Провадження № 2-др/127/145/24
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 жовтня 2024 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Жмудя О.О., при секретарі Петуховій Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці заяву законного представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , законним представником яких є ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , законним представником якої є ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Служба у справах дітей Вінницької міської ради, Військова частина НОМЕР_1 про встановлення факту спільного проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,
В провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , законним представником яких є ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , законним представником якої є ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Служба у справах дітей Вінницької міської ради, Військова частина НОМЕР_1 про встановлення факту спільного проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.
Ухвалою суду від 25.09.2024 позовну заяву залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.
ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення та стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн.
На обґрунтування поданої заяви ОСОБА_2 зазначила, відповідач по причині дій позивача понесла матеріальні витрати, оскільки вона не має юридичних знань і не в змозі себе самостійно захищати, тому їй прийшлося укласти угоду з адвокатом та внести йому 6000,00 грн. Цих витрат ОСОБА_2 не понесла б, якби позивачка не звернулась з позовом до суду. Дії позивачки мають ознаки недобросовісної поведінки та зловживання процесуальними правами, оскільки позивач вже зверталась до суду з аналогічним позовом і їй було відмовлено. Тому звернення повторно з тим же позовом до суду є недобросовісною поведінкою та зловживанням процесуальними правами.
Представник позивача ОСОБА_3 адвокат Богачук І.Ю. подала на адресу суду заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, згідно яких просила відмовити в задоволенні заяви відповідача в повному обсязі оскільки сума гонорару у розмірі 6000,00 грн є необґрунтованою та завищеною. Крім того зазначила, що у ОСОБА_3 на утриманні перебувають батьки пенсійного віку, а тому сума відшкодування витрат на правову допомогу не узгоджується з розміром фінансового стану останньої.
Представник ОСОБА_2 адвокат Зубань О.О. подав до суду заяву, згідно якої просив судове засідання проводити за його відсутності.
Інші учасники в судове засідання не з`явились, про дату та час розгляду справи повідомлялись належним чином.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що наявні підстави для задоволення вимог заяви частково, за наступних підстав.
Згідно із ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
З приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з того, що ОСОБА_2 з метою документального підтвердження фактично понесених витрат на правову допомогу надано договір про надання правової допомоги від 18.07.2024, укладений між адвокатом Зубань О.О. та ОСОБА_2 , акт приймання-передачі наданих послуг до Договору про надання правової допомоги по справі від 30.09.2024, та квитанцію до прибуткового касового ордера №8 від 18.07.2024, за яким вартість виконаних робіт адвокатом склала 6000,00 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно з частиною 3 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Водночас зі змісту частини 4 статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Зокрема відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При визначенні підтверджених матеріалами справи витрат відповідача на правничу допомогу, судом встановлено надання останній правничої допомоги у вигляді консультації, вивчення документів Клієнта та матеріалів цивільної справи, складання відзиву на позовну заяву, складання клопотання про закриття провадження у справі, складання клопотання про виклик свідків та представництво інтересів в суді.
З урахуванням критеріїв співмірності складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, беручи до уваги те, що розгляд справи по суті спору не відбувся, оскільки провадження у справі закрито на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд вважає, що витрати на правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн, є завищеними, а тому стягненню з позивача підлягають витрати на правничу допомогу у сумі 2000,00 грн, оскільки саме такий розмір витрат, на переконання суду, відповідатиме принципу розумності та є обґрунтованим.
Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 141, 142, 259-261, 353-354 ЦПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , законним представником яких є ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , законним представником якої є ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Служба у справах дітей Вінницької міської ради, Військова частина НОМЕР_1 про встановлення факту спільного проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн (дві тисячі гривень).
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 21.10.2024.

Суддя О.О. Жмудь