Справа № 449/1071/23 Головуючий у 1 інстанції: Сливка С.І.
Провадження № 22-ц/811/2173/24 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2024 року м.Львів

Справа № 449/1071/23

Провадження № 22ц/811/2173/24

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

з участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жидачівського районного суду Львівської області, ухвалене у м.Жидачеві 4 червня 2024 року у складі судді Сливки С.І. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зобов`язання до вчинення дій,-

встановив:

1 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зобов`язання до вчинення дій. Просив зобов`язати ОСОБА_2 , для звільнити незаконно зайнятий ним проїзд, у десятиденний строк демонтувати паркан зі сторони проїзду від вулиці Зеленої до точки повороту С на перетині згідно схем-плану 1955 року з його межею, біля воріт на його подвір`я за адресою: АДРЕСА_1 ; зрізати всі дерева і викорчувати пні від них по лінії паркану і полосі проїзду, яку він протиправно займав; засипати з ущільнення ґрунту ями від демонтованих стовпів паркану і викорчуваних пнів; 2)зобов`язати ОСОБА_2 вчинити дії, передбачені Законом для внесення змін у відомості Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером :03:003:0093, місце розташування: АДРЕСА_1 , для приведення межі кадастрового плану по стороні АБ до відповідностей зі схем-планом 1955 року, а саме: подати заяву з проханням змінити межу по стороні АБ (проїзд) між поворотними точками 2-4 і їх координати, як такими, положення яких в натурі не відповідає межі ділянки ОСОБА_2 вздовж проїзду визначеному схем-планом 1955 року його ділянки, а відповідно і відстань між поворотними точками 1-2 по стороні АД, бо зміна положення поворотної точки 2 змінить відстань між поворотними точками 1-2 і відстань між поворотними точками 4-5, по стороні БВ, бо зміна положення поворотної точки 4 змінить відстань між поворотними точками 4-5; на межу вздовж проїзду яка відповідає схем-плану 1955 року його земельної ділянки і проходить від вул.Зеленої до точки В схем-плану 1955 року його земельної ділянки і проходить від АДРЕСА_1 до точки В схем-плану 1955 року по прямій лінії на відстані 2 м від ближнього і 1,70 м від дальнього від вул.Зелена кута будинку ОСОБА_2 , а після точки В повертає вправо в напрямку точки А схем-плану. В обґрунтування позову посилається на те, що його (позивача) будинок прийнятий в експлуатацію актом районної комісії від 6 серпня 1985 року, який був затверджений рішенням Новострілищинської селищної ради №43 від 9 серпня 1985 року. До будинку відсутній належний, відповідно до вимог закону проїзд, що є наслідком невирішеного з 2006 року органами місцевим самоврядуванням земельного спору стосовно порушення сусідом - ОСОБА_2 межі його ділянки, яка проходить вздовж проїзду, і цим звужує його. Судами встановлено, що на необхідність забезпечення належного під`їзду до його будинку вказували обласна і районна служба Держтехногенбезпеки. Відсутність необхідного проїзду для обслуговування будинку та городу, а також протипожежних машин, обезцінює його будинок. Доїзд до його будинку здійснюється по проїзду спільного користування, який проходить між межами земельних ділянок ОСОБА_2 , межі якої визначені схем-планом 1955 року кварталу 13-14 смт.Нові Стрілища і ОСОБА_3 (раніше ОСОБА_4 ), виділеної їй під забудову в 1985 році. Зазначає, що з моменту його звернення в 2006 році до Новострілещанської селищної ради із заявою про вирішення земельного спору щодо необхідності розширення проїзду, селищною радо було прийнято п`ять однопредметних рішень, які не були виконані. Рішенням №114 від 20 січня 2012 року селищна рада прийшла до висновку, що для забезпечення належного проїзду шляхом його розширення, згідно з принципу справедливості, необхідно відновити в натурі планове положення старого проїзду шириною 3,0 м згідно схем-плану 1955 року. Стверджує, що виконання рішення №114 від 20 січня 2012 року повинно здійснюватись у правовому полі схем-планів 1955 року і відновити старий проїзд можливо лише відновленням межі ділянки ОСОБА_2 вздовж проїзду, плюс 3 м, бо межа протилежної вздовж проїзду ділянки ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) є визначена планом вже 1985 року, тобто виконання рішення №114 від 20 січня 2012 року селищної ради стосується лише межі ділянки ОСОБА_2 . Зазначає, що до 2021 року ділянка ОСОБА_2 належала до комунальної власності, а в 2021 році останній приватизував частину своєї земельної ділянки площею 0,15 га. З публічної карти Держгеокадастру йому стало відомо, що відповідач виготовив на частину своєї ділянки кадастровий план, їй присвоєно кадастровий номер і вона стала приватною власністю. При цьому, ОСОБА_2 , замовивши кадастрову зйомку частини своєї ділянки площею 0,15 га, не надав виконавцеві інформацію про плани своєї ділянки і спірну ситуацію на стадії виконання рішення Новострілищанської селищної ради №114 від 20 січня 2012 року. Тобто, відомості вкадастровий план про ділянку ОСОБА_2 внесені на підставі технічної документації із землеустрою, виготовленої без врахування схем-плану 1955 року, що вимагає внесення змін до відомостей про межі його приватної земельної ділянки на виконання рішення №114 від 20 січня 2012 року відповідач зобов`язаний внести такі зміни.

Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 4 червня 2024 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 . Посилається на неправильне застосуванням судом норм матеріального та процесуального права, що стало причиною невідповідності законності та обґрунтованості судового рішення. Просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задоволити повністю. Вказує, що до 2021 року вся ділянка ОСОБА_2 належала до комунальної власності місцевого самоврядування, а в2021 році ОСОБА_2 приватизував частину своєї земельної ділянки площею 0,15 га без виконання рішення №114 від 20 січня 2012 року селищної ради, вчинивши тим самим, відповідно до змісту ст.228 ЦК України, нікчемний правочин, на що позивач вказує у позовній заяві. Тобто відповідач, бажаючи протиправно узаконити положення свого самовільно встановленого ним вздовж загального проїзду до будинку позивача, паркану, яким він відгородив в свою користь частину ширини загального проїзду, замовив кадастрову зйомку частини своєї ділянки площею 0,15 га для присвоєння їй кадастрового номера, не надавши розробнику технічної документації інформацію про плани своєї ділянки і спірну ситуацію на стадії виконання рішення №11 від 20 січня 2012 року Новострілищанської селищної ради. Зазначає, що виконання рішення №114 від 20 січня 2012 року повинно здійснюватись у правовому полі схем-планів 1955 року і відновити старий проїзд можливо лише відновленням межі ділянки ОСОБА_2 вздовж проїзду , плюс 3 м. бо межа протилежної вздовж проїзду ділянки ОСОБА_5 ( ОСОБА_4 ) є визначена планом вже 1985 року, тобто виконання рішення №114 від 20 січня 2012 року селищної ради стосується лише межі ділянки ОСОБА_2 .

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 82 ЦПК України передбачено підстави звільнення від доказування. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Встановлено, що в грудні 2008 року ОСОБА_1 придбав у власність будинковолодіння АДРЕСА_1 . Доїзд до даного будинковолодіння здійснюється з вулиці Зеленої через проїзд загального користування.

Рішенням сесії Новострілищанської селищної ради від 20 січня 2012 року №114 внесено зміни до рішення сесії цієї ради №33 від 18 квітня 2006 року, а саме: п. 1 рішення сесії селищної ради №33 викладено в такій редакції: «забезпечити ширину дороги 3 м по всій її довжині відповідно до схематичного плану будівництва кварталу №13-14 в смт. Нові Стрілища за 1955 рік». Зазначені зміни внесено на підставі звернення землевпорядника селищної ради на предмет відповідності рішення №33 від 18 квітня 2006 року нормативним документам, карті-схемі від 1955 року про забудову АДРЕСА_2 , а також проектам відводу земельних ділянок забудовникам вказаного кварталу. У зверненні зазначено, що забудова кварталу 13-14 в ст.Нові Стілища здійснювалась згідно із картою-схемою 1955 року, а також відповідно діючих на час забудови будівельних норм та правил. Крім цього, заїзд до присадиби теперішнього власника ОСОБА_1 зі сторони вулиці Зеленої історично склався так, що його ширина по всій довжині є різною і коливається від 3 м до 3,20 м. Таким чином при прийнятті рішення №33 від 18 квітня 2006 року сесія селищної ради допустила помилку в частині визначення необхідної ширини проїзду до господарства ОСОБА_1 , що не передбачено відповідними документами, які діяли на час забудови вказаного кварталу.

З відповіді Головного управління Держтехногенбезпеки у Львівській області №16/Б-3/16 від 16 січня 2012 року вбачається, що це управління розглянуло заяву ОСОБА_1 щодо зменшення ОСОБА_6 нормативної ширини проїзду, що веде до житлового будинку на АДРЕСА_1 та надано наступні роз`яснення.

Згідно п.2.*Додатку 3.1 «Протипожежні вимоги» ДБН 360-92** вимога «Відстань від краю проїзду до стін будинку, як правило, слід приймати 5-8 м для будинків до 9 поверхів і 8-10 м для будинків 9 поверхів і вище» - має рекомендаційних характер. Проїзд рекомендується влаштовувати на вищевказаних відстанях для того, щоб забезпечити нормальну роботу пожежних автодрабин та автопідйомників, які залучаються для евакуації людей та гасіння пожеж у будівлях заввишки 4 поверхи та більше. Разом із тим, вимога цього ж пункту, яка говорить «Ширина проїзду повинна бути не менше 3,5 м» є обов`язковою для виконання, щоб забезпечити під`їзд пожежної та іншої техніки до усіх будівель та споруд.

Також позивача повідомлено, що враховуючи те, як історично склалась забудова та проїзди за раніше чинними нормами (СНиП П-60-74), на даний момент не має можливості дотримати відстань від краю проїзду до стін житлових будинків не менше 5 м. Однак не зважаючи на це. Проїзд необхідно зберегти шириною не менше 3,5 м.

Згідно відповіді Державного пожежного нагляду Жидачівського району Головного управління МНС України у Львівській області №24/384 від 5 червня 2007 року ОСОБА_1 повідомлено про те, що у виконком Новостірлищанської селищної ради направлено інформацію щодо вжиття заходів про збільшення ширини проїзду до його житлового будинку у відповідності до п.7.36 табл.7.3 ДБН 360-92 «Містобудування. Забудова міських та сільських поселень».

З матеріалів справи, а саме з копії проекту забудови земельної ділянки АДРЕСА_2 від 12 квітня 1985 року вбачається, що ширина спільного заїзду, яка розташована між земельними ділянками ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , становить 3,20 м.

Відповідно до акту прийняття в експлуатацію індивідуального будівництва, 6 серпня 1985 року прийнято в експлуатацію індивідуальний будинок, який розташований на земельній ділянці на АДРЕСА_1 , з оцінкою добре.

Рішенням виконкому Новострілищанської селищної ради №43 від 9 серпня 1985 року «Про затвердження акту про закінчення і введення в експлуатацію індивідуального житлового будинку, який належить ОСОБА_7 на праві особистої власності» вирішено: затвердити акт від 6 серпня 1985 року про закінчення і введення в експлуатацію житлового будинку одноповерхового, цегляного на АДРЕСА_1 , житловою площею 38,1 кв.м забудовника ОСОБА_7 ; визнати право власності на житловий будинок на АДРЕСА_1 за ОСОБА_7 та видати свідоцтво на її ім`я; дозволити Стрийському БТІ провести реєстрацію свідоцтва на право власності за ОСОБА_7 на цілий житловий будинок в смт.Нові Стрілища.

З акту від 4 травня 2007 року вбачається, що обміри та обстеження земельних ділянок заявника ОСОБА_6 , а також спільного заїзду до будинків №№ НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 проведено комісією в складі голови узгоджувальної комісії ОСОБА_8 , селищного голови ОСОБА_9 , землевпорядника ОСОБА_10 в присутності старшого ДІМ Жидачівського РВУМВСУ капітана поліції Симоніка І.Й., заявника ОСОБА_1 та другої сторони ОСОБА_6 . При розгляді заяви використовувались документи: схем-план садибної ділянки ОСОБА_11 від 15 грудня 1955 року; схематичний план будівельного кварталу №13-12 с.Нові Стрілища 1955 року ; проект забудови земельної ділянки АДРЕСА_1 від 10 вересня 1985 року.

При обмірах встановлено, що присадибна ділянка ОСОБА_6 є ширшою на 2 м при двох поперечних промірах.

Заїзд до будинку АДРЕСА_1 зі сторони заявника в різних місцях становить 3,40 м. Встановлено межові знаки з обох сторін від рівчака на відстані 3,5 м від сітки ОСОБА_12 до ОСОБА_6 для вирівнювання паркану ОСОБА_6 .

Згідно схематичного плану будівельного кварталу від 1955 року спільний проїзд до будинків № АДРЕСА_3 становить 3 метри.

Згідно проекту забудови земельної ділянки №3 від 10 вересня 1985 року ширина проїзду до будинку №7 становить 3,2 метри.

Комісія рекомендувала залишити суміжний проїзд до будинків на АДРЕСА_3 так, як він є в даний час, з врахуванням історичних меж; рекомендовано ОСОБА_6 вирівняти загорожу з обох сторін від рівчака; акт надати на розгляд сесії селищної ради.

Згідно акту від 13 липня 2007 року вбачається, що комісією проведено обстеження земельної ділянки ОСОБА_6 на АДРЕСА_1 з боку проїзду до будинку АДРЕСА_1 на цій вулиці.

При обстеженні виявлено, що ОСОБА_6 не вирівняла стовпці по прямій лінії, як було рекомендовано узгоджувальною комісією від 4 травня 2007 року, металеву сітку натягнуто по вже раніше встановлених стовпцях.

Рішенням Новострілищанської селищної ради №87 від 5 липня 2007 року затверджено акт узгоджувальної комісії по обмірах земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_6 про встановлення спільного заїзду від 4 транвя 2007 року.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №344375745 від 28 серпня 2023 року та Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-022 від 24 січня 2022 року, ОСОБА_2 належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 0,15 га, кадастровий номер :03:003:0093, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

З листа-відповіді Головного управління Держгеокадастру у Львівській області №Б-717/1-1230/6-21 від 18 листопада 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 повідомлено про те, що земельна ділянка з кадастровим номером :03:003:0093 зареєстрована в Державному земельному кадастрі 3 серпня 2021 року на підставі заяви ОСОБА_2 та технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), розробником якої є ТзОВ «Крок Центр».

Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 27 червня 2012 року у справі №1307/2-14/11, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 16 травня 2013 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2013 року, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Новострілищанської селищної ради про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди задоволено частково. Зобов`язано Новострілищанську селищну раду викорчувати пні, які залишилися на проїзжій частині АДРЕСА_1 . В інших вимогах відмовлено.

Вказаними судовими рішення встановлено, що 25 грудня 2008 року ОСОБА_1 згідно договору купівлі-продажу придбав житловий будинок на АДРЕСА_1 . В договорі купівлі-продажу, посвідченому приватним нотаріусом Жидачівського районного нотаріального округу Гивель Г.М., зазначено, що будинок оглянутий покупцем, недоліків, які перешкоджають використанню будинку за цільовим призначенням на момент огляду не виявлено. Під час укладання договору суттєвою обставиною було те, що доїзд до земельної ділянки для обслуговування будинку та городу здійснюється через проїзд загального користування. Згідно довідки Новострілищанської селищної ради № 805 від 1 грудня 2011 року ширина зазначеного проїзду згідно карт-схем 1955 року становить 3-3,10 м. Після придбання будинку ОСОБА_1 звернувся до Новострілищанської селищної ради про розширення проїзду. ІІ сесія п`ятого скликання Новострілищанської селищної Ради належним чином не вивчила дане питання і було прийнято рішенням № 33 від 18 квітня 2006 року, яким зобов`язано ОСОБА_6 зрізати дерева, які ростуть на межі її ділянки з боку проїзду, демонтувати самовільно встановлений паркан, вирівняти випуклість загорожі біля воріт будинку № 7, забезпечивши ширину дороги 3,4 м по всій її довжині, провести санітарну чистку всіх дерев, які нависають над проїздом від АДРЕСА_1 і заважають руху транспорту. Рішенням № 87 від 5 липня 2007 року 1Х сесії п`ятого скликання Новострілищанської селищної ради затверджено акт узгоджувальної комісії по обмірах земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , згідно якого встановлено межові знаки для вирівнювання паркану ОСОБА_6 вздовж проїзду на відстані 3,5 м від паркану ОСОБА_12 . В судовому засіданні не здобуто будь-яких доказів, що ОСОБА_6 самовільно звузила частину проїзду. Позивачем не надано суду доказів того, що будь-коли компетентним органом був встановлений проїзд згідно вимог ДБН 360-92, що ОСОБА_6 та її сином межі проїзду були порушені. Рішенням сесії селищної ради від 20 січня 2012 року № 114 внесено зміни до рішення сесії селищної ради № 33 від 18 квітня 2006 року, а саме до п.1 рішення сесії селищної ради № 33 від 18 квітня 2006 року і викладено його в такій редакції: «забезпечити ширину дороги 3 м по всій її довжині відповідно до схематичного плану будівництва кварталу № 13-14 в смт. Нові Стрілища за 1955 рік». Також зазначено, що забудова АДРЕСА_2 здійснювалась згідно із картою-схемою 1955 року відповідно діючих на час забудови будівельних норм та правил. Заїзд до присадиби ОСОБА_1 зі сторони вул. Зеленої історично склався так, що його ширина по всій довжині є різною і коливається від 3 до 3,20 м. При прийнятті рішення № 33 від 18 квітня 2006 року сесія селищної ради допустила помилку в частині визначення необхідної ширини проїзду до господарства ОСОБА_1 , що не передбачено відповідними документами, які діяли на час забудови вказаного кварталу. Суд також приймає до уваги, що на тій частині земельної ділянки ОСОБА_6 , за рахунок якої позивач просить розширити межі проїзду загального користування, наявні багаторічні дерева, які, зі слів представників відповідачів, були посаджені понад тридцять років тому, що підтверджується також фотографіями, які були додані до матеріалів справи.

Суд прийшов до висновку, про неможливість встановити межі відповідно до вимог ДБН проїзду загального користування, оскільки у суду відсутні відомості про створення такого проїзду та меж, у яких він був створений.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 12 травня 2016 року виправлено описку в рішенні суду від 27 червня 2012 року у справі, змінивши в п`ятнадцятому абзаці мотивувальної частини рішення, в шостому реченні слово «після» на слово «до» придбання будинку позивач ОСОБА_1 звернувся до Новострілищанської селищної ради про розширення проїзду.

Позивач посилається на те, що кадастровий план земельної ділянки ОСОБА_2 виготовлений на підставі технічної документації із землеустрою без врахування схем-плану 1955 року, що вимагає внесення змін до відомостей про межі його приватної земельної ділянки, на виконання рішення №114 від 20 січня 2012 року відповідач зобов`язаний внести такі зміни.

Постановою Жидачівського районного суду Львівської області від 24 грудня 2012 року у справі №1307/1404/2012 відмовлено в позові ОСОБА_1 до Новострілищанської селищної ради про визнання рішення №114 від 20 січня 2012 року ХI сесії VI скликання Новострілищанської селищної ради незаконним.

Вказаним судовим рішенням встановлено: «З пояснення свідка ОСОБА_10 , даних в судовому засіданні вбачається, що вона працює землевпорядником Новострілищанської селищної ради і до поселення ОСОБА_1 в Нові Стрілища жодних спорів відносно ширини проїзду до будинку, який він купив у 2008 році, не було, а з його появою в селищі почалися сварки, комісії, суди, бо Бучковський хоче встановити проїзд так як це повинно бути по закону, тобто шириною 3,5 м., а так історично склалося, що він має ширину 3 м., а декуди 3,20 м. Цей проїзд зазначений на схематичному плані селища ще в 1955 році і його ширина становить 3 м., бо тоді автомобілями ніхто не заїжджав, а їздили кіньми і для проїзду воза з кіньми достатньо було проїзду шириною 3 м. Врахувавши цю обставину селищна рада своїм рішенням №114, з яким не згідний позивач, внесла зміни в рішення №33 і встановила ширину спірного заїзду (дороги) 3м по всій її довжині відповідно до схематичного плану будівництва кварталу №13-14 в смт.Нові Стрілища за 1955 рік.

З листа № Б-46/45 від 19 жовтня 2011 року начальника управління Держкомзему у Жидачівському районі Львівської області Майкута Я. вбачається, що при вирішенні земельних спорів із межовим питанням, землевпорядник місцевої ради повинен керуватись ЗК України, генеральним планом села, земельно-кадастровою книгою та іншими документами, що не суперечить чинному законодавству.

Зміна меж земельних ділянок проводиться на підставі рішення місцевої ради., розпорядження РДА, рішенням обласних рад та Верховною радою України і в межах визначених компетенцією ЗК України. Зміна межі земельної ділянки оформляється в акті встановленні меж земельної ділянки і в натурі.

Позивач долучив до матеріалів справи відповідь на його запит начальника Головного управління Держтехногебезпеки у Львівській області ОСОБА_13 , який вказав, що згідно п.2* Додатку 3.1. "Протипожежні вимоги ДБН 360-92*, вимога: «Відстань від краю проїзду до стін будинку, як правило, слід приймати 5-8 м. для будинків до 9 поверхів і 8-1- м. для будинкі 9 поверхів і вище» - має рекомендаційний характер. Позавача повідомлено, що у його випадку, враховуючи те, як історично склалась забудова та проїзди чинними (СНиП II-60-75), на даний момент не має можливості дотримати відстань від краю проїзду до стін житлових будинків на менше 5 м, однак незважаючи на це, проїзд необхідно зберегти шириною не менше 3,5 м.

З пояснень представника селищної ради вбачається, що практично розширити проїзд неможливо, оскільки в когось із сусідів ОСОБА_1 слід вилучити частину земельної ділянки, якою ті користуються на законних підставах.

Приймаючи рішення №114 від 20 січня 2012 року депутати ХI сесії VI скликання перевірено правовстановлюючі документи, зокрема схематичний план будівництва кварталу АДРЕСА_2 за 1955 рік, де вказана ширина проїзду 3м і прийняли законне рішення.

Крім того суд вважає, що оскільки ширина проїзду склалася історично і проїзд такої ширини існує десятки років і ніхто його не оспорював і тільки позивач, який у 2008 році придбав в смт.Нові Стрілища житловий будинок, до якого можна пройти чи проїхати спірним проїздом, вирішив будь-що його розширити, вказуючи на діючі нині норми. Однак діючі норми ДБН-360-92 не можуть поширювати на ті відносини, які склалися з 1955 року, тому в задоволенні позову слід відмовити».

Постановою Жидачівського районного суду Львівської області від 3 вересня 2010 року у справі №2-а-170/2010 задоволено позов ОСОБА_1 до Новострілищанської селищної ради про скасування рішення №408 від 22 квітня 2010 року. Визнано рішення ХХХ сесії п`ятого скликання Новострілищанської селищної ради №408 від 22 квітня 2010 року протиправним та скасовано його.

Суд не взяв до уваги вказану постанову, оскільки рішенням Новострілищанської селищної ради Жидачівського району Львівської області №114 від 20 січня 2012 року «Про внесення змін до рішення сесії селищної ради №33 від 18 квітня 2006 року» вирішено, внести згадані зміни до п.1 рішення сесії селищної ради №33 від 18 квітня 2006 року, а саме «Забезпечити ширину дороги 3,0 м. по всій її довжині відповідно до схематичного плану будівництва кварталу АДРЕСА_2 за 1955 рік» та таке є законним, згідно постанови Жидачівського районного суду Львівської області від 24 грудня 2012 року у справі №1307/1404/2012.

Рішення суду першої інстанції мотивовано наступним.

Згідно із ч. 1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 319 цього Кодексу, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ч.ч. 1,2 ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Статтею 91 ЗК України встановлено, що власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, а також дотримуватися правил добросусідства.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

Згідно із ст. 104 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров`я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше.

Відповідно до ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Згідно із постановою Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою ст.152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (ст. 16 ЦК України).

Позивачем не надано суду доказів порушення його прав, які б беззаперечно вказували на те, що внаслідок приватизації відповідачем земельної ділянки :03:003:0093, ширина заїзду загального користування стала меншою ніж це передбачено план-схемою 1955 року та не відповідає рішенню Новострілищанської селищної ради №114 від 20 січня 2012 року, яким встановлено ширину спірного заїзду 3 м.

Також позивачем не підтверджено, що відповідач користується своєю власністю з порушенням правил добросусідства, на шкоду правам позивача або іншим чином перешкоджає позивачу у користуванні заїздом.

В судовому засіданні позивач визнав той факт, що ширина заїзду загального користування до його житлового будинку становить 3-3,2 м. та не обґрунтував яке саме його право порушене, не визнане або оспорене відповідачем і в чому це полягає.

Відповідно до постанов Верховного Суду від 12 червня 2018 року у справі № 826/4406/16 та від 21червня 2023 року по справі № 443/1572/18, при розгляді справи суд зобов`язаний установити: чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від установленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

ОСОБА_1 не надано доказів, що ширина заїзду загального користування стала меншою ніж це передбачено план-схемою 1955 року та не відповідає рішенню Новострілищанської селищної ради №114 від 20 січня 2012 року, яким встановлено ширину спірного заїзду 3 м.

Судом не встановлено порушення відповідачем будь-яких прав позивача щодо користування заїздом загального користування.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відмову у задоволенні позову.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та не вбачає підстав для скасування законного та обґрунтованого рішення суду першої інстанції.

Керуючись: ст. 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 4 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 15 жовтня 2024 року.

Головуючий______________________Т. І. Приколота

Судді: ________________ Мікуш Ю.Р. ___________________ Р.В. Савуляк