Справа № 342/910/24
Провадження № 2/342/508/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2024 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Гайдич Р.М.,

секретаря судового засідання Лукасевич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Бундзяк Уляна Максимівна, до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частку житлового будинку,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги мотивує тим, що батьками позивачки є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після смерті батьків відкрилася спадщина, до якої входить господарством АДРЕСА_2 . Право власності на вищевказане домоволодіння підтверджується свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок від 07.04.1990, згідно з яким дане господарство належить на праві власності колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_3 . Станом на 15.04.1991 в спадковому господарстві проживали та були зареєстровані: позивачка ОСОБА_1 , тато позивачки ОСОБА_3 , мама позивачки ОСОБА_4 та брат позивачки (відповідач) ОСОБА_2 . При житті, 11.02.2008 ОСОБА_3 зробив письмове розпорядження на випадок своєї смерті, яким все своє майно заповів дочці ОСОБА_1 . Приватним нотаріусом розглянуто звернення позивачки про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 , та прийнято рішення про відмову у вчиненні вищевказаної нотаріальної дії з підстав реєстрації спадкового будинковолодіння, як колгоспний двір, що унеможливлює визначити частки спадкодавців. Своїми діями позивачка фактично вступила в управління спадщиною: спільно проживала з батьками до дня їх смерті, доглядає господарство в належному стані , виготовила технічну документацію на будинок за власні кошти, сплачує всі витрати щодо утримання будинку й господарських споруд. Спору щодо спадщини нема. Інших спадкоємців, які б протягом встановленого законом строку, звернулись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини в порядку ст.1269 ЦК України немає.

Відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить суд визнати за ним право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 з посиланням на те, що йому як члену колгоспного двору належить частка у даному житловому будинку. (а.с.74-76)

Ухвалою суду від 08 серпня 2024 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частку житлового будинку прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Бундзяк Уляна Максимівна, до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно. Вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частку житлового будинку об`єднано в одне провадження з первісним ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Бундзяк Уляна Максимівна, до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, присвоївши об`єднаній справі № 342/910/24 (провадження 2/342/508/2024). (а.с.79-80)

Позивачка за первісним позовом ОСОБА_1 на стадії підготовчого провадження подала до суду заяву про зміну підстав позову в цивільній справі № 342/910/24. В якій зазначила, що позивачка, реалізуючи право на спадщину після обидвох батьків, звернулася із відповідними заявами до приватного нотаріуса Коломийського РНО Стефурака Н.Я., де заведено дві спадкові справи. 12.06.2024 нотаріус прийняла рішення про відмову у вчиненні вищевказаних нотаріальних дій після смерті обидвох батьків з підстав реєстрації спадкового будинковолодіння, як колгоспний двір, що унеможливлює визначити частки спадкодавців, про що видала дві постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Тобто позивачка претендує на спадкове будинковолодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті тата та в порядку спадкування за законом після смерті мами. (а.с.92-94)

В судове засідання учасники справи не прибули, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.

Представник позивача за первісним позовом ОСОБА_1 адвокат Бундзяк У.М. подала до суду заяву про розгляд справи без позивача та її представника. Вимоги заяви про зміну підстав позову підтримує та просить ухвалити судове рішення, яким визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 .

Відповідач-позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 , через канцелярію суду, подав заяву про розгляд справи без нього. Зазначив, що з матеріалами даної справи ознайомлений, вимоги зустрічного позову, поданого ним, підтримує в повному обсязі.

Передбачених ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (пункт 1 частини другої цієї статті).

Згідно ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може гуртуватись на припущеннях.

Із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_5 (позивачка) народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 , її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Після реєстрації шлюбу 05 березня 1996 року з ОСОБА_6 , прізвище дружини ОСОБА_5 змінено з ОСОБА_7 на ОСОБА_8 , про що складно актовий запис за № 210; відповідно до відмітки відомості про розірвання шлюбу, даний шлюб розірвано 28.01.2020, що доводиться копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 3 від 01.10.2022. Після розірвання шлюбу прізвище дружини ОСОБА_8 , що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 . (а.с.9-11)

Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого 24.04.1970 Луківською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області стверджується, що відповідач ОСОБА_2 (відповідач) народився ІНФОРМАЦІЯ_7 , актовий запис № 4, його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . (а.с.98)

За заповітом від 11.02.2008 посвідченого секретарем виконкому Луківської сільської ради, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на випадок своєї смерті належне йому майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що на час смерті буде йому належати і на що він за законом матиме право в т.ч. земельна ділянка, земельний та майнові паї, які розміщені в с. Лука, записав своїй дочці ОСОБА_1 , за такою угодою, що вона утримуватиме його до смерті. Цього дня дав згоду і заповів їй. Заповіт зареєстровано в реєстрі за № 92. (а.с.12)

Із копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті № 0 від 20.09.2022 вбачається, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Лука Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 3 від 15.03.2012 (а.с.13)

На час смерті ОСОБА_3 був чинним Цивільний кодекс України 2003 р. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Із копії довідки № 7-121 виданої 19.03.2024 Луківським старостинським округом Городенківської міської ради слідує, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав і був зареєстрований на час смерті за адресою: АДРЕСА_3 та разом з ним проживали і були зареєстровані: дружина ОСОБА_4 , 1946 р.н., дочка ОСОБА_1 , 1976 р.н., та внучка ОСОБА_9 , 1996 р.н. ( а.с.26)

Із копії спадкової справи № 69/2024, яка надана суду приватним нотаріусом Коломийського РНО Стефурак Н.Я., вбачається, що 21.03.2024 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 звернулася дочка (позивачка) ОСОБА_1 , 1976 р.н. Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 76303728 від 21.03.2024 свідчить про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію спадкової справи після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , номер у Спадковому реєстрі № 72182588, номер Спадкової справи 69/2024. Приватним нотаріусом Коломийського РНО Стефурак Н.Я. 12.06.2024 посвідчено та видано позивачці свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , спадщина на яку видано свідоцтва складається із земельних ділянок, що належали померлому на підставі Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 024595 та ІФ № 024596. Витяги про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 77296950 та № 77297015 від 12.06.2024 свідчать про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , спадкоємець ОСОБА_1 , номер у Спадковому реєстрі 72182588. (а.с.48-69)

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_8 у віці 72 роки в м. Івано-Франківськ Івано-Франківської області, актовий запис № 4, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 виданого 14.01.2019 виконавчим комітетом Луківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. (а.с.14)

На час смерті ОСОБА_3 був чинним Цивільний кодекс України 2003 р.

З копії довідки № 7-203 виданої 29.05.2024 Луківським старостинським округом Городенківської міської ради слідує, що ОСОБА_4 проживала і була зареєстрована на час смерті за адресою: АДРЕСА_3 та разом з нею проживали і були зареєстровані: дочка ОСОБА_1 , 1976 р.н., внучка ОСОБА_9 , 1996 р.н. (а.с.25)

Із копії спадкової справи № 70/2024, яка надана суду приватним нотаріусом Коломийського РНО Стефурак Н.Я., вбачається, що 21.03.2024 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 звернулася дочка (позивачка) ОСОБА_1 , 1976 р.н. Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 76303817 від 21.03.2024 свідчить про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію спадкової справи після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , номер у Спадковому реєстрі № 72182627, номер Спадкової справи 70/2024. Приватним нотаріусом Коломийського РНО Стефурак Н.Я. 12.06.2024 посвідчено та видано позивачці свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 , спадщина на яку видано свідоцтва складається із земельних ділянок та житлового будинку по АДРЕСА_4 . Витяги про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 77297722, № 77297782, №77297847, №77297934 та №77298002 від 12.06.2024 свідчать про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , спадкоємець ОСОБА_1 , номер у Спадковому реєстрі 72182627. (а.с.105-132)

Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 та як спадкоємець першої черги за законно після смерті матері ОСОБА_4 , яка прийняла спадщину після смерті своїх батьків, звернулася до приватного нотаріуса Коломийського РНО Стефурак Н.Я. про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 надавши нотаріусу наявні у неї документи.

Однак, приватний нотаріус Коломийського РНО Стефурак Н.Я. вивчивши надані ОСОБА_1 документи, Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.06.2024 відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , у зв`язку з тим, що дане господарство було колгоспним двором та померлому належала тільки частка в даному житловому будинку, яка конкретно не визначена. (а.с.18, 96)

Також, приватний нотаріус Коломийського РНО Стефурак Н.Я. вивчивши надані ОСОБА_1 документи, Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.06.2024 відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 , у зв`язку з тим, що дане господарство було колгоспним двором та померлій належала тільки частка в даному житловому будинку, яка конкретно не визначена. (а.с.95)

Копією свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок виданого 07.04.1990 виконавчим комітетом Городенківської районної ради народних депутатів Івано-Франківської області на підставі рішення цього ж виконкому № 45 від 20.03.1990 стверджується, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_3 дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_3 . (а.с.17)

Відповідно до рішення восьмого демократичного скликання (тридцять третя сесія) Городенківської міської ради № 1924-33/2024 від 21.03.2024 в с.Лука змінено назву вулиці 8-Березня на ОСОБА_10 (а.с.68)

З технічного паспорта на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , виготовленого ФОП ОСОБА_11 , встановлено, що вищевказаний житловий будинок споруджений(реконструкція) в 1959 році, інші господарські будівлі споруджені (реконструкція) в 1959, 1985, 1989 роках. Згідно звіту про оцінку житлового будинку (загальною площею 46,4 кв.м) складеного ФОП ОСОБА_12 на підставі договору № 01264/С від 29.05.2024, ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 станом на становить 118 572 грн. (а.с.19-24)

Із копії довідки № 7-202 виданої 29.05.2024 Луківським старостинським округом Городенківської міської ради вбачається, що житловий будинок по АДРЕСА_1 знаходиться на земельній ділянці площею 0,25 га. (а.с.25)

Згідно інформації з Державного реєстру речових про на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 385390259 формованого 03.07.2024 відомості щодо права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 відсутні. (а.с.35)

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Із довідки № 7-124 виданої 19.03.2024 Луківським старостинським округом Городенківської міської ради та фотокопії по господарської книги за 1991-1995рр слідує, що станом на 15.04.1991 в господарстві по АДРЕСА_3 були зареєстровані та проживали: ОСОБА_3 , 1938 р.н., ОСОБА_4 , 1946 р.н., ОСОБА_1 , 1976 р.н, та ОСОБА_2 , 1970 р.н. (а.с.28,29-30)

Відповідно до частини 1 статті 120 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до вимог частин 1 та 2 статті 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Згідно з частиною 1 статті 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до статті 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до частини 1 статті 1226 Цивільного кодексу України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є відмова власника від права власності. Згідно ст. 347 ЦК України Особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. У разі відмови від права власності на майно, права на яке не підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту вчинення дії, яка свідчить про таку відмову. У разі відмови від права власності на майно, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника відповідного запису до державного реєстру.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті «г» пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила статті 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Із матеріалів справи та вищенаведеного слідує, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_3 відносився до колгоспного двору. Станом на 15.04.1991 в даному колгоспному дворі проживав голова двору ОСОБА_3 , його дружина ОСОБА_4 , дочка ОСОБА_1 та син ОСОБА_2 . Таким чином, їх частки у вказаному майні становлять по 1/4.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 спадщину прийняла їх дочка (позивачка) ОСОБА_1 , що підтверджується копіями спадкових справ № 69/2024 та № 70/2024. Таким чином, ОСОБА_1 прийнявши спадщину на належне її батькам майно, фактично прийняла спадщину і на належну їм частку у житловому будинку по АДРЕСА_1 .

Однак, у зв`язку з тим, що спадковий житловий будинок відноситься до колгоспного двору, а частини в колгоспному дворі спадкодавців не визначені, нотаріус немає можливості видати позивачці свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про що зазначила у Постановах про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог за первісним позовом і заяви про зміну підстав позову та за зустрічним позовом, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги за первісним позовом підлягають до часткового задоволення, а саме за ОСОБА_1 слід визнати право власності на 3/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 : 1/4 - як члену колишнього колгоспного двору, 1/4 в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_3 та 1/4 - в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_4 . В іншій частині позову слід відмовити у зв`язку з тим, що 1/4 частка вищевказаного житлового будинку належать відповідачу позивачу за зустрічним позовом, як члену колишнього колгоспного двору.

Позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2 підлягають до задоволення, оскільки позивач за зустрічним позовом був членом колишнього колгоспного двору та його частка у даному дворі становить 1/4, та у відповідності до норм ЦК України для оформлення права власності на належне йому майно, ОСОБА_13 необхідно визнати право власності на визначений розмір частки у приватній спільній сумісній власності, а саме у вищевказаному житловому будинку, який відносився до колгоспного двору.

При винесенні рішення судом враховується і те, що на даний час відповідно до вимог Постанови ВРУ "Про утворення та ліквідацію районів" №807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області.

На підставі ст.ст. 548, 549, 551 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316, 317, 325, 328, 1216, 1222, 1258, 1241, 1261,1274, 1268, 1269, 1296, 1297 ЦК України (2003 р.), керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , право власності на 3/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 .

В іншій частині позову відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , право власності на 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Місце проживання сторін:

- ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ;

- ОСОБА_2 АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Суддя: Гайдич Р. М.