Справа № 199/6465/24
(2/199/3015/24)
РІШЕННЯ

іменем України

17.10.2024

м. Дніпро

справа №199/6465/24

провадження № 2/199/3015/24

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Подорець О.Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОФІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОФІТ КАПІТАЛ»

відповідач ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтовано тим, що 21.02.2020 між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту та страхування № B03.13022.006405694, відповідно до умов якого, відповідачу було надано кредит у сумі 10 566,00 грн., включаючи витрати на страховий платіж.

Банк на виконання умов Договору кредиту надав позичальнику грошові кошти у сумі 10 566,00 грн. строком до 21.02.2021.

В порушення умов договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого, станом на 19.12.2023 має заборгованість в розмірі 24 810,72 грн., яка складається з: 9 016,11 грн. - заборгованість за основним боргом; 4 527,30 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками; 11 267,31 грн. заборгованість по оплаті за обслуговування кредиту.

19.12.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» укладено договір факторингу №19/12-2023, згідно якого ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками АТ «Ідея Банк», у тому числі і до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № B03.13022.006405694 від 21.02.2020.

22.12.2023 між ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» та ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу №22/12-2023, згідно якого ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ», у тому числі і до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № B03.13022.006405694 від 21.02.2020.

У зв`язку з вищевикладеним, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № B03.13022.006405694 від 21.02.2020 в розмірі 24 810,72 грн. та судові витрати по справі.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19.08.2024 справу прийнято до провадження та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.59).

Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження. Так, ухвала суду про відкриття провадження у справі з доданою позовною заявою та з додатками була отримана відповідачем 09.09.2024, про що свідчить повідомлення Укрпошти про вручення поштового рекомендованого відправлення.

Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, тому суд на підставі ч. 8 ст.178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 21.02.2020 між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту та страхування № B03.13022.006405694, відповідно до умов якого, відповідачу було надано кредит у сумі 10 566,00 грн., включаючи витрати на страховий платіж (а.с.5).

Відповідно до пунктів 1.3., 1.4. та 1.6. Договору процентна ставка 15,5% річних, тип ставки змінювана, строк кредиту 12 місяців, дата повернення кредиту 21.02.2021.

Окрім цього, відповідач підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, шляхом підписання 21.02.2020 паспорту споживчого кредиту.

АТ «Ідея Банк» виконало свої зобов`язання за вищевказаним договором, а саме надало відповідачу грошові кошти відповідно до умов укладеного договору, що підтверджується ордером-розпорядженням про видачу кредиту №1 від 21.02.2020 (а.с.8).

Утім, ОСОБА_1 належним чином не виконав свої зобов`язання за кредитним договором № B03.13022.006405694 від 21.02.2020, не сплачував щомісячні платежі за кредитом, комісію за обслуговування та проценти за користування кредитом, тим самим допустив порушення його умов.

19.12.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» укладено договір факторингу №19/12-2023 (а.с.16-22), згідно якого ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками АТ «Ідея Банк», у тому числі і до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № B03.13022.006405694 від 21.02.2020 (а.с.23-25).

22.12.2023 між ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» та ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу №22/12-2023 (а.с.28-32), згідно якого ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ», у тому числі і до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № B03.13022.006405694 від 21.02.2020 (а.с.33-35).

Згідно з наданим АТ «Ідея Банк» розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за договором кредиту та страхування № B03.13022.006405694 від 21.02.2020 станом на 19.12.2023 становить 24 810,72 грн., яка складається з: 9 016,11 грн. - заборгованість за основним боргом; 4 527,30 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками; 11 267,31 грн. заборгованість по оплаті за обслуговування кредиту (а.с.11).

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно доч.ч.1,2ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1ст. 626 ЦК України).

В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У силу статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ч.1 ст. 527 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Частина перша статті 1078 ЦК України передбачає, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Досліджуючи наявні у справі докази, суд приходить до висновку про доведеність виникнення у позивача права вимоги до відповідача за кредитним договором № B03.13022.006405694 від 21.02.2020, оскільки відповідачем прострочено виконання грошового зобов`язання в строки, передбачені умовами кредитного договору, доказів погашення заборгованості за укладеним договором в повному обсязі відповідачем до суду не надано.

Суд вважає, що позовні вимоги є правомірними, обґрунтованими і підлягають задоволенню, однак частково шляхом стягнення заявленої кредитної заборгованості у вигляді простроченої заборгованості за тілом кредиту та простроченої заборгованості за відсотками.

Щодо стягнення заборгованості по оплаті за обслуговування кредиту (комісією).

Суд приходить вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача комісії в розмірі 11 267,31 грн. за кредитним договором № B03.13022.006405694 від 21.02.2020 є не правомірною, оскільки у Постанові від 13.07.2022 у справі № 363/1834/17 (провадження № 14-53цс21) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Враховуючи вищевикладене, умови кредитного договору № B03.13022.006405694 від 21.02.2020 щодо сплати комісії в розмірі 11 267,31 грн. за надання кредиту є нікчемними, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо судових витрат по справі.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини 1-2 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до частини 3 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 7 000,00 грн. та 3 028,00 грн. сплаченого судового збору за подання даного позову.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивач надав суду - договір про надання правової допомоги №28092021-1 від 28.09.2021; додаткову угоду №11 від 23.05.2024 до договору про надання правової допомоги №28092021-1 від 28.09.2021; акт прийому-передачі реєстру боржників №19 від 23.05.2024 за договором про надання правової допомоги №28092021-1 від 28.09.2021, акт прийому-передачі наданої правової допомоги №1 від 12.06.2024, платіжну інструкцію №760 від 13.06.2024.

Суд враховує, що складання позовної заяви не потребувало аналізу великої кількості документів, а у справах даної категорії наявна усталена судова практика, адвокат не вивчав додаткові джерела права, законодавства, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежна сторона у справі обґрунтовує свої заперечення, справа розглядається у спрощеному провадженні, тобто надання правничої допомоги в даній справі зводилося до складання позовної заяви.

Враховуючи предмет позову, складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідача на користь ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» до 3000,00 грн.

Відповідно ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача на користь позивача слід стягнути в рахунок судових витрат судовий збір у розмірі 1 652,89 грн. (3 028,00 грн. х 13 543,41 грн. : 24 810,72 грн.).

Керуючись ст.ст. 12, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 273, 274, 279 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОФІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОФІТ КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором №В03.13022.006405694 від 21.02.2020, яка виникла станом на 19.12.2023 в сумі 13 543 (тринадцять тисяч п`ятсот сорок три) грн. 41 коп., з яких: 9 016,11 грн. заборгованість за основним боргом, 4 527,30 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОФІТ КАПІТАЛ» судовий збір у розмірі 1 652 (одна тисяча шістсот п`ятдесят дві) грн. 89 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) грн., а всього в розмірі 4 652 (чотири тисячі шістсот п`ятдесят дві) грн. 89 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 17 жовтня 2024 року.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОФІТ КАПІТАЛ», , місцезнаходження пр. Ю.Гагаріна, буд.23, м.Київ, 04071.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 .

Суддя О.Б.Подорець