Провадження №2-з/369/34/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(про забезпечення позову)

01.10.2024 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Козак І.А., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Тути Інни Вікторівни, про забезпечення позову до подання позовної заяви, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вказана заява 30.09.2024 року передана в провадження судді Козак І.А.

Заявник в заяві зокрема порушує питання про забезпечення позову, до його подання шляхом накладення арешту на:

-садовий будинок з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 96,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 080);

-земельну ділянку з кадастровим номером :05:001:5444, площею 0,0500 га, що знаходиться за адресою Київська обл., Бучанський р-н, Михайлівсько-Рубежівська сільська рада, на якій розташований Садовий будинок (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 224);

-земельну ділянку з кадастровим номером :08:002:0377, площею 0,12 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський р-н, Кучаківська сільська рада (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 208);

-квартиру, загальною площею 37,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 109).

Заборонити державним реєстратором прав на нерухоме майно проводити реєстраційні дії щодо вказаного нерухомого майна.

В обґрунтування заяви, зазначено, що 26.12.2014 року між ОСОБА_2 , після реєстрації « ОСОБА_3 » та ОСОБА_4 був укладений шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено актовий запис №2560, який рішенням Ірпінського міськрайонного суду Київської області від 15.08.2024 року, у справі №367/6227/24 був розірваний.

В період перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_4 між собою у шлюбі, вони придбали наступне майно:

1.Садовий будинок з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 96,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

2.Земельну ділянку з кадастровим номером :05:001:5444, площею 0,0500 га, що знаходиться за адресою Київська обл., Бучанський р-н, Михайлівсько-Рубежівська сільська рада, на якій розташований садовий будинок 96,2 кв.м. Право власності на cадовий будинок та земельну ділянку в с. Михайлівка-Рубежівка зареєстровано за ОСОБА_4 , що підтверджується договором купівлі продажу від 21.05.2024 року, а також інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.08.2024 року. Вартість вказаного в п. 1 та п. 2 спірного майна становить 3 856 400 грн, що є еквівалентом 93 600 доларам США, згідно висновку ТОВ «Браво-Група».

3.Земельну ділянку з кадастровим номером :08:002:0377, площею 0,12 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський р-н, Кучаківська сільська рада. Право власності на вказану земельну ділянку зареєстровано за ОСОБА_4 , що підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки від 06.12.2018 року та інформаційною довідкою з ДРРПНМ від 26.08.2024 року. Вартість цієї земельної ділянки становить 414 000 грн, що є еквівалентом 10 050 доларам США, згідно висновку ТОВ «Браво-Група».

4.Два автомобілі марки Honda, модель Ассоrd, 2016 та 2017 років випуску, які були відчужені ОСОБА_4 25.10.2022 та ІНФОРМАЦІЯ_1 без згоди заявниці. Вказані факти підтверджені відповідями Регіонального сервісного центру МВС в Київській та Чернігівській областях від 02.08.2024 року №31/33/05/21аз/24 від 06.08.2024 року. Ринкова вартість автомобіля 2016 р.в. - складає 702 654 грн (еквівалент 17 122 доларів США), автомобіля 2017 р.в. складає 755 923 грн (еквівалент 18 420 доларів США).

Крім того, в період перебування сторін у шлюбі, ОСОБА_4 без погодження з заявницею, фактично здійснив оплату будівництва квартири, загальною площею 37,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на яку в подальшому було зареєстровано за її свекрухою - ОСОБА_5 .

Зазначає, що чоловік вносив спільні грошові кошти подружжя з метою виконання договору №1/2018 про спільну діяльність (простого товариства) у будівництві багатоквартирних житлових будинків по АДРЕСА_3 від 06.08.2018 року та додаткової угоди №210-1 від 13.10.2020 року, що підписана між ТОВ «Ірпінь Центр Парк» та ОСОБА_5 . В подальшому, 14.06.2021 року між ТОВ «Ірпінь Центр Парк» та ОСОБА_5 підписаний акт приймання-передачі частки в об`єкті нерухомого майна, відповідно до якого ОСОБА_5 була передана частка у спільному майні учасника спільної діяльності у вигляді квартири АДРЕСА_4 . 28.07.2021 року право власності на вказану квартиру було зареєстровано за ОСОБА_5 , яка 12.05.2023 року подарувала квартиру своєму сину, і її заявниці чоловіку.

Посилаючись на наведені обставини, заявниця вважає, що якщо не вжити заходів забезпечення позову, це в подальшому, при розгляду її позову про поділ майна подружжя, може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у цій справі.

Просить заяву про забезпечення позову задовольнити.

За правилами ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд проводить розгляд заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частиною 1 статті 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що є учасниками даного судового процесу. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення, такий висновок зробив Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2019 року у справі №761/45074/17.

Слід зазначити, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки майбутнього позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Отже, підставою для забезпечення позову є наявність обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 20 лютого 2020 року у справі №520/5745/18.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов висновку про її часткове задоволення, зокрема в частині накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :08:002:0377, площею 0,12 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський р-н, Кучаківська сільська рада, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_4 , що підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки від 06.12.2018 року та інформаційною довідкою з ДРРПНМ від 26.08.2024 року, як таку, що придбана подружжям в період шлюбу.

У решті заяви слід відмовити, з огляду на таке.

Садовий будинок площею 96,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та відповідна земельна ділянка, кадастровий номер :05:001:5444, площею 0,0500 га, що розташована за цією ж адресою, були придбані ОСОБА_4 21.05.2024 року, і право власності зареєстровано за ним же.

Як видно з доданих до заяви доказів, зокрема з рішення Ірпінського міського суду Київської області від 15.08.2024 року у справі 367/6227/24, ОСОБА_1 була ініціатором подання позову про розірвання шлюбу, через місяць після придбання спірного будинку та земельної ділянки.

Причиною подання позову вказала, що вона тривалий час не веде спільне господарство та спільний бюджет з відповідачем, в стосунках не має спільної участі подружжя у вирішенні сімейних питань. При цьому поняття «тривалості» в сімейному праві чітко не визначено і є оціночним, це в будь-якому випадку має встановлюватись судом індивідуально для кожного спору, втім можна точно стверджувати, що місячний період під термін «тривалість» навряд чи можна застосувати. Що в свою чергу дає суду підстави припустити, що спірне майно придбано не за спільні кошти подружжя. Проте ця обставина має бути предметом розгляду позову про поділ майна подружжя, де суд детально дослідить надані сторонами докази і надасть їм належну оцінку.

Щодо забезпечення позову в частині квартири загальною площею 37,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_5 , суд відмовляє в зв`язку з недоведеністю цієї вимоги. Так, як стверджує сама заявник і про що свідчать додані нею до заяви докази копії акта приймання передачі частки в об`єкті нерухомого майна від 14.06.2021 р., витягу з ДРРПНМРПВ від 02.08.2021 р. та копії договору дарування вбачається, що від початку будівництва цього майна і його подальшої державної реєстрації, бенефіціаром була ОСОБА_5 , мати чоловіка заявниці. Твердження заявниці про фінансову участь у будівництві цього майна її чоловіка, за рахунок спільних коштів, не доведено. Знову ж таки, ця обставина має встановлюватись в ході судового розгляду. Наразі ця обставина не підтверджена. А тому суд справедливо відмовляє у її задоволенні.

Щодо автомобілів, заявник не порушувала питання про забезпечення позову в цій частині.

На підставі вищевикладеного, керуючись положеннями ст. ст.149,150,153-154, 353 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Тути Інни Вікторівни, про забезпечення позову до подання позовної заяви задовольнити частково.

Накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :08:002:0377, площею 0,12 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський р-н, Кучаківська сільська рада (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 208).

Заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно проводити реєстраційні дії щодо земельної ділянки з кадастровим номером :08:002:0377, площею 0,12 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський р-н, Кучаківська сільська рада (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 208).

У задоволені решти заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Заявник: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_5 .

Суддя І.А. Козак