БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2/356/80/24
Справа № 356/3/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.10.2024 Березанський міський суд Київської області в складі:
головуючого судді Капшученко І. О.
за участю секретаря Хоменко Т. А.
представника позивача ОСОБА_1
представника третьої особи ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, виконавчий комітет Березанської міської ради Київської області (орган опіки та піклування) про позбавлення батьківських прав
До Березанського міського суду Київської області звернулась ОСОБА_3 через представника ОСОБА_1 з вказаним вище позовом до ОСОБА_4 про позбавлення його батьківських прав відносно його малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування позовних вимог з урахуванням уточнень вказувала, що 26.06.2013 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Березанського міського управління юстиції у Київській області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . За час спільного проживання у подружжя народилась дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якої є відповідач по справі. Рішенням Березанського міського суду Київської області від 05.05.2016 шлюб між сторонами розірвано. Окрім дочки, позивач має ще двох малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Ще до народження дитини відповідач ОСОБА_4 залишив позивача ОСОБА_3 та зник з місця постійного проживання. Позивач зазначає, що відповідач ОСОБА_4 фактично самоусунувся від виховання та утримання їхньої спільної малолітньої дитини, не брав і не бере участі у її вихованні, не цікавиться життям та здоров`ям доньки, не відвідував дитину та не спілкувався з нею. Крім того, відповідач не надавав будь-якої матеріальної допомоги на утримання дочки. Дитина з народження проживає з матір`ю та перебуває на її повному утриманні. Позивач сама забезпечує дитину усім необхідним, піклується та займається її фізичним та духовним розвитком. Свідоме і тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо малолітньої дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є наслідком винної поведінки відповідача, що є підставою позбавлення його батьківських прав щодо дитини, тому просить вказані вище позовні вимоги задовольнити.
Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 31.01.2024 відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 27.03.2024 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.
Представник позивача у судовому засіданні позовну заяву підтримала у повному обсязі, просила її задовольнити.
Представник третьої особи проти задоволення позову не заперечувала. Пояснила, що на засіданні комісії була заслухана дитина, яка повідомила, що батька ніколи не бачила та не спілкувалась з ним. За результатом розгляду комісією було прийнято рішення про доцільність позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав відносно його малолітньої
Позивач в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлена про час тамісце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення судового розгляду до суду не подавала (а.с.156-на звороті).
Правом подати відзив на позовну заяву в порядку ст. 178 ЦПК України відповідач не скористався та відзиву не подав.
Так, згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку
чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не
повідомила суду іншої адреси.
Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Згідно з вимогами ч. 8 ст. 178 ЦПК України , у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 223, п. 4 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, суд прийняв рішення про заочний розгляд справи за наявними матеріалами за відсутності вказаних учасників справи відповідно до ч. 8 ст. 178, ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача та третьої особи проти такого порядку не заперечували, а належним чином повідомлений відповідач в судове засідання повторно не з`явився, відзив не подав та не повідомив про причини своєї неявки.
Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Так, судом встановлено, що 26.06.2013 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Березанського міського управління юстиції у Київській області зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , актовий запис № 78, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 26.06.2013 (а.с.9).
Рішенням Березанського міського суду Київської області від 05.05.2016 в справі № 356/141/16-ц, що набрало законної сили 24.05.2016, шлюб між сторонами розірвано (а.с.10).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 17.01.2017 Березанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного

територіального управління юстиції у Київській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась

ОСОБА_5 , батьком дитини є ОСОБА_4 , матір`ю - ОСОБА_3 , актовий запис № 09 (а.с.14).

Крім того, ОСОБА_3 також є матір`ю малолітніх ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_3 , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Березанського міського управління юстиції Київської області 12.01.2010, актовий запис № 02, та серії НОМЕР_4 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Березанського міського управління юстиції у Київській області 18.12.2012, актовий запис № 193, відповідно (а.с.11-13).

Згідно відповідей від 13.12.2023 за вих. № 01-28/36/2023 та від 21.12.2023 № 17142

на адвокатські запити представника позивача, на розгляді в Березанському міському суді Київської області позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не перебував та не перебуває, виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з

09.01.2017 на виконанні у Березанському відділі державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не перебував та не перебуває (а.с.15-18).

На обліку в Березанському управлінні Броварської філії Київського обласного центру зайнятості ОСОБА_4 як безробітний в 2023 році не перебував, що підтверджується листом за підписом начальника управління Карпенко Л. від 08.12.2023 № 85/02 (а.с.19-20).

Згідно з актом обстеження умов проживання від 28.12.2023, складеним Службою у

справах дітей та сім`ї Березанської міської ради, за результатом обстеження умов проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що житло розміщене на першому поверсі двоповерхового будинку та складається з 1 кімнати та кухні; діти мають окремі спальні місця та місця для навчання, забезпечені одягом та взуттям відповідно до сезону.

Мати дитини ОСОБА_3 працює у службі руху комунального підприємства «Київський метрополітен» з 13.06.2023 на посаді машиніста прибиральних машин, що підтверджується довідкою КП «Київський метрополітен» від 07.12.2023 № 80 (а.с.25).

Згідно характеристики за місцем роботи від 09.12.2023, за період роботи

ОСОБА_3 зарекомендувала себе позитивно (а.с.26).

Згідно з довідками від 05.12.2023 за №№ 171, 197 за підписом директора Березанського ліцею № 3 Дегтярьової Л., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ученицею 1-В класу Березанського ліцею № 3 Березанської міської ради Київської області, батько ОСОБА_4 участі у вихованні доньки не приймає, а саме на батьківські збори не з`являється, навчанням дитини не цікавиться (а.с.23-24).

Як вбачається з акту обстеження житлово-побутових умов № 988 від 06.12.2023, а також характеристики № 987 від 06.12.2023, складених депутатом Березанської міської ради ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживають ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 ; ОСОБА_4 за вказаною адресою фактично не проживає з 2015 року і місце його знаходження невідоме, у вихованні ОСОБА_5 участі не приймає, фінансово не допомагає, що посвідчили свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 (а.с.21-22).

Свідок ОСОБА_12 , допитана в судовому засіданні, пояснила, що є сусідкою позивача ОСОБА_3 та проживає в квартирі поверхом вище. З відповідачем ні в яких стосунках не перебуває, бачила його кілька разів, коли вони проживали з позивачкою разом. Після їхнього розлучення відповідача не бачила жодного разу, в тому числі, і з дитиною ОСОБА_8 . Дитина за батька ніколи нічого не говорила.

У судовому засіданні представник позивача від допиту свідка ОСОБА_11 відмовилася.

У відповідності до висновку, затвердженого рішенням виконавчого комітету Березанської міської ради від 07.03.2024 № 50, батьками малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , дитина проживає разом з

матір`ю, умови проживання задовільні, навчається у ліцеї.На засіданні комісії з питань захисту прав дитини від 28.02.202 4у присутності матері було заслухано малолітню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка повідомила, що батька не знає, ніколи з ним не спілкувалась та не бачилась. За результатом розгляду комісії виконавчий комітет (орган опіки і піклування) Березанської міської ради прийняв рішення про доцільність позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав відносно його малолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.83-84).

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (частина перша статті 155 СК України).

Згідно з частинами другою, третьою статті 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; нестворюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Аналогічні висновки зроблено Верховним Судом у постановах від 07.03.2024 у справі № 947/7448/22, від 11.01.2023 у справі № 461/7447/17, від 13.03.2023 у справі №215/3495/21, від 26.04.2022 у справі № 520/8264/19, від 08.12.2021 у справі № 311/563/20,від 10.11.2023 у справі № 401/1944/22.

Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і потрібно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Натомість, в судовому засіданні встановлено, що позивач має позитивні характеризуючі дані, сумлінно виконує обов`язки по вихованню дитини, піклуванню про її здоров`я, створенню їй всіх необхідних умов для нормального фізичного, духовного і морального розвитку, навчання.

У частині першій статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав та свобод людини та практику ЄСПЛ як джерело права.

У рішенні від 16.07.2015 справі «Мамчур проти України» ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага й, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки (§54, 57-58).

Аналіз практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків».

У постанові від 08.12.2021 у справі № 311/563/20 Верховний Суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав батька чи матері, які, починаючи з моменту народження дитини, фактично самоусунулися (ухилилися) від її виховання, не піклувалися про її фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя тощо, відповідає найкращим інтересам дитини.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частинами першою-третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Під час розгляду даного цивільного спору судом було установлено, що відповідач абсолютно самоусунувся від своїх батьківських обов`язків з виховання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_4 упродовж тривалого часу не бере будь-якої участі у вихованні та утриманні дитини, її духовному та фізичному розвитку, становлення її свідомості та сприйняття світу, самоусунувся від виконання батьківських не приймає участі у її вихованні, навчанні та розвитку, не цікавиться успіхами не надає жодної матеріальної допомоги та моральної підтримки, не готує її до самостійного життя, відтак, свідомо ухиляється від виховання дитини та нехтує своїми батьківськими обов`язками.

Суд також враховує, що на засіданні комісії щодо вирішення питання про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав була заслухана малолітня дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка в присутності матері також пояснила, що батька не знає та ніколи його не бачила і не спілкувалась з ним. Також тривалість невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків, який протягом понад як 7 років не вчинив жодних дій для спілкування та участі у вихованні своєї малолітньої доньки, свідчать про те, що він не бажає змінювати своє ставлення до дитини і в майбутньому.

Доказів зворотного суду не надано та в судовому засіданні їх не встановлено.

Оцінюючи як доказ заяву ОСОБА_4 від 22.11.2023, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Збанко О. В. та зареєстровану в реєстрі за № 12, згідно якої він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд зазначає, що вона не може тягнути за собою юридичних наслідків, оскільки відмова батьків від дитини є неправозгідною та суперечить моральним засадам суспільства в силу положень ч. 3 ст. 155 СК України, а також суперечить інтересам дитини, що відповідає позиції Верховного Суду у постанові від 10 листопада 2023 року у справі № 401/1944/22.

При вирішенні спору суд також враховує висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення громадянина ОСОБА_4 батьківських прав відносно його малолітньої дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є достатньо обґрунтованим та не суперечить інтересам дитини, систематичність та тривалий, винний, свідомий характер невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків та безперспективність зміни його поведінки в кращий бік у майбутньому. В даному випадку позбавлення відповідача батьківських прав відповідає якнайкращим інтересам дитини, оскільки відсутність будь-якої участі батька у її житті є фактором, що травмує дитячу психіку.

Зважаючи на викладене, суд дійшов переконливого висновку про задоволення позовних вимог про позбавлення батьківських прав, оскільки такий захід повністю відповідає інтересам дитини. Судом не було встановлено, що між дитиною та батьком були встановлені тісні зв`язки, розрив яких призведе до звуження існуючих прав та обов`язків батька та дитини, збереження батьківства може привести до одержання відповідачем в майбутньому майнових та особистих немайнових прав, заснованих на спорідненості з дитиною, що, враховуючи ухилення його від виконання батьківських обов`язків, призведе до порушення прав та інтересів дитини.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, виконавчий комітет Березанської міської ради Київської області (орган опіки та піклування) про позбавлення батьківських прав про позбавлення батьківських прав, підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно

розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» , за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру розмір судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір в сумі 1 211,21 грн. згідно квитанції № 0.0..1 від 03.01.2024 (а.с.31).

Враховуючи вказане, з огляду на повне задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, який підлягав сплаті за звернення до суду зданим позовом, у розмірі 1211,20 грн., повернення решти суми судового збору,

сплаченого в розмірі понад встановлений законом, здійснюється в порядку, встановленому ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 19, 150, 152, 155, 164-165 СК

України , ст.ст. 12-13, 76-81, 83, 89, 141, 223, 258-259, 264-266, 268, 280 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя

особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, виконавчий комітет Березанської міської ради Київської області (орган опіки та піклування) про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) судовий збір врозмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 (двадцяти) днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Київського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя І. О. Капшученко