РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області в особі головуючого -судді Лугового О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу №686/21093/24, 2/683/1219/2024 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

01 серпня 2024 року адвокат Маслюженко М.П. в інтересах ТОВ «Санфорд Капітал» звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування заявленого позову вказує, що 04 червня 2019 року ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 і ТОВ «Нью Файненс Сервіс» був укладений договір кредиту та страхування №Z06.00212.005331675, що є змішаним договором та поєднує в собі елементи кредитного договору та договору страхування. Банк надав позичальнику кредит (грошові кошти) на власні потреби в сумі 45 000 грн., включаючи витрати на страховий платіж в сумі 3904 грн. 11 коп., строк кредитування становить 60 місяців і датою повернення кредиту є 04.06.2024 року з річною змінюваною процентною ставкою - 21,99 %, яка в подальшому не змінювалась. Позичальник виконав свої зобов`язання з повернення суми кредиту разом з процентними платежами лише частково, сплатив банку 5 528 грн. 49 коп. Після закінчення строку кредиту кредитор не здійснював нарахування процентів за користування кредитними коштами, не нараховував штрафні санкції та комісії.

У зв`язку із зазначеним, станом на 16.11.2023 року заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором становить 77 718 грн. 27 коп., яка складається з заборгованості за основним боргом в сумі 44 893 грн. 81 коп., заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 32 824 грн. 46 коп.

16 листопада 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «СОНАТІ» був укладений договір факторингу № 16/11-23, відповідно до якого останнє набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №Z06.00212.005331675 від 23 липня 2019 року.

29 грудня 2023 року ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» уклало з ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» договір факторингу № 29/12-23, відповідно до якого ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором.

Оскільки відповідач в добровільному порядку не виконує своїх зобов`язань згідно вище зазначених кредитних договорів, тому товариство змушене було звернутися до суду за захистом своїх прав.

05 серпня 2024 року ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області цивільну справу №686/21093/24 за позовом ТОВ «Санфорд Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, передано за підсудністю до Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 09 вересня 2024 року у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Встановлено відповідачам 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України.

Відповідач своїм правом на подачу відзиву у встановлені судом строки, згідно ухвали Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 09 вересня 2024 року, не скористався.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 04 червня 2019 року ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 і ТОВ «Нью Файненс Сервіс» був укладений договір кредиту та страхування Z06.00212.005331675, що є змішаним договором відповідно до ст. 628 ЦК України та поєднує в собі елементи кредитного договору та договору страхування, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав кредит у сумі 45 000 грн., строком на 60 місяців по 04.06.2024 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом за змінюваною процентною ставкою в розмірі 21,99% річних, внесенням щомісячних платежів на погашення кредиту та плати за щомісячне обслуговування кредитної заборгованості банком відповідно в розмірі та строки, визначені в додатку №1 до договору, який є паспортом споживчого кредиту.

Відповідно до 1.7, 3.12 договору банк надає кредит позичальнику для власних потреб шляхом переказу коштів у розмірі 45 000 грн. на рахунок № НОМЕР_1 , який відкриває банк позичальнику, та позичальник доручає банку оплатити страховий внесок за рахунок кредиту в розмірі 3 904 грн. 11 коп. згідно з умовами договору добровільного страхування життя, укладеного відповідно до п. 2 цього договору.

Згідно з п. 1.8 змінювана процентна ставка визначається як змінна частина ставки в розмірі 9,5% збільшена на маржу банку в розмірі 12,49%.

Своїм підписом у договорі ОСОБА_1 підтвердив, що погоджується з тим, що Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «Ідея Банк», тарифи та паспорт споживчого кредиту є невід`ємними складовими цього договору та зобов`язується виконувати їх; ознайомлений з Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, тарифами, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення; акцептує публічну пропозицію про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «Ідея Банк», які розміщені на офіційному веб-сайті банку.

Цього ж дня між банком і ОСОБА_1 було підписано паспорт споживчого кредиту, який є додатком №1 до договору кредиту та страхування №Z06.00212.005331675 від 04.06.2019.

04.06.2019 року АТ «Ідея Банк» перерахував кредитні кошти, відповідно до умов договору, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією ордера розпорядження №1.

16.11.2023 року між АТ «Ідея Банк» і ТОВ «ФК «Сонаті» було укладено договір факторингу №16/11-23, відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» відступило за плату, а ТОВ «ФК «Сонаті» набуло права вимоги до позичальників, зазначених у реєстрі боржників.

29.12.2023 року між ТОВ «ФК «Сонаті» та ТОВ «Санфорд Капітал» укладено договір факторингу №29/12-23, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Сонаті» відступило за плату, а ТОВ «Санфорд Капітал» набуло права вимоги до позичальників, зазначених у реєстрі боржників.

Відповідно до витягу з реєстру боржників №1 до договору факторингу №29/12-23 від 29.12.2023 року ТОВ «Санфорд Капітал» набуло право вимоги заборгованості до ОСОБА_1 у розмірі 132 845 грн. 27 коп. за кредитним договором №Z06.00212.005331675 від 04.06.2019 року, з яких: 44 893 грн. 81 коп. заборгованість за основною сумою, 32 824 грн. 46 коп. заборгованість за відсотками, 55 127 грн. 00 коп. заборгованість за комісіями.

Позивач просить стягнути з боржника заборгованість у розмірі 77 718 грн. 27 коп., з яких: 44 893 грн. 81 коп. заборгованість за основним боргом, 32 824 грн. 46 коп. заборгованість за відсотками.

Відповідно до ст. 526, ч. 1 ст. 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно з ч. 1 ст. 1054, п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч. 4 ст. 631 ЦК України).

Враховуючи викладене, зі ОСОБА_1 на користь ТОВ «Санфорд Капітал» необхідно стягнути 77 718 грн. 27 коп. заборгованості за кредитним договором, яка складається з: 44 893 грн. 81 коп. заборгованість за основним боргом, 32 824 грн. 46 коп. заборгованість за відсотками

Що стосується вимоги про стягнення 7 200 грн. витрат на правничу допомогу, то суд дійшов наступного висновку.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (§80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§§34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (§95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Зазначена правова позиція викладена зокрема в постанові Верховного Суду від 15.04.2020 у справі №199/3939/18-ц.

З огляду на викладене, визначаючи розмір витрат на правничу допомогу, суд бере до уваги норми ч. 4 ст. 137 ЦПК України, характер спірних правовідносин, складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), час, витрачений адвокатом на виконання робіт, значення справи для сторін, з урахуванням вимог розумності та справедливості, вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 7 200 грн. понесених ним витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. 258, 259, 263-265, 280-285 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» заборгованість за договором кредиту та страхування №Z06.00212.005331675 від 04.06.2019 року, в розмірі 77 718 грн. 27 коп. заборгованості за кредитним договором, яка складається з: 44 893 грн. 81 коп. заборгованість за основним боргом, 32 824 грн. 46 коп. заборгованість за відсотками.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» 2 422 грн. 40 коп. судового збору, а також 7 200 грн. понесених ним витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал», місцезнаходження: 49005, вул.Сімферопольська, 21, 5-й поверх, приміщення 68,69, м.Дніпро, .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 .

Суддя: