1Справа № 335/5992/24 2-др/335/41/2024
УХВАЛА
15 жовтня 2024 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Калюжної В.В., за участю секретаря Махненко А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Сосніної Л.І. про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі за позовом Концерну „Міські теплові мережі до ОСОБА_1 , третя особа: ТОВ «ЗП ЕСТЕЙТ» про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, -
Представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Сосніна Л.І. звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі у справі за позовом Концерну „Міські теплові мережі до ОСОБА_1 , третя особа: ТОВ «ЗП ЕСТЕЙТ» про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, посилаючись на те, що рішенням суду від 09.09.2024 року, яким позовні вимоги Концерну „Міські теплові мережі у зазначеній цивільній справі залишено без задоволення, не вирішено питання про розподіл судових витрат, понесених відповідачем у зв`язку із розглядом справи.
У зв`язку з цим, заявник просить суд стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати понесені на правничу допомогу, розмір яких становить 9 000 гривень.
У судовому засіданні представник відповідача вимоги заяви про ухвалення додаткового рішення підтримала та просила їх задовольнити, наполягала, що матеріали справи містять докази понесених відповідачем витрат на правничу допомогу у зазначеному розмірі, які у зв`язку із відмовою у позові підлягають стягненню на її користь з позивача.
Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду заяви повідомлялися у встановленому законом порядку.
Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09.09.2024 року у справі № 335/5992/24 позовні вимоги Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , третя особа: ТОВ «ЗП ЕСТЕЙТ» про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії залишено без задоволення.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.
Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи.
Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Судом встановлено, що участь адвоката Сосніної Л.І., яка представляє інтереси відповідача у справі, і факт надання правничої допомоги підтверджено ордером на надання правничої (правової) допомоги від 15.07.2024, Договором про надання правової допомоги № 3 від 02.07.2024 року, копією свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 344 від 26.06.2001 року.
В обґрунтування вимог заяви щодо стягнення з позивача судових витрат на правничу допомогу заявником надано платіжні інструкції про оплату їх вартості відповідачем у розмірі 4 000 гривень та 5 000 гривень, а також акт виконання наданих послуг від 09.09.2024 року, у якому зазначено ціну виконаних робіт у сумі 9 000 гривень.
Проте, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат представником відповідача не надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом.
Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Підстав, визначених ст. 82 ЦПК України, для звільнення відповідача від обов`язку доказування судом не встановлено.
Заявником в обґрунтування підстав для стягнення судових витрат з позивача на її користь не надано актів обліку часу, витраченого на підготовку до слухання справи та підготовку процесуальних документів, зі змісту яких суд дійшов би висновку про кількість витраченого заявником часу. Крім того, матеріали справи не містять обґрунтованих даних того, яким чином заявник оцінювала витрачений час, з якого коефіцієнту за годину/хвилину виходила при підрахунку його вартості у грошовому еквіваленті.
Достатніх доказів на підтвердження виконаних адвокатом послуг з надання правничої допомоги не надано, а лише надані документи на підтвердження їх вартості, у зв`язку з чим, суд не має можливості встановити скільки часу витрачено на надання правової допомоги адвокатом, з метою встановлення співмірності розміру витрат на правову допомогу зі складністю справи та виконаних адвокатом послуг, відповідно до вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України.
Таким чином, заявником не дотримано вимоги ч. 8 ст. 141 ЦПК України, якою передбачено подання доказів щодо розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Крім того, у визначеному ст. 134 ЦПК України порядку відповідачем та її представником разом з першою заявою по суті спору не було подано попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат на правничу допомогу, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, що є підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.
За викладених обставин, суд приходить до висновку, що вимоги заяви представника відповідача про розподілу судових витрат у справі є необгрунтованими і не підтвердженими належними доказами, у зв`язку з цим суд приходить до висновку про відмову в прийнятті додаткового рішення у справі.
Керуючись ст. ст. 80, 81, 133-134, 137, 141, 270, 354, 355 ЦПК України, суд -
Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Сосніної Л.І. про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі за позовом Концерну „Міські теплові мережі до ОСОБА_1 , третя особа: ТОВ «ЗП ЕСТЕЙТ» про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії залишити без задоволення.
Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її проголошення.

Суддя В.В. Калюжна