Справа № 381/4525/24
Провадження № 2/362/3091/24
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

21 жовтня 2024 року

суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Марчук О.Л., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та розгляд заяви,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, перевіривши який, приходжу до висновку, що його необхідно залишити без руху з наступних підстав.

Норми статті 175 ЦПК України чітко та імперативно визначають вимоги щодо форми і змісту позовної заяви.

Натомість, в порушення пунктів 4, 5, 8, 9 і 10 частини третьої статті 175 ЦПК України, позовна заява не містить:

-зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні;

-зазначення доказів, що підтверджують обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги;

-зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви;

-попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

-підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Насамперед, вимоги пункту другого прохальної частини позову не є позовними по своїй суті, оскільки не стосуються дій чи бездіяльності відповідача та не можуть бути до нього звернені, оскільки вони взагалі не є предметом спору між сторонами.

Викладене у вказаному пункті прохальної частини позову прохання не є способом захисту цивільних прав, який використовується при формулюванні позовних вимог з метою захисту і/або відновлення прав та інтересів які порушені.

Зазначене у пункті другому прохальної частини заяви клопотання може бути викладено у вигляді окремого процесуального документу відповідно до положень ЦПК України.

Тобто, позивачу слід вирішити питання щодо обґрунтованості, доцільності, необхідності заявлення таких позовних вимог та їх формулювання у прохальній частині заяви.

Отже, позовними вимогами по суті є лише і тільки вимоги про розірвання шлюбу.

Також, викладаючи обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, у заяві вказано перелік фактичних обставин, проте, в порушення в порушення наведених вимог цивільного процесуального закону, у позові не зазначено доказів, що підтверджують кожну з таких обставин (наприклад того, що між сторонами зареєстровано шлюб, від шлюбу спільних дітей не мають, мають спільне майно, з початку 2024 року проживають окремо, спорів з приводу майна не мається).

Тобто, згідно із вимогами пункту п`ятого частини третьої статті 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а тому позивачу необхідно у новій редакції позовної заяви зазначити докази, що підтверджують зазначені ним у заяві усі обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог (у тому числі того, що між сторонами зареєстровано шлюб, від шлюбу спільних дітей не мають, мають спільне майно, з початку 2024 року проживають окремо, спорів з приводу майна не мається).

При цьому, на виконання вимог частини п`ятої статті 177 ЦПК України, позивачу необхідно додати до позовної заяви всі наявні у нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (у тому числі того, що між сторонами зареєстровано шлюб, від шлюбу спільних дітей не мають, мають спільне майно, з початку 2024 року проживають окремо, спорів з приводу майна не мається).

Як прилад: у позові зазначається певний факт, через кому доказ, що його підтверджує і такий доказ додається до позову (саме у цьому полягають наведені вимоги ЦПК України).

Наприклад:

- «між сторонами зареєстровано шлюб, що підтверджується …. »;

- «від шлюбу спільних дітей не мають, що підтверджується …. »;

- «мають спільне майно, що підтверджується …. »;

- «з початку 2024 року проживають окремо, що підтверджується …. »;

- «спорів з приводу майна не мається, що підтверджується …. ».

Крім того, за змістом позову, на виконання пункту 8 частини третьої статті 175 ЦПК України, зазначено, що додатки №№ 1, 2.1., 3.2. і 5.4. знаходиться у позивача.

Проте, вказана норма процесуального закону стосується усіх, а не лише одного додатку!

Тобто, позивачу слід зазначити щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви (усіх доказів, які додано до позову за №№ 4.3.).

До того ж, при подачі позову слід обов`язково дотримуватись вимог статті 177 ЦПК України.

Однак, в порушення вимог частини першої статті 177 ЦПК України, позивач не додав до позовної заяви доказ надсилання відповідачу копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Серед іншого, всупереч вимогам частини четвертої статті 177 ЦПК України, позивач не додав до позовної заяви документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як наслідок, позивачу необхідно усунути зазначені недоліки позовної заяви у спосіб: шляхом подання нової редакції позовної заяви, яка б повністю відповідала вимогам статей 175 і 177 ЦПК України.

Згідно із частиною першою статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, враховуючи, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, приходжу до висновку, що її слід залишити без руху, про що повідомити позивача та надати йому строк для усунення недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 175, 177, 185, 258 261 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та розгляд заяви.

Повідомити про вказане позивача та надати йому строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення копії даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя