Провадження № 2-н/727/3120/24
У Х В А Л А

Іменем України

15 жовтня 2024 року суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Гавалешко П.С., розглянувши матеріали заяви Чернівецької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу відносно ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу,

ВСТАНОВИВ:

Заявник Чернівецька філія ТОВ «Газорозподільні мережі України» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу відносно ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу.

У поданій заяві заявник посилався на те, що боржник проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та не сплачує належним чином плату послуги з розподілу природного газу, внаслідок чого виникла заборгованість.

Згідно вимог ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з інформацією Адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Чернівецькій області місце проживання боржник ОСОБА_1 на даний час згідно наданих відомостей не зареєстрована на території Чернівецької області.

Згідно ст. 162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

За змістом ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, у разі якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

В силу ч. 9 ст. 165 ЦПК України суд відмовляє у видачі судового наказу у разі, якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи боржника.

Згідно ст.1, 20 Закону України, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Крім того, суд враховує положення ст.322 ЦК України, відповідно до яких власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 статті 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Разом з тим, як було встановлено судом, ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстрована, належних доказів фактичного проживання останньої за вказаною адресою із зазначенням періоду такого проживання до матеріалів заяви долучено не було, а також не надано доказів, що вказане приміщення на даний час перебуває у її власності, а отже суду не надано доказів, що ОСОБА_1 є споживачем природного газу, наданого по даному житлу.

За таких обставин, вважаю, що у видачі судового наказу слід відмовити.

Керуючись ст. 27, 162, 165, 167 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Чернівецької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу відносно ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя П.С. Гавалешко