Справа № 545/2654/24
Провадження № 2/545/1610/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня 2024 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді Цибізової С. А.,

при секретарі Гречко Я. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 03.12.2021 між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 укладений договір №438533-КС-001 про надання кредиту, відповідно до якого позивач надав відповідачугрошові кошти в розмірі 25000 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника. Відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором № 438533-КС-001, а лише частково сплатив кошти на загальну суму 9160 грн., внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 56 124,42 грн.

Просив стягнути з відповідача заборгованість за договором №438533-КС-001 про надання кредиту від 03.12.2021 у розмірі 56124, 42 грн., яка складається із: суми прострочених платежі по тілу кредиту - 25000 грн., суми прострочених платежів по тілу кредиту 25000 грн., по процентах 30265, 20 грн., за комісією 859, 22 грн та понесені судові витрати в розмірі 2422, 40 грн.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. У зв`язку зі скрутним матеріальним становищем, яке пов`язано із лікуванням сина ОСОБА_2 та дружини ОСОБА_3 просив розстрочити сплату заборгованості строком на один рік.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що 03 грудня 2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір про надання кредиту №438533-КС-001 шляхом направлення через ІТС одноразового ідентифікатора G-8039 електронного смс-повідомлення.

Відповідно до п. 1 договору, кредитодавець надає позивальнику грошові кошти в розмірі 25000 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом за надання кредиту у порядку та на умовах визначених цим договором та правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика».

Строк, на який надається кредит 24 тижні, стандартна процентна ставка за кредитом: в день 0,86470000 фіксована, комісія за надання кредиту 3750 грн., загальний розмір наданого кредиту: 25000 грн., термін дії договору: до 20.05.2022 р., орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 54960 грн., орієнтовна реальна річна процентна ставка: 3584, 96 %. (а.с.25-26).

Договір про надання кредиту від 03.12.2021 №438533-КС-001 відповідачем ОСОБА_1 підписано електронним цифровим підписом (одноразовим ідентифікатором) G-8039 на номер телефону, що зазначено позичальником у своїй анкеті (а.с.35).

ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 25 000 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою платіжної системи ТОВ «Бізнес Позика» №467563244 від 03.12.2021 ( зворот а.с.38).

Відповідно до виписки за договором №б/н за період з 03.12.2021-20.05.2022 вбачається, що 03.12.2021 на картковий рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 зараховано переказ в сумі 25 000,00 грн (а.с.71-84).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону).

Згідно із частиною шостою статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини восьмої статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Таким чином, вищезазначений договір, укладений у відповідності до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» є електронним договором, та вважається таким, що за правовим наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі.

Отже, факт укладення договору про надання споживчого кредиту між сторонами та отримання відповідачем коштів є доведеним.

З матеріалів справи вбачається, що позичальником умови кредитного договору належним чином не виконувались внаслідок чого виникла заборгованість.

Відповідно до довідки про стан заборгованості за договором №438533-КС-001 про надання кредиту від 03.12.2021, розрахунку заборгованості за відповідачем рахується заборгованість станом на 08.06.2024 в загальному розмірі 56124, 42 грн.,, з яких 25000 грн - сума прострочених платежів по тілу кредиту, 30 265,20 грн проценти; 859,22 грн комісія (а.с.14-21, 24).

Відповідно до договору №438533-КС-001 про надання кредиту від 03.12.2021 термін дії договору до 20.05.2022.

Згідно з п.2 договору №438533-КС-001 про надання кредиту від 03.12.2021 протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом, нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів (а.с.25-26).

Відповідно до розрахунку вбачається, що відсотки за кредитом нараховані в межах строку кредиту.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що з січня 2022 року відповідач припинив погашати заборгованість.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідно до вимог ч.4 ст.206 ЦПК України визнання позову не суперечить закону, не порушує права свободи та інтереси інших осіб та наявні законні підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Так, відповідач, зважаючи на суму боргу та скрутний матеріальний стан, який пов`язаний з лікуванням сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дружини ОСОБА_3 , просив розстрочити йому сплату боргу.

Відповідно до п.2 ч.7 ст.265 ЦПК України у разі необхідності в резолютивній частині також вказується про надання відстрочення або розстрочення виконання рішення.

Частиною 3 ст.435 ЦПК України визначено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно з ч.5 ст.435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відповідно до довідки Виконавчого комітету Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 16.10.2024 №2344 ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до складу сім`ї входять та зареєстровані за вказаною адресою: дружина ОСОБА_3 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №9805 від 24.09.2024 ОСОБА_2 у період з 07.09.2024 по 24.09.2024 перебував на лікуванні у КП "Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради" із відповідним діагнозом.

Відповідно до виписки №9859 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого виданої 07.10.2024 КП Полтавським обласним клінічним онкологічним диспансерем Полтавської обласної ради, вбачається, що 02.10.2024 ОСОБА_3 було проведено оперативне втручання.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розстрочити виконання рішення суду про стягнення заборгованості протягом одного року, шляхом сплати протягом 11 місяців щомісячно платежу рівними частинами у розмірі 4677,04 грн. та останній платіж у сумі 4676,98 грн на поточний рахунок позивача.

Щодо судових витрат.

Питання щодо розподілу судового збору суд вирішує відповідно до вимог статті 142 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов, суд вважає за можливе повернути ТОВ «Бізнес позика» 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Решту судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача відповідно до положень ст.141 ЦПК України.

Таким чином позовна заява підлягає до задоволення із наданням розстрочення виконання на один рік.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 76, 141, 200, 206, 263, 265, 279, 435 ЦПК України,

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика», (, адреса: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26 офіс 411) заборгованість за Договором про надання кредиту № 438533-КС-001 від 03.12.2021 року у загальному розмірі 56124, 42 грн. (п`ятдесят шість тисяч сто двадцять чотири гривні 42 коп.).

Розстрочити ОСОБА_1 виконання рішення суду терміном на 1 (один) рік з дня ухвалення цього рішення шляхом сплати платежу у розмірі 4677,04 грн (чотири тисячі шістсот сімдесят сім) гривень 04 копійки протягом 11 місяців щомісячно та останній платіж внести у сумі 4676,98 (чотири тисячі шістсот сімдесят шість гривень 98 коп.).

Повернути з державного бюджету Товариству з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» 50 відсотків судового збору в розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп.) грн сплаченого при зверненні до суду згідно платіжної інструкції №4013 від 17.06.2024.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика», (, адреса: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26 офіс 411) судовий збір в розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.).

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С. А. Цибізова