № 22-ц/4808/77/24
Головуючий у 1 інстанції Матолич В. В.
Суддя-доповідач Барков В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Баркова В. М.,

суддів: Василишин Л. В.,

Мальцевої Є. Є.,

секретар Петрів Д. Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Мар`яна Івана Степановича на рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 11 вересня 2023 року, в складі судді Матолич В. В., ухвалене в м. Надвірна Івано-Франківської області, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідк ДТП,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2023 року позивачка ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до відповідача ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач 30 грудня 2022 року керуючи транспортним засобом марки «Mercedes Benz» модель «E220» в смт. Делятин по вул. Шевченка, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, порушив п. 2.3., 12.1., 14.2.(б) Правил дорожнього руху, внаслідок чого зіткнувся із транспортним засобом марки «Mazda» модель «СХ-5», що належить на праві приватної власності позивачці.

Постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 30 січня 2023 року у справі №348/25/23 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Внаслідок пошкодження автомобіля позивачки з вини відповідача, їй завдано майнову шкоду. Для встановлення розміру завданої шкоди позивачкою залучено експерта згідно звітів якого, автомобіль вважається фізично знищеним, а завдана майнова шкода становить 545 016 грн. 40 коп., а з врахуванням вартості його залишків у 147 019 грн. 31 коп. 370 997 грн. 09 коп. Оскільки позивачка отримала страхове відшкодування в сумі 127 400 грн., просила стягнути з відповідача матеріальну шкоду в зв`язку із пошкодженням автомобілю в розмірі 243 597 грн. 09 коп.

Крім цього, у багажному відділенні автомобіля знаходилися продукти харчування вартістю 13 987,29 гривень, які внаслідок ДТП були знищені. Внаслідок ДТП позивачці також було завдано моральну шкоду, оскільки належний їй автомобіль було суттєво пошкоджено, що спричиняє хвилювання та порушення звичного режиму життя позивачки.

Таким чином просила стягнути з відповідача матеріальну шкоду у загальному розмірі 265 284,28 грн., з яких: 243 597,09 грн. збиток від пошкодження авто з франшизою; 7 700 грн. експертні витрати на проведення оцінки пошкоджень та ринкової вартості ТЗ; 13 987,19 грн. збиток від знищення продуктів харчування, а також стягнути з ОСОБА_1 10 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10 000 грн. та судовий збір у сумі 2 752 грн. 84 коп.

Рішенням Надвірнянського районного суду від 11 вересня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 майнову шкоду у розмірі 243 597 грн. 09 коп., моральну шкоду у розмірі 5 000 грн. та судові витрати у розмірі 19 216 грн. 97 коп.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Мар`ян І. С., посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга мотивована тим, що наданий позивачкою звіт № 18/01/23 від 15 січня 2023 року є неналежним та недопустимим доказом у даній справі. Адже, у ньому присутні ряд розбіжностей, зокрема, вказаний рік випуску, маса пошкодженого автомобіля, об`єм та тип двигуна, що зазначений у Бюлетені автотоварознавця № 129 не відповідає параметрам зазначеним у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу. Таким чином, посилання суду на те, що помилки у звіті є опискою, не відповідає обставинам справи та викликає обґрунтовані сумніви у достовірності наданого позивачем звіту.

Крім того, наданий звіт, що складений ФОП СОД ОСОБА_3 не є належним доказом, виходячи з того, що він не є судовою експертизою.

Також, судом першої інстанції проігноровано факт того, що ОСОБА_2 не долучила доказів, які б підтверджували завдані їй матеріальні збитки ОСОБА_1 . Позивачкою не було долучено до матеріалів справи рахунків з СТО, актів виконаних робіт, не надано квитанції, які б підтверджували сплату коштів за ремонт автомобіля.

Що стосується відсутності підстав для задоволення вимоги про відшкодування моральної шкоди, то представник апелянта зазначає, що позивачка жодним чином не обґрунтовує свої вимоги, більше того, вона не зазначає у чому саме полягає моральна шкода, яку ОСОБА_2 просить стягнути на її користь, що було залишено поза увагою судом першої інстанції. Більше того, страхове відшкодування позивачці у розмірі 127 400 грн. сплачено у короткі терміни, а тому виникнення переживань чи душевних хвилювань з приводу відшкодування шкоди у позивачки не могли бути.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 адвокат Гедзик В. М. вказує, що оскаржуване рішення суду ухвалено з дотриманням норм процесуального та матеріального права, яке підлягало застосуванню. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 11 вересня 2023 року без змін.

Згідно з частиною першою статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно з статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений судовою повісткою, тому суд відповідно до положень ст. 372 ЦПК України розглянув справу без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 адвоката Мар`яна І. С., який просив скаргу задовольнити, пояснення позивачки ОСОБА_2 та її представника адвоката Гедзика В. М., які просили залишити рішення суду без змін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 з 15 лютого 2013 року є власником транспортного засобу марки «Mazda» модель «СХ-5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

Власником транспортного засобу марки «Mercedes Benz» модель «E220», реєстраційний номер НОМЕР_3 , є ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 .

Відповідно до постанови Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 30 січня 2023 року у справі № 348/25/23, 30 грудня 2022 року приблизно о 14:00 год. відповідач, керуючи транспортним засобом марки «Mercedes Benz» модель «E220», реєстраційний номер НОМЕР_3 , по вул. Шевченка в смт. Делятин Надвірнянського району Івано-Франківської області, порушив п. 2.3., 12.1., 14.2.(б) Правил дорожнього руху, внаслідок чого відбулося зіткнення із транспортним засобом марки «Mazda» модель «СХ-5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить на праві приватної власності позивачці. Відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення. Зазначена постанова набрала законної сили 03 серпня 2023 року.

Згідно з копією полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, цивільна відповідальність водія автомобіля марки «Mazda» моделі «СХ-5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , застрахована з 00:00 год. 30 липня 2022 року до 24:00 год. 29 липня 2023 року.

Згідно з копією полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, цивільна відповідальність водія транспортного засобу марки «Mercedes Benz» модель «E220», реєстраційний номер НОМЕР_3 , застрахована з 00:00 год. 11 червня 2022 року до 10 червня 2023 року на таких умовах: страхова сума за шкоду завдану майну на одного потерпілого 130 000 грн., розмір франшизи 2 600 грн.

На виконання умов вказаного договору страхування, страхова компанія відповідача 23 лютого 2023 року виплатила позивачці максимальне страхове відшкодування у розмірі 127 400 грн. з вирахуванням франшизи, що підтверджується копією листа від 05 квітня 2023 року № 12/1532, а також повідомленням про зарахування від 23 лютого 2023 року.

Згідно з копією звіту № 18/01/23 вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу марки «Mazda» модель «СХ-5», становить 545 016 грн. 40 коп. За підготовку зазначеного звіту позивачка сплатила 4 700 грн., що підтверджується копією акту від 15 січня 2023 року № 02 та копією квитанції від 04 січня 2023 року. Звіт виконано відповідно до вимог чинних нормативних актів, що затверджують методику його виконання, а також до звіту долучено документи, які засвідчують кваліфікацію оцінювача.

Посилання апелянта на те, що цей звіт є неналежним доказом, оскільки при визначенні розміру матеріальної шкоди експертом за основу взято автомобіль з іншими параметрами є безпідставними.

Так, відповідно до Розділу ІІІ Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 липня 2009 року № 1335/5/1159), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395, основним підходом до визначення ринкової вартості КТЗ є порівняльний підхід.

Порівняльний підхід ґрунтується на аналізі цін продажу (пропозиції) КТЗ, ідентичних або аналогічних оцінюваному на первинному чи вторинному ринках КТЗ, з відповідним коригуванням, що враховує відмінності між об`єктом порівняння та об`єктом оцінки.

Для визначення вартості за порівняльним підходом використовуються статистично усереднені цінові дані КТЗ, які були відчужені в Україні, за умов, що вони відповідають змісту поняття «ринкова вартість», зокрема ґрунтуються на даних ринку КТЗ і зведені в довідниках, до яких висуваються вимоги щодо науковості, об`єктивності, об`ємності інформації.

Найбільш вірогідним методом порівняльного підходу до оцінки КТЗ є метод, заснований на аналізі цін ідентичних КТЗ.

За цим методом вартість визначається на базі середньої ціни продажу (пропозиції) ідентичного КТЗ з відповідним строком експлуатації. Подальше коригування враховує різницю між пробігом, комплектністю, укомплектованістю, технічним станом об`єкта порівняння та об`єкта оцінки.

У разі неможливості визначення вартості КТЗ з урахуванням цін ідентичних КТЗ допускається використання методу, заснованого на аналізі цін аналогічних транспортних засобів.

За цим методом вартість КТЗ визначається відповідно до цінових даних, аналогічних, але не ідентичних КТЗ, з належним або скоригованим строком експлуатації. Подальше коригування вартості здійснюється шляхом врахування різниці між пробігом, комплектністю, укомплектованістю, технічним станом об`єкта порівняння та об`єкта оцінки (пункти 3.1, 3.2, 3.3 Методики).

Тому виходячи з інформації, що закодована у VIN-коді, переліку комплектації пошкодженого автомобіля, об`єкт дослідження ідентифіковано експертом автомобілем цієї ж марки та моделі але з іншими параметрами про що зазначено у звіті та відповідає вимогам закону.

Також є безпідставними й доводи скарги щодо неналежності як доказу Акту огляду пошкодженого автомобілю через зазначення в ньому року випуску авто «2013 рік» замість правильного «2012 рік», оскільки в Акті зазначені пошкодження, серія і номер свідоцтва про реєстрацію та VIN-код транспортного засобу, які співпадають із серією і номером свідоцтва про реєстрацію та VIN-кодом пошкодженого автомобіля позивачки та фотографіями, доданими до звіту.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, передбачених цим кодексом.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2 ст. 89 ЦПК України).

В обґрунтування позовних вимог позивачкою надані звіти про оцінку вартості матеріального збитку, які в розумінні процесуального закону не є висновками експерта, складеними на її замовлення, а відтак ці звіти можуть бути складені без дотримання вимог ст. 106 ЦПК України без попередження оцінювача про кримінальну відповідальність та зазначення, що вони підготовлені для подання до суду.

У своєму відзиві на позовну заяву представник відповідача просив суд першої інстанції призначити у справі товарознавчу експертизу для визначення вартості відновлювального ремонту з урахування коефіцієнту фізичного зносу пошкодженого автомобіля позивачки.

Проте судом першої інстанції було відмовлено в проведенні такої експертизи.

В судовому засіданні апеляційного суду представником відповідача також було заявлене клопотання про проведення у справі товарознавчої експертизи в задоволенні якого було відмовлено, оскільки представник відповідача просив визначити реальну вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля в той час коли позивачка в зв`язку із знищенням автомобіля просила відшкодувати різницю між його вартістю до дорожньо-транспортної пригоди та вартістю його залишків після знищення, відтак доводи апеляційної скарги в цій частині також є безпідставними.

Статтею 23 ЦК України встановлено яку форму може набувати моральна шкода та в яких випадках вона може бути заподіяна особі, право на відшкодування якої особа має внаслідок порушення її прав.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Як убачається із позовної заяви ОСОБА_2 вимоги про відшкодування моральної шкоди нею обґрунтовувалися душевними стражданнями, яких вона зазнала внаслідок пошкодження автомобіля.

Частиною 1 статті 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001 року № 5) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягає обов`язковому з`ясуванню наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Вирішуючи позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції правильно врахував вимушені зміни у звичайному укладі життя позивачки в зв`язку із пошкодженням автомобілю, його відновленням і необхідністю звернення до суду та обґрунтовано визначив розмір моральної шкоди у 5 000 грн. Тому доводи апеляційної скарги в цій частині також задоволенню не підлягають.

З інших підстав рішення суду не оскаржується.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення або неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Таким чином, передбачених ст. 376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення апеляційним судом не встановлено, тому оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 адвоката Мар`яна Івана Степановича залишити без задоволення.

Рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 11 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 31 січня 2024 року.

Судді В. М. Барков

Л. В. Василишин

Є. Є. Мальцева