Справа № 385/997/24
Провадження № 2/385/436/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.10.2024 року м. Гайворон

Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Венгрина М. В.,

секретар судового засідання Шевченко Л. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Гайворонський відділ Державної виконавчої служби у Голованівському районі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дітей,

ВСТАНОВИВ:

позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення пені за прострочення по сплаті аліментів в розмірі 162010,45 грн за період з 01.08.2011 по 01.06.2024. Також просила стягнути з відповідача судові витрати.

Позиція учасників справи

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 20.06.2011 у справі № 2-220/11 стягнуто з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання синів ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 700 грн щомісячно. Згідно довідки-розрахунку, що видана Подільським РВ ДВС м. Київ, заборгованість ОСОБА_2 , по сплаті аліментів станом на 30.12.2019 за період з 01.07.2011 по 30.11.2019 становила 62300, 00 грн.

З довідки-розрахунку, що видана Гайворонським ВДВС у Голованівському районі, станом на 30.12.2019, заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів на утримання дітей, за період з 01.07.2011 по 24.11.2012 становила 63371, 45 грн.

27.07.2020 Гайворонським районним судом Кіровоградської області змінено розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_4 та присуджено до стягнення з відповідача аліменти в 1/4 частці від доходу, щомісячно.

Постановою Гайворонського ВДВС у Голованівському районі від 15.09.2021 відкрито виконавче провадження № 66828294 щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на підставі виконавчого листа № 385/1396/19 від 14.09.2021, виданого Гайворонським районним судом Кіровоградської області.

Постановою Гайворонського ВДВС у Голованівському районі від 22.02.2024 звернено стягнення на доходи ОСОБА_2

З розрахунку заборгованості виданого Гайворонським ВДВС у Голованівському районі вбачається, що заборгованість ОСОБА_2 по аліментах за період з 24.11.2020 по 01.05.2024 складає 98639,00 грн.

Відповідач правом подання відзиву не скористався.

Представник третьої особи пояснень по суті справи не подавав.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

Ухвалою від 10.07.2024 відкрито провадження в справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання на 06.08.2024.

05.08.2024 до суду надійшла заява позивачки про залучення в якості позивача ОСОБА_1 замість ОСОБА_5 .

Ухвалою від 06.08.2024 відкладено розгляд справи на 27.08.2024.

Ухвалою від 20.08.2024 задоволено клопотання представниці позивачки про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

27.08.2024 справа знята з розгляду у зв`язку з відсутність електроенергії.

16.10.2024 представником позивачки - адвокатом Анікєєнко Є. О. подано заяву про проведення розгляду справи за її та її довірительки відсутності, підтримання позову.

У судове засідання сторони та представник третьої особи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

З урахуванням належного повідомлення учасників справи про дату, час та місце проведення судового розгляду, надходження відповідної заяви від представниці позивачки, що відповідає ч. 3 ст. 211 ЦПК України та належного повідомлення відповідача і третьої особи, суд вважає за можливим провести судовий розгляд за їх відсутності.

При цьому суд керувався ч. 4 ст. 223 ЦПК України щодо відповідача та врахував, що ОСОБА_2 належним чином повідомлявся про розгляд справи в суді, а саме - за зареєстрованим в передбаченому законом порядку місцем проживання та в судове засідання не з`явився, жодних заяв суду не надав. Направлена на його адресу рекомендованим повідомленням судова повістка повернута до суду з відміткою органу поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою», що є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним (правова позиція Верховного Суду викладена у постанові від 18 березня 2021 року по справі 911/3142/19, постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17).

У відповідності до ч. 2ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Також судом при зазначенні дати ухвалення судового рішення застосовано висновок ОП ВС викладений у постанові від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11 в якому вказано, що у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 20.06.2011 в справі № 2-220/11 змінено спосіб стягнення аліментів, що був визначений рішенням Гайворонського районного суду від 29.06.2005, та присуджено до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 700 грн щомісячно (а.с. 9-10, номер рішення в ЄДРСР 16872085).

З довідки-розрахунку заборгованості по аліментах (а.с. 11-14) вих.. № 48073580/2 від 06.12.2019 виданої Подільським РВ ДВС м. Київ вбачається, що заборгованість ОСОБА_2 за виконавчим листом № 2-220 від 12.07.2011 по сплаті аліментів за період з липня 2011 року по листопад 2019 року, станом на 30.12.2019 становить 62300,00 грн.

Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 27.07.2020 в справі № 385/1396/19 змінено розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_4 та присуджено до стягнення з відповідача аліменти в 1/4 частці від доходу, щомісячно.

З розрахунку заборгованості виданого Гайворонським ВДВС у Голованівському районі (АСВП 48073580) вбачається, що заборгованість ОСОБА_2 по аліментах за період з липня 2011 року по листопад 2020 року, станом на 23.11.2020 складає 66671,45 грн.

З розрахунку заборгованості виданого Гайворонським ВДВС у Голованівському районі вбачається, що заборгованість ОСОБА_2 по аліментах, згідно виконавчого листа № 385/1396/19 за період з листопада 2020 року, станом на 01.05.2024 складає 98639,00 грн.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).

Сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу (частина перша статті 15 СК України).

Якщо в результаті психічного розладу, тяжкої хвороби або іншої поважної причини особа не може виконувати сімейного обов`язку, вона не вважається такою, що ухиляється від його виконання (частина третя статті 15 СК України).

Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін (частина четверта статті 15 СК України).

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга статті 614 ЦК України).

У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості (абзац 1 частини першої статті 196 СК України).

Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову

Матеріали справи не містять доказів, які свідчать, що відповідач сплачував аліменти на користь позивачки з дати прийняття судового наказу про стягнення з нього аліментів, окрім одного платежу у вересні 2023 року, коли боржником було сплачено 3534,09 грн. Доказів іншого відповідачем суду не надано. Відповідно, відповідачем не спростований розрахунок заборгованості державного виконавця по аліментах.

Слід вказати, що саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Відповідач відсутність своєї вини в неповній сплаті аліментів не доводив.

Таким чином, судом встановлено, що заборгованість по аліментам сталася саме з вини відповідача, що є підставою для нарахування пені.

Згідно роз`яснень, які викладені у п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені), визначена у статті 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Отже неустойка, визначена у ч. 1ст. 196 СК України може бути стягнута з особи, яка є винною у простроченні сплати аліментів.

Під ухиленням від сплати аліментів закон розуміє як пряму відмову від надання утримання, так і різні дії (бездіяльність) зобов`язаної особи, спрямовані на повне або часткове ухилення від сплати аліментів; приховання особою дійсного розміру свого заробітку (доходу); зміну роботи або місця проживання з метою запобігання сплати аліментів; приховання свого місцезнаходження; інші дії, що свідчать про намір особи ухилитися від виконання обов`язків щодо утримання.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 листопада 2021 року в справі N 569/14819/19 (провадження N 61-1586св20) зазначено, що: "правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Викладене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 25 квітня 2018 року у справі N 572/1762/15-ц (провадження N 14-37цс18) та від 03 квітня 2019 року у справі N 333/6020/16-ц (провадження N 14-616цс18)".

У своїй постанові від 19.01.2022 № 711/679/21 ВС виснував, що розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %;при застосуванні формулювання "не більше 100 відсотків заборгованості" в абзаці 1 частини 1статті 196 СК України якщо обмежувати нарахування пені поточною заборгованістю (тобто, тією яка існує за всі місяці станом на момент пред`явлення позову чи на інший момент), то при пред`явленні позову за період коли існувало прострочення, а на момент пред`явлення позову поточна заборгованість відсутня, то і не буде межі, яку не повинна перевищувати пеня. Як наслідок, очевидно, що потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний місяць. Колегія суддів, з урахуванням принципу розумності, вважає, що оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання "не більше 100 відсотків заборгованості" означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується..

Також в згаданій постанові суд дійшов висновку, що при здійсненні часткових платежів аліментів такі кошти спочатку зараховуються на погашення заборгованості за аліментами, яка виникла у попередньому місяці (попередніх місяцях), починаючи з першого місяця її виникнення, а тільки згодом, у разі відсутності заборгованості, на погашення платежу за поточний місяць.

Відповідно до ч. 4ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

А отже суд при прийнятті рішення враховує наведені вище висновки Верховного Суду та доходить висновку про необхідність стягнення з відповідача пені.

Також слід вказати, що згідно положення ч. 1 ст. 20 СК України до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених частиною другою статті 72, частиною другою статті 129, частиною третьою статті 138, частиною третьою статті 139 цього Кодексу. А отже спеціальна позовна давність до вимог щодо стягнення пені по аліментах не застосовується.

Оскільки відповідачем аргументів своїх заперечень проти позову не наведено, суд позбавлений можливості проаналізувати такі.

Суд перевірив розрахунок заборгованості, наданий позивачкою, та погоджується з таким.

Водночас, суд зазначає, що враховуючи сукупну суму заборгованості відповідача по аліментах за період з липня 2011 року, згідно розрахунків державних виконавців, яка становить 165310,45 грн, розмір пені по сплаті аліментів за цей період не може перевищувати зазначену суму.

Виходячи з наведеного, позов про стягнення пені в розмір 162010,45 грн підлягає задоволенню в повному обсязі.

Також слід вказати, що позивачка звернулась до суду з позовом іменуючись прізвище Стус. Однак, після одруження вона змінила прізвище з Стус на ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб та паспортом (а. с. 54). Водночас зміна прізвища при одруженні не може бути підставою залучення особи в якості позивача, оскільки таке суперечить положенням ЦК і ЦПК України, так як особа позивача при зміні прізвища не змінюється. Відповідно в задоволенні таких клопотань сторони позивача слід відмовити.

Щодо розподілу судових витрат

Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

До інших судових витрат, за змістом ч. 3 ст. 133 ЦПК України належать витрати на професійну правничу допомогу.

Також відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Позивачка при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів не сплачувала судовий збір в сумі 1620,10 грн (1 % від суми позову), так як звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

У зв`язку з цим, суд вважає, що з відповідача слід стягнути в дохід держави судові витрати у виді судового збору в зазначеному розмірі.

Крім того позивачка просила стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн. В позовній заяві було зазначено, що орієнтовний розрахунок витрат на правничу допомогу становить 6000,00 грн.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З матеріалів справи вбачається, що позивачкою в позовній заяві було зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на правничу допомогу в розмірі 6000 грн.

В підтвердження витрат на правничу допомогу позивачкою було надано квитанцію на вказану суму, видану адвокатом Анікєєнко Є. О., договір про надання правової допомоги № 278/24 від 16.04.2024, акт приймання-передачі наданих послуг по договору про надання правової допомоги № 278/24 від 16.04.2024 між позивачкою та адвокатом Анікєєнко Є. О.

Зважаючи на вказані норми закону на надані докази, відсутність заяв відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, суд вважає, що такі підлягають стягненню в повному обсязі.

Керуючись ст. 76-82, 89, 95, 137-141, 258, 259, 263-265, 267, 274-279, 352-355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - м (місцезнаходження: АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дітей - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 162010,45 грн та 6000,00 грн витрат на правничу допомогу, а всього 168010 (сто шістдесят вісім тисяч десять) гривень 45 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 1620 (одну тисячу шістсот двадцять) гривень 10 копійок.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст судового рішення складено 21.10.2024.

Суддя: М. В. ВЕНГРИН

Дата документу 16.10.2024