Справа № 345/3729/23
Провадження № 22-ц/4808/80/24
Головуючий у 1 інстанції Онушканич В.В.
Суддя-доповідач Барков В. М.
У Х В А Л А

31 січня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Баркова В. М.

суддів: Луганської В. М.,

Мальцевої Є. Є.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід складу суду, у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Калуського міськрайонного суду від 04 жовтня 2023 року у справі за позовом комунального підприємства «Калуська енергетична Компанія» Калуської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 04 жовтня 2023 року задоволено позов комунального підприємства «Калуська енергетична Компанія» Калуської міської ради. Стягнуто на його користь з ОСОБА_1 заборгованість за надані послуги у розмірі 15630,70 грн. та судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на вказане рішення.

Системою автоматизованого розподілу справ здійснено розподіл даної справи.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 листопада 2023 року по справі 345/3729/23, провадження № 22-ц/4808/1398/23 визначено колегію у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Барков В.М., судді: Луганська В.М., Мальцева Є.Є.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 08 грудня 2023 року відкрито провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , на рішення Калуського міськрайонного суду від 04 жовтня 2023 року. Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 08 січня 2024 року справу призначено до розгляду на 01 лютого 2024 року на 11 год 30 хв.

24 січня 2024 року від ОСОБА_1 до апеляційного суду надійшла заява про відвід суддів Баркова В. М., Луганської В.М., Мальцевої Є.Є., яка ухвалою суду від 24 січня 2024 року визнана необґрунтованою та заяву про відвід передано на розгляд іншому судді, який не входить до складу суду, визначеному у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Ухвалою судді Івано-Франківського апеляційного суду Девляшевського В. А. від 25 січня 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів відмовлено.

31 січня 2024 року ОСОБА_1 знову подала заяву про відві всього складу суду в обґрунтування якої посилається на те, що суддя Девляшевський В. А. розглянув її заяву про відвід суддів Баркова В. М., Мальцевої Є. Є. та Луганської В. М. формально не звернувши увагу на відсутність підтвердження правоздатності, дієздатності і деліктоздатності (правосуб`єктності) у скддів, які входять до складу суду на момент подання заяви про відвід в контексті наведених аргументів попередньої заяви, що викликає у неї обгрунтований сумнів у їх дієздатності і неупередженості. Так, у суддів Баркова В. М., Луганської В. М., Мальцевої Є.Є. відсутні відповідно завірені довіреності на представництво юридичної особи з назвою «Івано-Франківський апеляційний суд». Не враховані її доводи щодо відсутності у суддів і в справах суду суддівських посвідчень і складених присяг суддів. Також не враховано, що Івано-Франківський апеляційний суд створений всупереч вимогам Конституції України. Все це ставить під сумнів легітимність складу суду та довіру до суддів.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Ураховуючи те, що розгляд апеляційної у цій справі призначено на 01 лютого 2024 року та те, що заяву про відвід складу суду подано до суду 31 січня 2024 року, тобто менше ніж за три робочих дні до судового засідання, колегія суддів вважає, що вказана заява про відвід підлягає розгляду в порядку, визначеному абзацом 2 частини третьої статті 40 ЦПК України.

Вивчивши доводи заяви, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення заяви про відвід.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Тобто, окрім прямо визначених підстав для відводу, самовідводу судді, передбачених у статтях 36, 37 і 38 ЦПК України, відвід судді може бути заявлений й з інших підстав (п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України). У будь-якому разі оцінюватися має саме те, чи викликають певні обставини розумний сумнів у неупередженості або об`єктивності судді у стороннього спостерігача.

Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків, вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття (пункти 1.2, 2.1 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23).

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що наявність безсторонності згідно пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (BELUKHA v. UKRAINE, N 33949/02, § 49 - 52, ЄСПЛ, від 09 листопада 2006 року).

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості, зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше. Заявниками у заяві про відвід не зазначені та не доведені будь-які обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості суддів Баркова В. М., Луганської В.М., Мальцевої Є.Є., у розгляді даної цивільної справи.

У справі, що перебуває на розгляді колегії суддів у складі: головуючого судді (суддя-доповідач) Баркова В.М., судді: Луганської В.М., Мальцевої Є.Є.

Передбачених ст. 36, ст. 37 ЦПК України підстав, за яких судді не можуть розглядати цю справу і підлягають відводу, колегією не встановлено.

Сумніви у неупередженості повинні ґрунтуватися на фактичних обставинах, а не припущеннях. Скаржницею не надано доказів, які б свідчили про неупередженість зазначених суддів.

Аргументи, якими ОСОБА_1 , мотивує свою заяву про відвід колегії суддів у складі: головуючого судді (суддя-доповідач) Баркова В.М., судді: Луганської В.М., Мальцевої Є.Є., не викликають обґрунтованих сумнівів у об`єктивності суддів, оскільки немає жодних доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості цих суддів.

Отже, заявлений відвід є необґрунтованим, тому у задоволенні заяви про відвід необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 381 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Баркова В. М., Мальцевої Є. Є. та Луганської В. М. відмовити.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді В. М. Барков

В. М. Луганська

Є. Є. Мальцева