Справа № 237/4008/24
Провадження № 2-о/237/102/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2024 м. Курахове

Мар`їнський районний суд Донецької області

у складі: головуючого судді Приходько В.А.,

за участі присяжних Шовкопляс О.В., Тихонової Л.В.

секретаря судового засідання Жданової А.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Курахівська військово-цивільна адміністрація Покровського району, про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною заявою про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна.

В обґрунтування своєї заяви вказує, що він є сином ОСОБА_2 1948 року народження, що підтверджується наданим свідоцтвом про народження. Разом з батьком він проживає в АДРЕСА_1 . Це їхнє постійне місце проживання, а також реєстрації. За цією адресою постійно проживали його батьки, а після смерті мами, вони з батьком залишились проживати удвох.

Відповідно до висновку лікарської консультативної комісії його батько ОСОБА_2 є хронічно невиліковним хворим, який не може самостійно пересуватись, самообслуговуватись та потребує постійного стороннього догляду. ОСОБА_2 має хронічні невиліковні хвороби серця післяінфарктний кардіосклероз, імплантацію ШВСР. Аортосклероз. Дилатація всіх відділів серця. Гіпертонічна хвороба 3 ступеню.

Батько заявника протягом багатьох років страждає різними хворобами, особливо хворіє серцем, йому зроблено декілька складних операцій, він має імплант в серці. Постійно скаржиться на запаморочення, загальну слабкість, болі у серці, а також часто втрачає свідомість.

Заявник ОСОБА_1 зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мама ОСОБА_3 у віці 75 років і вони з батьком залишились проживати самі, вдвох. Він здійснює догляд за батьком, піклування, турбується про його лікування. З огляду на його невиліковні тяжкі хвороби, а також дуже похилий вік, періодичну втрату свідомості, заявник постійно вимушений знаходитись поряд із батьком, доглядати його, опікуватися ним.

Ситуація з батьком заявника ускладнилася після смерті його дружини, тобто матері заявника. Батьки ОСОБА_1 прожили разом майже 50 років, були дуже близькими, тому після втрати дружини, батькові зовсім стало погано. Заявник зазначає, що його психічний стан став викликати в нього тривогу, оскільки батько так і не прийняв те, що його дружина померла, він не розуміє, що її немає в будинку, вигадує якісь нісенітниці, розмовляє з нею, намагається підніматись і кудись йти, коли розуміє, що її немає, то хоче шукати її. Він в теперішній час зовсім неспроможний до самостійного життя, до самостійного самообслуговування, син його і кормить, і турбується про вчасне приймання ліків, і повністю займається його лікуванням та організацією його обстежень та операцій. Батько ж заявника не усвідомлює взагалі, що з ним відбувається, він не може керувати своїми діями, його поведінка в лікарні та під час обстежень нервує його сина, оскільки він психічно хвора людина і заявникові дуже важко впоратися з проявами його хвороби, він дуже неадекватно та емоційно реагує на огляд, на перебування в лікувальному закладі. До того ж, в нього хворе серце, що ускладнює заявникові організацію надання своєму батькові медичної допомоги.

В теперішній час він разом з батьком евакуювався з міста Курахове, оскільки там відбуваються активні бойові дії, оголошено примусову евакуацію у зв`язку з постійними обстрілами та загрозою захоплення міста і тому заявник вимушений був виїхати із міста Курахове теж, але з хворим батьком такого похилого віку та з психічним розладом, заявникові дуже важко це зробити, оскільки транспортувати його необхідно на велику відстань, під загрозами обстрілів, а він не розуміє, що відбувається, не усвідомлює взагалі події. Щоб вивезти батька в безпечне місце та належним чином його влаштувати, надати йому необхідну медичну допомогу, привезти його на операцію, якої він потребує, заявникові необхідно встановити над ним опіку.

За таких обставин заявник вимушений звернутися до суду та просить призначити його опікуном над своїм хворим батьком, оскільки іншого виходу в нього немає, щоб супроводжувати його в безпечне місце та влаштувати батька належним чином в іншому місті та продовжувати доглядати за ним.

Заявник та представник заінтересованої особи не з`явилися в судове засідання, про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином.

У відповідності до ч. 2 ст.197 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню із таких підстав.

Так, відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_1 , виданого ЗАГС м. Курахове Мар`їнського району 26 квітня 1975 року, ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до довідки ЛКК від 23.07.2024р., ОСОБА_2 за станом здоров`я є хронічно невиліковним хворим, який не може самостійно обслуговуватись, потребує постійного стороннього догляду, має встановлений лікарською комісією Центру первинної медичної допомоги Курахівської міської ради постійний діагноз післяінфарктний кардіосклероз, імплантацію ШВСР. Аортосклероз. Дилатація всіх відділів серця. Гіпертонічна хвороба 3 ступеню.

Також мається висновок комісії № 271 про наявність порушення функції організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі відносно ОСОБА_2 .

Також були досліджені надані заявником медичні документи його батька ОСОБА_2 , медичні висновки та записи амбулаторної карти, які надавалися ним на підтвердження чисельних хвороб батька, в тому числі підтвердження хвороби серця, проведеного оперативного лікування та наявності імпланту.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Встановлення опіки урегульовано ст. ст. 60, 63 ЦК України.

У відповідності до ч. 1 ст.55 Цивільного Кодексу України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Статтею 1 Закону України "Про реабілітацію інвалідів в Україні" визначено, що обмеження життєдіяльності - це помірно виражена, виражена або значно виражена втрата особою внаслідок захворювання, травми (її наслідків) або вроджених вад здатності до самообслуговування пересування, орієнтації, контролю своєї поведінки, спілкування, навчання, виконання трудової діяльності нарівні з іншими громадянами.

Постійний сторонній догляд вид догляду, яким забезпечуються інваліди із вираженими порушеннями в організмі, зумовленими професійними та загальними захворюваннями, травмами, що призводять до значного обмеження життєдіяльності, надзвичайною залежністю від постійного догляду, допомоги або нагляду інших осіб, неспроможні до самообслуговування ( не можуть самостійно приймати їжу, забезпечувати гігієнічні потреби, потребують допомоги на прогулянках).

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст.41 ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Відповідно до ч. 1 ст. 241 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і, за поданням органу опіки та піклування, призначає їй опікуна.

Ухвалюючи рішення від 24 жовтня 1979 року у справі Винтерверп (Winterwerp) проти Нідерландів Європейський Суд виходив із того, що у справах осіб, що страждають психічним розладом, національні суди володіють певною свободою розсуду, наприклад, вони можуть застосовувати процесуальні заходи для забезпечення належного відправлення правосуддя, захисту здоров`я відповідної особи тощо, які, проте, не повинні зачіпати саму сутність права особи на справедливий судовий розгляд.

Заявник зазначає, що його батько страждає на психічний розлад та не може усвідомлювати своїх дій. Він побоюється, що батько може заподіяти шкоду як собі, так і іншим особам та їх майну та готовий взяти відповідальність за його дії.

Досліджені докази свідчать про можливість призначення заявника опікуном свого хворого батька.

Керуючись ст. ст. 39, 40, 41, 55, 60, 63 ЦК України, ст. ст. 236-241 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Курахівська військово-цивільна адміністрація Покровського району Донецької області, про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна - задовольнити.

Визнати недієздатним ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився в місті Курахове Мар`їнського району Донецької області, строком на 2 роки.

Встановити над ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , опіку строком на 2 роки та призначити над ним одноособовим опікуном його сина ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 строком на 2 роки.

Допустити негайне виконання рішення для запобігання загрози життю та здоров`ю учасників процесу у період дії воєнного стану.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скарги не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду.

Суддя В.А. Приходько