2/465/1553/24
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

24.09.2024 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Величка О.В.,

з участю секретаря судового засідання Венгринюк О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Хоум Серв» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово комунальні послуги, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ТОВ «ХОУМ СЕРВ» подав до суду позовну заяву до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «ХОУМ СЕРВ» заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з жовтня 2021 року по серпень 2022 року у розмірі 8 558,83 гривень та вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 з жовтня 2019 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 184633522 від 12.10.2019 року.

10.01.2020 року відповідач надав позивачу копії свого паспорта серії НОМЕР_1 , картки фізичної особи платника податків, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 184633522 від 12.10.2019 року для укладення договору про надання послуг з управління та утримання будинків і споруд, прибудинкових територій.

10.01.2020 року позивач підготував договір № 163/1001-20 про надання послуг з управління та утримання будинків і споруд, прибудинкових територій, підписав його та скріпив печаткою. Після чого надав даний договір відповідачу на ознайомлення і підписання з його сторони, але відповідач його не підписував і письмово не повідомляв причини непідписування ним даного договору. Незважаючи на те, що відповідач договір не підписував, він частково проводив оплати позивачу за житлово-комунальні послуги відповідно до умов договору № 163/1001-20 про надання послуг з управління та утримання будинків і споруд, прибудинкових територій від 10.01.2020 року, що підтверджується довідкою про нарахування та сплату послуг за утримання житла та комунальних послуг.

3 27.11.2021 року у відповідача виникла заборгованість перед позивачем за оплату житлово-комунальних послуг за жовтень 2021 року у розмірі 899,57 грн. У подальшому відповідач не сплачував за житлово-комунальні послуги за період листопад, грудень 2021 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень 2022 року. Станом на 17.08.2023 року заборгованість відповідача перед позивачем за оплату житлово-комунальних послуг за період жовтень, листопад, грудень 2021 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень 2022 року становить 8 558,83 грн., що підтверджується довідкою про нарахування та сплату послуг за утримання житла та комунальних послуг. Жодних скарг чи претензій щодо неналежного надання житлово-комунальних послуг, на адресу позивача від відповідача не надходило, відповідно підстави не проведення оплат за жовтень, листопад, грудень 2021 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень 2022 року у відповідача відсутні. Зважаючи на викладене, просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 23.10.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, однак, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, просить задовольнити позові вимоги у повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечує. При цьому, зазначила, що відповідач до цього часу не погасив наявну заборгованість.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча належним чином, під особистий підпис був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, відзиву на позовну заяву, а також будь-яких клопотань на адресу суду не направляв.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов обгрунтований та підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

За вимогами ст. ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю «ХОУМ СЕРВ» є юридичною особою, основним видом діяльності якого є комплексне обслуговування об`єктів.

01.11.2019 року ТОВ «УКР-ЄВРО-СЕРВІС» передало в управління ТОВ «ХОУМ СЕРВ» багатоквартирний житловий будинок з вбудованими приміщеннями громадського призначення за новою поштовою адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується актом приймання-передачі від 01.11.2019 року.

Відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 з жовтня 2019 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 184633522 від 12.10.2019 року.

Як зазначає представник позивача, відповідач з позивачем не укладав договір про надання послуг з управління та утримання будинків і споруд, прибудинкових територій, але частково проводив оплати позивачу за житлово-комунальні послуги, що підтверджується довідкою про нарахування та сплату послуг за утримання житла та комунальних послуг. Так, зокрема, часткові оплати проводились за період лютий-вересень 2021 року.

Як слідує з довідки про нарахування та сплату послуг за утримання житла, ОСОБА_1 має заборгованість перед ТОВ «ХОУМ СЕРВ» по оплаті житлово-комунальних послуг за період жовтень, листопад, грудень 2021 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень 2022 року у загальному розмірі 8 558,83 грн.

За змістом статей 322, 360 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом; співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Виходячи зі змісту статті 526 ЦК України, цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг визначено Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Цим законом, зокрема, передбачено, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (частина третя пункт 1 та 5 статті 20).

Такі положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги» свідчать про обов`язковість договору щодо житлово-комунальних послуг для споживача та не можливість споживача відмовитись від укладання договору (за виключенням у випадках встановлених законом та у порядку встановленому законом).

Судом встановлено, що позивач ТОВ «ХОУМ СЕРВ» у встановленому законом порядку визнаний виконавцем послуг по управлінню житловим будинком і прибудинковою територією, зокрема, забезпечує кваліфіковане, якісне, гарантоване обслуговування житлового фонду, його технічного обладнання, дотримання санітарного стану прибудинкових територій для створення споживачу належних умов проживання в житловому будинку АДРЕСА_2 .

Матеріали справи не містять належних і допустимих доказів того, що відповідач не користується послугами позивача по управлінню житловим будинком і прибудинковою територією або уклала договір з іншим виконавцем послуг.

Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Відповідна правова позиція сформульована у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц (провадження № 61-11107св18).

Таким чином, згідно із зазначеними правовими висновками споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Разом із тим відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.

Відтак, судом встановлено, що у даному конкретному випадку між позивачем та відповідачем склалися фактичні договірні відносини, за якими відповідач отримував надані ТОВ «ХОУМ СЕРВ» житлово-комунальні послуги, а на нього в свою чергу покладено обов`язок щодо оплати житлово-комунальних послуг. Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість.

Під час розгляду справи про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги визначальним є встановлення факту надання обслуговуючою організацією (позивачем) житлово-комунальних послуг особам, які є їх споживачами (відповідачу), та правильність нарахування заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Згідно із статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частин першої та другої статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Аналіз положень статті 614 ЦК України дає підстави для висновку про те, що, установлюючи презумпцію вини особи, яка порушила зобов`язання, ЦК України покладає на неї обов`язок довести відсутність своєї вини.

Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2019 року по справі №717/1323/16-ц (провадження №61-22244св18).

Проте, відповідач не довів належними та допустимими доказами відсутності своєї вини у порушенні зобов`язання з оплати вартості послуг, наданих позивачем.

Разом з тим, заперечень чи спростувань (у формі відповідних розрахунків) заборгованості відповідач не подав, іншого розрахунку суду не представлено, як і не доведено те, що невиконання зобов`язань по сплаті вартості отриманих послуг сталося не з його вини.

Натомість, оцінюючи подані позивачем розрахунки заборгованості з точки зору допустимості та належності, суд враховує, що такі були належним чином обґрунтовані та мотивовані. У свою чергу, в процесі розгляду справи не здобуто жодних доказів, які ставлять під сумнів математичні розрахунки наведені позивачем.

Згідно зі ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За змістом приписів ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

З огляду на викладене правовідносини, які виникли між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплати грошей за надані послуги.

За відсутності будь-яких інших доказів у справі щодо розміру заборгованості відповідача перед позивачем, суд встановлює такий розмір заборгованості виходячи з розрахунку позивача та вважає доведеним факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 8 558,83 гривень, який необхідно стягнути на користь позивача.

Враховуючи вищенаведене, на підставі зібраних та перевірених судом доказів встановлено, що відповідач не оплатив за надані йому позивачем ТОВ «ХОУМ СЕРВ» послуги по управлінню та утриманню житлового будинку АДРЕСА_2 , а тому позивач ТОВ «ХОУМ СЕРВ» правомірно виставив відповідачу рахунок за надані послуги.

Отже, із відповідача на користь позивача ТОВ «ХОУМ СЕРВ» підлягає стягненню заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з жовтня 2021 року по серпень 2022 року у розмірі 8 558,83 гривень, відповідно до рахунку, виставленого зазначеним позивачем, та на виконання умов фактичних договірних відносин, які склалися між сторонами.

Відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно із ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати в розмірі 2 684 гривень на сплату судового збору, що був оплачений при поданні позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 10-13, 19, 76, 77, 79, 80, 83, 89, 95, 141, 223, 247, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 353 ЦПК України

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Хоум Серв» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово комунальні послуги - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ХОУМ СЕРВ» заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з жовтня 2021 року по серпень 2022 року у розмірі 8 558 (вісім тисяч п`ятсот п`ятдесят вісім) грн. 83 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ХОУМ СЕРВ» 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп. на відшкодування судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ХОУМ СЕРВ», код ЄДРПОУ - 42932633, місцезнаходження: м. Львів вул. Кульпарківська, буд. 93.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 .

Суддя Величко О.В.