Справа № 544/1832/24
пров. № 2/544/562/2024
Номер рядка звіту 68
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16 жовтня 2024року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі

головуючої - судді Сайко О. О.,

за участю секретаря Костенко Т. В.,

розглянувши у відкритому судовому засідання, в залі суду м. Пирятин, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що із 20 серпня 2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 . Від спільного проживання подружжя мають спільного неповнолітнього сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося через подружню зраду чоловіка.

Подружжя з листопада 2023 року проживає окремо, спільне господарство не ведеться. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Вказує, що спору про місце проживання сина не виникає. У зв`язку з викладеним просить суд шлюб з відповідачем розірвати.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Дошлюбне прізвище просить не відновлювати, судові витрати стягнути з відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти розірвання шлюбу не заперечує.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 серпня 2011 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб (а.с.6).

Від спільного проживання подружжя має неповнолітнього сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7).

Сторони разом не проживають з 2023 року, шлюбних відносин не підтримують та спільне господарство не ведеться.

Відповідно до ст. 56 СК кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Як передбачено приписами ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 109 СК передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Спільне життя сторін не склалося, у зв`язку з чим шлюбні відносини припинені та спільне господарство не ведеться.

З огляду на те, що у сторін спільне життя не склалось, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним.

Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України). Позивач просила не відновлювати їй дошлюбне прізвище - « ОСОБА_4 », тому після розірвання шлюбу надалі іменується прізвищем, отриманим після реєстрації шлюбу з відповідачем.

Згідно із ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з чим, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст. ст. 2-13, 141, 259, 263-265, 352 ЦПК України, ст. 112 СК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , народження ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 20 серпня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Пирятинського районного управління юстиції Полтавської області (актовий запис №101).

Дошлюбне прізвище позивача ОСОБА_1 не відновлювати.

Стягти із ОСОБА_2 , народження ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: зареєстрований в АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 витрати по сплаті судового збору на користьОСОБА_1 , зареєстрована в АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 у розмірі 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О.Сайко