Справа № 215/4205/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2024 року м. Кривий Ріг

Тернівський районний суд м.Кривого Рога Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Коноваленко М.І.,

за участі секретаря судового засідання Коломійчук К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №7 Тернівського районного суд м.Кривого Рога Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товаривства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо»», ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

24.07.2024 позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , звернулись до суду з позовом до відповідачів Товаривства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо»», ОСОБА_3 /далі ТДВ СК «Кредо»/ про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування заявлених вимог позивачі зазначать, що 16.02.2023 о 11 год. 38 хв. по вул. Сурікова в м. Кривому Розі водій ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом «Mercedes Benz C220CDI», р.н. НОМЕР_1 , не обрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу безпечно керувати автомобілем, на урахував зміну дорожньої обстановки, на заокруглені дороги не впорався з керуванням, завчасно не вжив заходів для зменшення швидкості руху, аж до зупинки керованого автомобіля, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем «Chevrolet Aveo» р.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався прямо у зустрічному напрямку. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріального збитку, а водій «Chevrolet Aveo» ОСОБА_1 та пасажир ОСОБА_2 отримали тілесні ушкодження ОСОБА_1 у вигляді масивної підапоневротичної гематоми лівої лобно скроневої дялнки, струс головного мозку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. ОСОБА_2 у вигляді синців та саден обличчя, гематоми м`яких тканин голови, струсу головного мозку, забою та саден правого колінного суглобу, забою, після травматичного синові та лівого колінного суглобу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Постановою Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31.03.2023 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно - правова відповідальність водія забезпеченого транспортного засобу «Mercedes Benz C220CDI», р.н. НОМЕР_1 на момент дорожньо транспортної пригоди була застрахована в ТДВ СК «Кредо», згідно полісу № 211901711.

Страховою компанією, після отримання 20.03.2023 повідомлення про страхових випадок та заяви на виплату страхового відшкодування в десятиденний строк не був направлений представник для визначення розміру збитків, тому були змушені самостійно звернутися до судового експерта для встановлення розміру спричиненої шкоди. За результатами проведеного експертного авто товарознавчого дослідження, відповідно до висновку №Д15/04/23 від 18.04.2023 вартість матеріального збитку автомобіля «Chevrolet Aveo» р.н. НОМЕР_2 в цінах на дату 16.02.2023, складає 105542,75грн. Станом на момент звернення до суду будь яких страхових виплат від відповідача не надходило.

Крім того, позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , внаслідок дорожньо транспортної пригоди було завдано моральної шкоди, оскільки вони пережили емоційний стрес як під час ДТП так і після, який супроводжувався погіршенням самопочуття, порушення сну та звичайного устрою, відвідуванням медичних закладів для проходження стаціонарного лікування в наслідок отриманих тілесних ушкоджень від ДТП, нервозністю пов`язаною із пошкодженням автомобіля, у зв`язку із чим вони змушені до сьогоднішнього дня прикладати додаткові зусилля для відновлення свого звичайного способу життя. Крім того зауважує, що ОСОБА_3 абсолютно не цікавився, а ні їх станом здоров`я, а ні завданими матеріальними збитками внаслідок пошкодження ним автомобіля, у зв`язку із чим позивач ОСОБА_1 вимушений продовжувати незвичний для себе спосіб життя, а саме звертатись до судових експертів з метою проведення експертиз щодо визначення вартості матеріального збитку, з метою звернення до суду.

На підставі викладеного позивачі просять стягнути з ТДВ СК «Кредо» на користь ОСОБА_1 110042,75 грн страхового відшкодування; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 50 000 грн моральної шкоди; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 50 000 грн моральної шкоди, а також усі судові витрати.

Ухвалою Тернівського районного суду м.Кривого Рога Дніпропетровської області від 07.08.2023 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням/викликом сторін.

14.08.2023 представник відповідача ТДВ СК «Кредо» подав суду відзив на позов у якому представник відповідача вказує, що від ОСОБА_1 20.03.2023 та 01.04.2023 було отримано заяву про страхове відшкодування та повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 16.02.2023 року. 14.04.2024 було проведено детальний огляд транспортного засобу «Chevrolet Aveo» р.н. НОМЕР_2 , з метою фіксації пошкоджень отриманих внаслідок вищезазначеної ДТП та для визначення вартості матеріального збитку, завданого ОСОБА_1 , як власнику даного автомобіля, тим самим, ТДВ СК «Кредо» належним чином виконало вимоги положень п.п. 34.2., 34.3. ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 19.04.2023 було складено Звіт №3008706/04/23 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням колісного транспортного засобу, щодо транспортного засобу «Chevrolet Aveo» р.н. НОМЕР_2 . Як вбачається зі змісту вказаного Звіту та приписів ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб, що належний ОСОБА_1 , вважається фізично знищеним, оскільки витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу, які становлять 229 979,25 грн., перевищують вартість цього транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди 96 288,01 грн. На замовлення Товаривства з додатковою відповідальністю ТДВ СК «Кредо» було здійснено експертне дослідження, висновок №20360/3008706 від 15.05.2023, про визначення вартості утилізації залишків транспортного засобу належного позивачу, пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, згідно якого утилізаційна вартість такого автомобіля (після ДТП), у пошкодженому стані, складає: 32 545,86 грн. Відповідно, виходячи з вищенаведеного ТДВ СК «Кредо», здійснило розрахунок страхового відшкодування наступним чином: 96 288,01 32 545.86 2500,00(франшиза) =61242,15 грн., саме в такому розмірі відповідач визнає заявлені позивачем вимоги, а заявлена позивачем сума матеріальних збитків є завищеною. Тому, оскільки вбачається недостатність страховою виплати позивачу, то для повного відшкодування завданної шкоди обов`язок сплати різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою покладається на застраховану особу відповідно до ст.1994 ЦК України. Також зауважує, що орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу, які позивачі понесли і які очікують понести у зв`язку з розглядом даної справи, визначено в розмірі 10 000,00 грн., проте сума на переконання відповідача є надмірно завищеною, не відповідає складності справи та неспівмірна з ціною позову, яка повинна бути зменшена до 1000грн. З огляду на викладене просить частково задовольнити позов в розмірі 61 242,15грн..

24.08.2023 представник позивачів подав ТДВ СК «Кредо» суду відповідь на відзив згідно якої на думку представника позивача оцінювач ОСОБА_4 проводив оцінку транспортного засобу в порушенні.1 ст.10 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність у Україні», оскільки його власник, позивач ОСОБА_1 не укладав з ним угоди та не давав жодних доручень на проведення оцінки належного йому транспортного засобу. Також оцінювач ОСОБА_4 не має відповідної кваліфікації за спеціальністю 12.2 - «Визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу» та не є атестованим судовим експертом, а тому складений ним Звіт, як доказ вартості матеріального збитку, не може бути прийнятий судом, як належний і допустимий доказ розміру завданого позивачу матеріальної шкоди від дорожньо-транспортної пригоди, оскільки напрямки оцінки майна щодо яких оцінювач ОСОБА_4 спеціалізується визначені як «Оцінка об`єктів у матеріальній формі» у межах напрямків «Оцінка колісних транспортних засобів». Таким чином, оцінювач може надати відповідь лише на питання, щодо вартостісті відповідного об`єкту, в даному випадку вартість транспортного засобу, постановка будь-яких інших питань буде виходити за межі визначені Законом України «Про оцінку» та самого поняття оцінка майна. Окрім цього, у складеному Звіті №3008706/04/23 від 24.08.2023 не зазначено, що оцінювач обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та те, що висновок підготовлено для подання до суду. Також звертає увагу, що оцінювач ОСОБА_4 не проводив технічного огляду автомобіля «Chevrolet Aveo» р.н. НОМЕР_2 , як це передбачено вимогами п. 5.1, 5.5 Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобі, а користувався наданими йому матеріалами та документами. Таким чином, з огляду на викладене позивачі вважають, що Звіт складено із порушенням встановленого законом порядку. З огляду на викладене просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

29.08.2023 відповідач ОСОБА_3 подав до суду відзив на позов у якому вказує, що сума на відшкодування моральної шкоди є надмірно завищеною, оскільки в наслідок ДТП позивачам були спричинені легкі тілесні ушкодження які викликали короткочасний, а не тривалий розлад здоров`я, як вказується у позовній заяві. Крім цього, додані до позову медичні епікризи в своїй більшості свідчать про наявність у позивачів хронічних захворювань, які не є наслідками ДТП, тому просить зменшити суму заявлену у відшкодування моральної шкоди до 5000грн., кожному. Також заперечує проти майнової вимоги позивача ОСОБА_1 в розмірі 110 042,75грн. вважаючи, висновок експерта №Д15/04/23 доданий позивачем на підтвердження заявленої до стягнення суми на відшкодування майнової шкоди, так і звіти відповідача ТДВ СК «Кредо» №3008706/04/23 від 19.04.2023 та №20360/30087006 від 15.05.2023, недопустимими доказами, оскільки останні не містять у собі попередження (обізнаність) експерта про кримінальну відповідальність та були виготоволені на замовлення сторін не для подання до суду. При цьому зауважує про свою відсутність під час огляду транспортного засобу з причини, що повідомлення про огляд 14.04.2023, який був йому надісланий 24.04.2023 він отримав 25.04.2023, та враховуючи відсутність у висновках попередження про кримінальну відповідальність, вважає протокол технічного огляду КТЗ від 14.04.2023, недопустимим доказом. З вищенаведених підстав просить відмовити у задовленні позову в частині, що стосується невідшкодованої частини шкоди. Також, просить зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 1000грн..

01.12.2023 представник позивачів подав до суду додаткові пояснення, в яких проти доводів відповідача ОСОБА_3 заперечує, вказує, що у висновку експертного дослідження на відмінність від висновку експерта, відповідно до п.4.23 Інструкції про порядок призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року зі змінами №53/5, опускається запис, який стосується відповідальності особи, що проводить дослідження, за надання завідомо неправдивого висновку. Наполягає на заявлених позвних вимогах в поному обсязі.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх представник адвокат Зайцев О.В. в судове засідання не з`явилися, адвокат Зайцев О.В. подав суду заяву про розгляд справ у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити.

Представник відповідача ТДВ СК «Кредо» у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справ повідомлявся у встановлено законом порядку, зокрема шляхом надіслання на поштову адресу повістки про виклик до суду. Про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справ повідомлявся у встановлено законом порядку, до відзиву на позовну заяву додав заяву про розгляд справи у його відсутності.

У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав:

Судом встановлено, що відповідно до постанови Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі №212/2235/23 від 31.03.2023, ОСОБА_3 16.02.2023 об 11 год. 38 хв. по вул. Сурікова, біля будинку №21 в м. Кривому Розі керуючи транспортним засобом «Mercedes Benz C220CDI», р.н. НОМЕР_1 , не обрав безпечної швидкості руху, був уважним, на урахував зміну дорожньої обстановки, на заокруглені дороги не впорався з керуванням, завчасно не вжив заходів для зменшення швидкості руху, аж до зупинки керованого автомобіля, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем «Chevrolet Aveo» р.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався прямо у зустрічному напрямку, внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів в результаті якого вони отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п.п. 2.3б, 12.1, 12.3, 10.7 ПДР України.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

Відповідно положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно висновку судово медичного експерта №402 від 28.02.2023( а.с.24-25) виявлені у ОСОБА_2 ушкодження у вигляді: синців та саден обличчя, гематоми м`яких тканин голови, струсу головного мозку, забою та саден правого колінного суглобу, забою, після травматичного синовііту лівого колінного суглобу за характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад шести діб, але не більше як три тижні.

Згідно висновку судово медичного експерта №403 від 28.02.2023 ( а.с.26-27) виявлені у ОСОБА_2 ушкодження у вигляді: масивної підапоневротичної гематоми лівої лобно скроневої ділянки, струса головного мозку за характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад шести діб, але не більше як три тижні.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки «Mercedes Benz C220CDI», р.н. НОМЕР_1 на момент ДТП 16.02.2023 була застрахована на підставі Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-211901711 від 07.11.2022 укладеного між ТДВ СК «Кредо» та «Mercedes Benz C220CDI», р.н. НОМЕР_1 , згідно якого страхова сума на одного потерпілого: за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю 320 000 грн, за шкоду заподіяну майну 160 000 грн, розмір франшизи: 2500 грн. Строк дії полісу з 18.11.2022 по 07.11.2023 включно (а.с.97-98) .

Судом встановлено, що належним володільцем (користувачем) транспортного засобу «Mercedes Benz C220CDI», р.н. НОМЕР_1 є ОСОБА_3 .

20.03.2024 ОСОБА_1 звернувся до ТДВ СК «Кредо» із повідомленням по настання страхової події та заявою на виплату страхового відшкодування, у якій повідомив, про дорожньо-транспортну пригоду, яка трапилась 16.02.2022 о 10 год. 00 хв. в якому провів опис події та зафіксував пошкодження його транспортного засобу внаслідок ДТП (98зв.ст. 99).

Також 01.04.2023 ОСОБА_1 звернувся до ТДВ СК «Кредо» із заявою, у якій просив перерахувати страхове відшкодування на його банківський рахунок ( а.с.102 зв.ст.).

Згідно звіту №3008706/04/23 від 19.04.2023 (а.с.109-120) про оцінку колісного транспортного засобу вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, складеного суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_4 вартість об`єкта оцінки за станом на дату пошкодження становить 96 288,01грн; вартість відновлювального ремонту КТЗ, становить 229 979,25грн.; вартість відновлювального ремонту КТЗ з врахуванням фізичного зносу становить 199 852,26грн.; вартість відновлювального ремонту КТЗ з врахуванням фізичного зносу без врахуванням ПДВ 20% на заміні складові та матеріали становить 108 326,89грн.

Позивач ОСОБА_1 стверджуючи про порушення відповідачем строку направлення свого представника для визначення причин та розміру збитків самостійно замовив незалежне дослідження розміру матеріального збитку завданого транспортному засобу «Chevrolet Aveo» р.н. НОМЕР_2 , внаслідок дорожньо транспортної пригоди за результатами ДТП.

Висновком судового експерта Чивчиш О.П. №Д15/04/23 від 18.04.2023 за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи, згідно заяви-звернення від ОСОБА_1 від 07.04.2023, встановлено, що вартість матеріальних збитків спричинені власнику КТ3«Chevrolet Aveo» р.н. НОМЕР_2 , внаслідок ДТП, яке мало місце 16.02.2023, станом на час ДТП, приймається рівним: «У» = 105542,75 грн.

Згідно із ремонтною калькуляцією №Д15/04/23 від 18.04.2023, вартість ремонту транспортного засобу «Chevrolet Aveo» р.н. НОМЕР_2 становить 235528,22, грн. Відповідно додатку №2 до висновку №Д15/04/23 від 18.04.2023 ринкова вартість транспортного засобу «Chevrolet Aveo» р.н. НОМЕР_2 становить 105 542,75грн.. (а.с.44-59).

ОСОБА_1 сплатив за проведену експертизу № Д15/04/23 від 18.04.2023 суму у розмірі 4500 грн, відповідно до квитанції 018207 від 07.03.2023 (а.с.61).

Судом встановлено, що як на момент подачі позивачами позовної заяви до суду так і на момент ухвалення судового рішення по справі виплата страхового відшкодування позивачу не здійснювалася та будь яких пояснень про причини не здійснення страхового відшкодування відповідачем, матеріали справи не містять

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, зокрема, якщо особа зазнала втрати у зв`язку з пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відповідно до ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

На підставі п.3 ч.1 ст.988 ЦК України, п.3 ч.1 ст.20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Згідно ч.1 ст.990 Цивільного кодексу України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» згідно преамбули регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» об`єктом обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільноправова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Стаття 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Пунктом 33.3 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Згідно п.п. 34.2, 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 20.03.2023 повідомив ТДВ СК «Кредо» про дорожньо-транспортну пригоду.

Як вбачається з Акту огляду транспортного засобу від 14.04.2023 (а.с.54 зв.ст.-55) за адресою АДРЕСА_1 , судовим експертом Чивчиш О.П. у присутності довіренної особи ОСОБА_5 та відсутності ОСОБА_6 , якому було надіслано повідомлення 07.04.2023 (а.с.60), було проведено огляд транспортного засобу «Chevrolet Aveo» р.н. НОМЕР_2 та зафіксовано комплектацію, деталі та опис наявних на ньому пошкоджень.

На підставі вказаного протоколу технічного огляду суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_4 на замовлення ТДВ СК «Кредо» 19.04.2023 складено звіт № 3008706/04/23 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, згідно з яким вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу «Chevrolet Aveo» р.н. НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження, за станом на дату оцінки, становить 229 979,25грн., з урахуванням фізичного зносу 119 979,25грн...

Також, спеціалістом ОСОБА_4 проведено дослідження вартості придатних залишків, відповідно до якого вартість ДТЗ «Chevrolet Aveo» р.н. НОМЕР_2 у пошкодженому стані складає 96 288,01грн., що позначено в приміткі до звіту (а.с.109 120).

При цьому, вказаний звіт не містить інформацію про те, що оцінювач ОСОБА_4 попереджений про кримінальну відповідальність за ст.384КК України за складання завідомо неправдивого висновку експерта.

Більше того, такий звіт складений без безпосереднього огляду пошкодженого транспортного засобу «Chevrolet Aveo» р.н. НОМЕР_2 оцінювачем ОСОБА_4 , а лише на підставі Акту огляду транспортного засобу виконаного судовим експертом Чивчиш О.П. на замовлення ОСОБА_1 , що вбачається із припису, про надання матеріалів замовником без організації доступу до об`єкту оцінки в якому зазначено, що оцінювачем при складені звіту використано результати огляду об`єкта дослідження (акт огляду додається до звіту), а у разі їх недостовірності то оцінка буде потребувати перерахунку. Також вказаний звіт використовується виключно замовником оцінки ТДВ СК «Кредо» для визначення розміру страхового відшкодування.

Також суд зауважує, що на підставі наявних у справі доказів судом не встановлено, що оцінювач ОСОБА_4 має відповідну кваліфікацію, як суб`єкт оціночної діяльності, який вправі надати висновок щодо визначення вартості матеріального збитку, завданого колісному транспортному засобу внаслідок ДТП, оскільки жодних доказів на підтвердження таких обставин до матеріалів справи не додано.

Водночас, як слідує із звіту № 3008706/04/23 про оцінку колісного транспортного засобу оцінювач ОСОБА_4 має вищу освіту, кваліфікацію оцінювача за напрямом Оцінка об`єктів у матеріальній формі та спеціалізаціями в межах напряму 1.3 Оцінка дорожніх транспортних засобів.

Разом з тим, в силу вимог п. 1.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (далі - Методика), вимоги Методики є обов`язковими під час проведення авто-товарознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових авто-товарознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин. Однією із вимог передбачених Методикою є особистий огляд КТЗ оцінювачем (експертом), про що зазначено в п. 5.1 Методики, а саме Технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна.

Відповідно до вимог п. 5.1 Методики, технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження».

За змістом статей 3, 4, 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», пунктів 51, 59, 60 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 року №1440з наступними змінами і доповненнями, основним завданням оцінювачів, суб`єктів оціночної діяльності є проведення незалежної оцінки майна, майнових прав, з наданням письмового «Звіту про оцінку», який містить висновки щодо вартості майна, майнових прав та підтверджує виконані процедури з оцінки майна, а «оцінка майна, майнових прав» - це процес визначення його вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою відповідними нормативно-правовими актами, при цьому, можуть визначатися ринкова і різні види неринкової вартості майна, майнових прав.

Відповідно до наведеного оцінювач, суб`єкт оціночної діяльності, який має кваліфікаційне свідоцтво за напрямком 1 - «Оцінка об`єктів у матеріальній формі» та спеціалізацією 1.3 «Оцінка колісних транспортних засобів», може проводити оціночну діяльність, яка полягає у визначенні ринкової та різних видів неринкової вартості колісних транспортних засобів та їхніх складових частин.

Згідно Закону України «Про судову експертизу», Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998 року (в редакції наказу від 26.12.2012 року №1950/5), основним завданням атестованих судових експертів є проведення на основі спеціальних знань (наукових, технічних та інших) досліджень матеріальних об`єктів, явищ і процесів з наданням письмових висновків з відповідями на поставлені експерту питання.

Відповідно до Положення про експертно-кваліфікаційні комісії та атестацію судових експертів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №301/5 від 03.03.2015 року, до експертів пред`являється вимога щодо «відповідної» вищої освіти за освітньо-кваліфікаційним рівнем не нижче спеціаліста, тобто, у випадку спеціальностей, пов`язаних з дослідженням та оцінкою певного майна, його вища освіта повинна відповідати профілю саме цього майна.

Згідно з вимогами пункту 2.1 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, які є додатком до зазначеної Інструкції, до числа основних завдань авто-товарознавчої експертизи належить визначення ринкової вартості колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), їх складових, розміру вартості матеріальних збитків, заподіяних власнику або володільцю колісних транспортних засобів, їх складових, внаслідок пошкодження останнього, також авто-товарознавчою експертизою можуть вирішуватися питання про складові основного завдання або споріднені з ним, якщо такі питання пов`язані з придбанням та експлуатацією колісних транспортних засобів.

Алгоритм визначення вартості відновлювального ремонту пошкоджених колісних транспортних засобів (в т.ч. автомобілів) та відповідного розміру матеріального збитку, заподіяного їх власнику (в т.ч. для встановлення страхового відшкодування) регламентується Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції і Фонду державного майна України від 24.11.2003 року №142/5/2092, у редакції наказу від 24.07.2009 року №1335/5/1159, а також положеннями «Методики визначення обсягу ремонтних дій при встановленні розміру матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу», зареєстрованої у Реєстрі методик проведення судових експертиз 12.09.2014 року за номером 12.2.03.

Виходячи з вимог зазначених Методик основним фактом, що визначає вартість (розмір) матеріального збитку, заподіяного власнику внаслідок пошкодження його колісного транспортного засобу, є вартість відновлювального ремонту цього транспортного засобу від пошкодження. При цьому, для встановлення вартості відновлювального ремонту пошкоджених колісних транспортних засобів (КТЗ) і відповідного розміру матеріального збитку, завданого їх власнику, необхідне проведення спеціальних досліджень з визначення характеру, об`єму й номенклатури пошкоджень та відповідних ремонтно-відновлювальних технологічних операцій, з розрахунку-калькулювання вартості відновлювального ремонту, що за змістом і процесом їх виконання не є «оціночними процедурами» та не відповідає поняттю «оцінка майна», передбаченому Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», а тому не входить у компетенцію оцінювачів, зокрема за спеціалізацією 1.3 «Оцінка колісних транспортних засобів».

Крім цього, Верховний суд у постанові від 6 липня 2018 року у справі № 924/675/17 зробив висновок, що звіт про оцінку транспортного засобу - лише попередній оціночний документ, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Таким чином, наявність у оцінювача ОСОБА_4 кваліфікації за напрямом «Оцінка об`єктів у матеріальній формі» та спеціалізації в межах напряму 1.3 «Оцінка дорожніх транспортних засобів» не свідчить про те, що останній вправі надавати висновок щодо визначення вартості матеріального збитку, завданого колісному транспортному засобу внаслідок ДТП.

З огляду на вищенаведене, суд не приймає до уваги вказаний звіт №3008706/04/23 про оцінку колісного транспортного засобу від 19.04.2023, як доказ у даній справі, оскільки даний звіт, як зазначив сам оцінювач у ньому, може використовуватися замовником оцінки виключно для визначення розміру страхового відшкодування, яке не є остаточним.

Позивач ОСОБА_1 на власний розсуд, як учасник судової цивільної справи замовив проведення транспортно товарознавчої експертизі по визначенню матеріального збитку завданого транспортному засобу «Chevrolet Aveo» р.н. НОМЕР_2 , внаслідок дорожньо транспортної пригоди та залучив судового експерта Чивчиш О.П. для визначення розміру завданих збитків, на виконання судової експертизи за № Д15/04/23.

За результатами проведення експертизи складено висновок експерта № Д15/04/23 від 23.07.2024 ( т.2 а.с.23-31), згідно якого вартість матеріальних збитків спричинені власнику «Chevrolet Aveo» р.н. НОМЕР_2 , внаслідок ДТП, яке мало місце 16.02.2023, станом на час ДТП, приймається рівним: «У» = 105 542.75 грн.

Крім того, висновок експерта № Д15/04/23 від 23.07.2024 містить зазначення, що експерт ОСОБА_7 обізнанний про відповідальність за завідомо неправдивий висновок за ст. 384 КК України.

Також встановлено, що судовий експерт ОСОБА_7 має право на проведення товарознавчої експертизи за спеціальністю 12.2 «Визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу», (свідоцтво за № НОМЕР_3 , термін дії якого від 09.07.2024 по 09.07.2027, видане ЦЕКК при Міністерстві юстиції України), а тому вправі надати висновок за результатами судової автотоварознавчої експертизи щодо визначення розміру збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу внаслідок ДТП.

Для проведення відмічених досліджень фахівець повинен володіти спеціальними знаннями в автомобілебудуванні і технології ремонту транспортних засобів, іншими, перш за все технічними, дисциплінами, а також знати оціночні процедури. При цьому, статтями 6,15 Закону України «Про оцінку майна, майнових правта професійну оціночну діяльність в Україні» не передбачено умов щодо обов`язкової відповідності вищої освіти профілю оцінюваного майна, що, в загальному випадку, виключає можливість оцінювача самостійно вирішувати питання, де є потреба у застосуванні певних спеціальних знань, зокрема у галузі автотоварознавства.

Таким чином, розрахунок вартості відновлювального ремонту пошкоджених колісних транспортних засобів та відповідного розміру матеріального збитку, заподіяного їх власникам, у тому числі для встановлення страхового відшкодування, відноситься до компетенції виключно судових експертів автотоварознавців, які атестовані за спеціальністю 12.2 - «Визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу». Оцінювачі можуть залучатися до визначення матеріального збитку від пошкодження колісних транспортних засобів лише для визначення ринкової вартості цього майна на момент його пошкодження і (або) його ринкової чи утилізаційної вартості після пошкодження.

Відповідно до ст. ст. 76, 81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством (ч. 1 ст. 102 ЦПК України).

Учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз (ч. ч. 1, 2 ст. 106 ЦПК України).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що висновок судового експерта ОСОБА_7 є належним доказом вартості матеріального збитку, спричиненого власнику колісного транспортного засобу «Chevrolet Aveo» р.н. НОМЕР_2 .

Відповідачі ТДВ СК «Кредо» та ОСОБА_3 не надали суду доказів на спростування наданого позивачем висновку експерта № Д15/04/23 від 23.07.2024.

Відповідно до статті 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Стаття 29 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

У відповідності з пунктом 35.1 статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

З матеріалів справи вбачається, що 20.03.2024 ОСОБА_1 , подав ТДВ СК «Кредо» повідомлення від потерпілої особи та заяву на виплату страхового відшкодування.

Пунктом 36.1. ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Згідно з пунктом 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

Відтак, в порушення п. 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідач ТДВ СК «Кредо» впродовж 90-денного терміну з дня звернення, не здійснив виплату страхового відшкодування, на яке позивач має право відповідно до вимог Закону.

При цьому суд зауважує, що пункт 2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», чітко регламентує, що відлік часу для страхової виплати слід рахувати з дня отримання заяви про страхове відшкодування, надання додаткових документів жодним чином не може впливати на перебіг строку для здійснення виплати.

Таким чином, судом встановлено, що у зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, яка мала місце 16.02.2023 внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб «Chevrolet Aveo» р.н. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1 , чим йому заподіяно матеріальну шкоду. При цьому цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 , якого постановою постанови Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі №212/2235/23 від 31.03.2023, визнано винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ТДВ СК «Кредо». Водночас, звернення позивача ОСОБА_1 до ТДВ СК «Кредо» з вимогою здійснення виплати страхового відшкодування було залишене без задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Як було встановлено судом та вбачається з полісу №ЕР-211901711 страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за майнову шкоду, складає 160 000,00 грн.

Із висновку судового експерта № Д15/04/23 від 23.07.2024 слідує, що вартість матеріального збитку, спричиненого ОСОБА_1 становить 105542,75 грн.

Відтак, визначений розмір матеріальної шкоди не перевищує ліміту відповідальності, встановленого у полісі.

Суд відхиляє доводи представника відповідача ТДВ СК «Кредо» з приводу того, що транспортний засіб «Chevrolet Aveo» р.н. НОМЕР_2 вважається фізично знищеним, оскільки витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу, які становлять 229 979,25 грн., перевищують вартість цього транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди 96 288,01 грн., а відтак сума страхового відшкодування розрахована 61 242.15 грн. 96 288.01 (ринкова вартість ТЗ на момент ДТП) - 32 545,86 грн (утилізаційна вартість ТЗ) та франшизи 2500грн., так як такі висновки зроблені на підставі звіту №3008706/04/23 від 19.04.2023 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, який судом відхилено як неналежний доказ.

Натомість як вбачається із висновку експерта ОСОБА_7 № Д15/04/23 від 23.07.2024, який судом визнано належним доказом вартості матеріального збитку, спричиненого власнику колісного транспортного засобу «Chevrolet Aveo» р.н. НОМЕР_2 , вартість необхідного відновлювального ремонту вказаного транспортного засобу, становить 105542,75 грн., що не перевищує ринкову вартість ідентичного/аналогічного КТЗ в Україні, по його стану на момент ДТП, а саме 105542,72 грн.

Таким чином враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача ТДВ СК «Кредо» страхового відшкодування в розмірі 105542,75 грн.

З приводу вимоги про стягнення з відповідача ТДВ СК «Кредо» на користь позивача ОСОБА_1 витрат за проведення експертизи суд зазначає наступне.

Пунктами 34.2, 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено зобов`язання страховика відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи, у разі не з`явлення представника страховика протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Як вбачається з матеріалів даної справи, відповідач ТДВ СК «Кредо» взагалі не направляв свого представника до місце знаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, тому як огляд транспортного засобу за результатами якого складено Акт огляду транспортного засобу проводився судовим експертом Чивчиш О.О. на замовлення позивача ОСОБА_1 , та який використовувався оцінювачем ОСОБА_4 при складанні звіту №3008706/04/23 від 19.04.2023 на замовлення ТДВ СК «Кредо», та як вище зазначалося, визнаний судом не дійсним, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для відшкодування позивачу витрат на підготовку експертного висновку у розмірі 4500грн., що підтверджується квитанцією №0182079 (а.с.61).

На підставі вищевикладеного беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що не здійснення відповідачем виплати страхового відшкодування, на яке позивач має право відповідно до вимог Закону є незаконним та таким, що порушують умови договору та норми чинного законодавства України, а тому з ТДВ СК «Кредо» на користь ОСОБА_1 слід стягнути 110 042,75 грн матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди

Вирішуючи питання відшкодування моральної шкоди, суд виходить із наступного.

У відповідності до статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 (зі змінами та доповненнями) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

У пунктах 5, 9 вищезазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України судам роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Визначаючи розмір моральної шкоди, завданої ОСОБА_1 в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка виникла з вини відповідача ОСОБА_3 , суд виходить з того, що у зв`язку із пошкодженням його транспортного засобу «Chevrolet Aveo» р.н. НОМЕР_2 , який є єдиним рухомим майном у сім`ї, він пережив емоційний стрес в момент ДТП, який супроводжувався почуттями розгубленості, негативними переживаннями, тривогою та емоційною напругою, що пов`язано із тим, що він не може протягом тривалого часу використовувати свій транспортний засіб за цільовим призначенням, а тому змушений використовувати громадський транспорт, що у підсумку викликає суттєві незручності у пересуванні, налагодженні життя та побуту та створює щодня додаткові витрати для його сім`ї. Крім того, суд враховує, що внаслідок завданих матеріальних збитків його автомобілю, позивач відчуває додаткові незручності та вимушений продовжувати незвичний для себе спосіб життя, а саме звертатись до судових експертів з метою проведення експертиз щодо визначення вартості матеріального збитку а також кваліфікованою юридичною допомогою та шукати правди у суді. Крім цього в наслідок ДТП ним були отримані легкі тілесні ушкодження у виді лівої лобної скроневої ділянки, струсу головного мозку у зв`язку з чим проходив стаціонарне лікування з 16.02.2023 по 03.03.2023 та з 04.03.2023 по 17.03.2023 ( а.с.26-28,33,34), що суттєво відобразилося на зміні способу життя, та виразилося в душевних стражданнях та переживаннях за стан здоров`я в цілому.

Разом з тим, суд вважає, що заявлені позивачем вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 50 000 грн. оцінені суб`єктивно та є завищеними, а тому враховуючи вищевикладені обставини, засади верховенства права, вимоги розумності, виваженості і справедливості, приходить до переконання, що розмір моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню позивачу становить 25 000 гривень.

Визначаючи розмір моральної шкоди, завданої ОСОБА_2 в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка виникла з вини відповідача ОСОБА_8 , суд виходить з того, що як в момент ДТП так і після, вона як пасажир транспортного засобу «Chevrolet Aveo» р.н. НОМЕР_2 пережила нервовий стрес, який пов`язаний із страхом за своє здоров`я та життя, а також фізичний біль та стражданнях, які виникли в результаті заподіяної шкоди її здоров`ю, а саме: у вигляді синців та саден обличчя, гематоми м`яких тканин голови, струсу головного мозку, забою та саден правого колінного суглобу, забою, після травматичного синові та лівого колінного суглобу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.с.24-25), у зв`язку з чим проходила стаціонарне лікування з 17.02.2023 по 22.02.2023, 27.02.2023 по 03.03.2023, 04.03.2023 по 17.03.2023 ( а.с.35-37), чим було завдано моральних страждань, та що призвело до необхідності лікуватись та прикладати зусиль для відновлення попереднього стану.

Відтак суд бере до уваги вищевикладені обставини та вважає, що заявлені позивачем вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 50 000 грн оцінені суб`єктивно та є завищеними, а тому враховуючи засади верховенства права, вимоги розумності, виваженості і справедливості розмір моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню позивачу ОСОБА_2 становить 20 000 гривень.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі вищевикладеного, суд розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Позивачем ОСОБА_1 були понесені судові витрати, пов`язані з наданням правої допомоги, в розмірі 5750 грн., згідно квитанції від 30.06.2023 (том1 а.с.17).

На підтвердження, понесених витрат позивачем ОСОБА_1 до позовної заяви долучено договір про надання правової допомоги від 20.03.2023 року ( том1 а.с.13), рахунок та акт приймання-передачі виконаних робіт від 30.06.2023 року(том1 а.с. 16), квитанцію від 30.06.2023 року ( том1 а.с. 17).

До послуг з надання правової допомоги адвокат включає: консультацію адвоката з приводу ДТП, співпраці зі страховими компаніями щодо способів отримання відшкодування 250грн.; підготовку клопотання про ознайомлення з матеріалами справи №212/2235/23, направлення його до Жовтневого р/с м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, ознайомлення з матеріалами вказаної вище справи в суді та їх системний аналіз 1250грн.; заповнення та надіслання до ТДВ СК «КРЕДО» повідомлення про подію, що має ознаки страхового випадку та заяви на виплату страхового відшкодування 250грн.; підготовку позовних заяв та додатків до них, їх друк разом з додатками для кожного учасника справи, подання заяв до суду та подальше представництво інтересів замовника у суді зі складанням необхідних документів 4000грн.

Враховуючи викладене, заявлена вимога щодо стягнення витрат на правову допомогу підлягає частковому задоволенню, оскільки беруться до уваги лише витрати, пов`язані з розглядом конкретної справи в суді, а саме стягненню підлягають витрати на підготовку позовних заяв та додатків до них, їх друк разом з додатками для кожного учасника справи, подання заяв до суду та подальше представництво інтересів замовника у суді зі складанням необхідних документів.

Беручи до уваги, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, з відповідачів слід стягнути на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 4000грн., в рівних частках.

Позивачем ОСОБА_2 були понесені судові витрати, пов`язані з наданням правої допомоги, в розмірі 4250 грн., згідно квитанції від 30.06.2023 (том1 а.с.19).

На підтвердження, понесених витрат позивачем ОСОБА_2 до позовної заяви долучено договір про надання правової допомоги від 20.03.2023 року ( том1 а.с.14), рахунок та акт приймання-передачі виконаних робіт від 30.06.2023 року(том1 а.с. 18), квитанцію від 30.06.2023 року ( том1 а.с. 19).

До послуг з надання правової допомоги адвокат включає: заповнення та надіслання до ТДВ СК «КРЕДО» заяви на виплату страхового відшкодування 250грн.; підготовку позовних заяв та додатків до них, їх друк разом з додатками для кожного учасника справи, подання заяв до суду та подальше представництво інтересів замовника у суді зі складанням необхідних документів 4000грн.

Враховуючи викладене, заявлена вимога щодо стягнення витрат на правову допомогу підлягає частковому задоволенню, оскільки беруться до уваги лише витрати, пов`язані з розглядом конкретної справи в суді, а саме стягненню підлягають витрати на підготовку позовних заяв та додатків до них, їх друк разом з додатками для кожного учасника справи, подання заяв до суду та подальше представництво інтересів замовника у суді зі складанням необхідних документів.

Беручи до уваги, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, з відповідачів слід стягнути на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 4000грн., в рівних частках.

Щодо стягнення судового збору, суд вважає за необхідне роз`яснити наступне.

Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, але слід врахувати, що позивачами заявлено позовні вимоги як майнового, так і немайнового характеру: 1- про відшкодування матеріальної шкоди від ДТП та 2,3 про відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.

Отже, щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, позивачі звільнені від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Так, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про доцільність повернення сплаченого судового збору ОСОБА_2 в сумі 1073,60грн., згідно квитанції № від 19.07.2023.

Так як вимогу ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди від ДТП задоволено у повному обсязі, відповідно до положеньст.141 ЦПК України, з відповідача ТДВ СК «КРЕДО» слід стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір в сумі 1100,43грн. (том1 а.с.63).

У відповідності зі ст.141 ЦПК України при частковому задоволенні позову щодо стягнення моральної шкоди, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, слід стягнути з відповідачів на користь держави судовий збір в сумі 2147,20 грн. (1073,60 грн.*2), в рівних частках.

Керуючись ст.ст.12, 13, 80, 81, 89, 141, 263-268, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товаривства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо»», ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо»», на користь ОСОБА_1 110042 (сто десят тисяч сорок дві) гривень 75 копійок матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 20000 (двадцять тисяч) гривень моральної шкоди.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо»», на користь ОСОБА_1 1100,43грн. судового збору.

Зобов`язати Управління Державного казначейства України у Тернівському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області повернути ОСОБА_2 , сплачений нею судовий збір згідно квитанції № від 19.07.2023р. АТ «ТАСКОМБАНК», у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо»» та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 8000 (вісім тисяч) гривень витрат на правничу допомогу, в рівних частках.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо»» та ОСОБА_3 на користь держави 2147,20грн. судового збору, в рівних частках.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст рішення складено без проголошення 11.09.2024 року.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Товаривства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо»» код ЄДРПО 13622789, місцезнаходження: Запоіжська область, м.Запоріжжя, пр.Моторобудівників,34.

Відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

СУДДЯ: