№ 2-з/183/11/24

У Х В А Л А
30 січня 2024 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Парфьонова Д. О., розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -
11 грудня 2023 року до суду надійшов позов ОСОБА_1 , у якому останній просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь суму заборгованості згідно з борговою розпискою від 01 вересня 2023 року у загальному розмірі 152 769 грн 70 коп, з яких: сума боргу з урахуванням індексу інфляції становить 151 956 грн 00 коп; санкція у формі 3% річних становить 813 грн 70 коп. Також просить стягнути судові витрати.
Постановленою Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області ухвалою від 20 грудня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у цивільній справі. Справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Установлено, зокрема, відповідачеві п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
Постановленою Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області ухвалою від 15 січня 2024 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задоволено частково. Заборонено відчуження рухомого майна - транспортного засобу марки «RENAULT KANGOO», 2016 року випуску, об`єм двигуна - 1461 см. куб., VIN-код НОМЕР_1 , дата реєстрації - 16 лютого 2022 року, який зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
29 січня 2024 року позивачем подано чергову заяву про забезпечення позову, отриману головуючим суддею 30 січня 2024 року, в якій він просить накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться на всіх рахунках у всіх банківських або інших фінансово-кредитних установах, що належать одноособово на праві власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 в межах суми позову, а саме 152 769,70 грн, до набрання законної сили рішенням суду у цій справі.
В обґрунтування заяви вказує, що відповідач в належні строки борг не повернув. Також, в даний час відповідач уникає будь-яких зустрічей з позивачем, не відповідає на письмові вимоги стосовно повернення боргу. Крім того, відповідач має борги перед іншими особами, які теж не повертає. Деякі кредитори відповідача вже звернулися до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з метою стягнення коштів, зокрема, судове провадження № 183/637/24, відкрите на підставі ухвали Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 січня 2024 року, або мають на меті звернутися до суду найближчим часом. Заявник має достовірні дані, що автомобіль «RENAULT KANGOO» в даний час переданий відповідачем іншому кредитору в рахунок неповерненого боргу та знаходиться в користуванні іншої особи на підставі письмового доручення про право на керування та найближчим часом буде відчужений відповідачем. Також, квартира, яка ймовірно належить відповідачеві, в даний час виставлена на продаж на сайті ОЛХ, що також свідчить про реальну можливість її відчуження найближчим часом. У позивача, є всі підстави вважати, що належне відповідачу майно (рухоме та нерухоме), може бути відчужене ним на користь третіх осіб найближчим часом, тобто в будь-який момент до набрання законної сили рішенням суду за його позовом, тому невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи взагалі зробити неможливим виконання рішення суду.
Виконання в майбутньому судового рішення у справі про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язане з обставинами наявності у відповідача присудженої до стягнення суми заборгованості. Вважає, що арешт грошових коштів належних відповідачеві в межах суми заборгованості, який накладається судом для забезпечення позову про стягнення грошових коштів, матиме на меті подальше звернення стягнення на таке майно у разі задоволення позову. При цьому обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.
Можливість накладення арешту на грошові кошти відповідача, які знаходяться на всіх рахунках у всіх банківських або інших фінансово-кредитних установах та заборони відчуження майна відповідача (рухомого та нерухомого) в межах суми позову в порядку забезпечення позову у спорі про стягнення грошових коштів є для позивача додатковою гарантією того, що рішення суду, у разі задоволення позову, буде реально виконане та позовні вимоги будуть реально виконані. Також, даний вид забезпечення позову дозволить позивачеві задовольнити свої вимоги за рахунок цього майна у разі невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань, однак не позбавить власника вільно ним користуватися. Крім того, у разі задоволення позову у справі про стягнення грошових коштів боржник матиме безумовну можливість розрахуватись з позивачем, за умови наявності у нього грошових коштів, у необхідних для цього розмірах, без застосування процедури звернення стягнення на майно.
Вважає, що накладення арешту на грошові кошти відповідача, які знаходяться на всіх рахунках у всіх банківських або інших фінансово-кредитних установах у межах суми позову, не порушує права інших осіб, оскільки відповідач володіє цим майном одноособово, однак дозволить позивачеві задовольнити свої вимоги за рахунок цього майна у разі невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань.
Сторони у судове засідання, на підставі ч. 1 ст. 153 ЦПК України, не викликались.
Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.
За змістом і формою, подана заява про забезпечення позову відповідає вимогам статті 151 ЦПК України.
Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
При встановленні зазначеної відповідності слід ураховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.
Частина 3 статті 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Так, предметом спору є стягнення заборгованості за договором позики з індексацією у сумі 151 956,00 грн, 3% річних у розмірі 813,70 грн та інфляційних втрат у розмірі 1 956,00 грн, всього 152 769,70 грн.
Вирішуючи заяву, суд виходить з того, що наданими суду доказами доведено існування спору між сторонами.
У поданій заяві про забезпечення позову позивач, як на підставу для забезпечення позову, вказує на можливість вчинення відповідачем дій з відчуження майна. Вказує на співмірність заходу забезпечення позовним вимогам та ризику відчуження майна, належного відповідачеві.
Водночас, постановленою Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області ухвалою від 15 січня 2024 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задоволено частково. Заборонено відчуження рухомого майна - транспортного засобу марки «RENAULT KANGOO», 2016 року випуску, об`єм двигуна - 1461 см. куб., VIN-код НОМЕР_1 , дата реєстрації - 16 лютого 2022 року, який зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Тобто, у цій справі вжито заходів забезпечення позову.
Матеріали справи вказують на те, що транспортний засіб марки «RENAULT KANGOO», 2016 року випуску зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 .
Доказів того, що вартість майна у виді належного відповідачеві транспортного засобу марки «RENAULT KANGOO», 2016 року випуску, належного ОСОБА_2 є меншою, ніж сума позовних вимог (на підтвердження відповідності наступного заходу забезпечення), або що цей транспортний засіб відчужено відповідачем до вжиття судом заходів забезпечення або відповідачем чи іншою особою вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ст. 385 КК України щодо невиконання постановленої судом ухвали від 15 січня 2024 року до заяви про забезпечення позову не долучено, в матеріали справи не подано.
За таких обставин, суд приходить висновку, що захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на всіх рахунках у всіх банківських або інших фінансово-кредитних установах, що належать одноособово на праві власності ОСОБА_2 в межах суми позову, з урахуванням постановленої судом ухвали про забезпечення позову від 15 січня 2024 року, значно перевищує суму, заявлену до стягнення, є вочевидь неспівмірним заходом забезпечення позову порівняно до позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст. 149, 150, 157, 260 ЦПК України, суд
у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем складення ухвали суду.

Ухвала суду складена і підписана 30 січня 2024 року.

Суддя Д. О. Парфьонов