УХВАЛА

17 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 686/11661/21

провадження № 61-13564ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Фурманом Вадимом Васильовичем, на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 березня 2024 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 26 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за договорами позики, визнання недійсними договорів дарування,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за договорами позики та визнання недійсними договорів дарування.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 березня 2024 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 заборгованість за договором позики від 19 серпня

2011 року у розмірі 50 000 доларів США та 3% річних у розмірі 6 934,27 доларів США.

Стягнуто з ОСОБА_3 заборгованість за договором позики від 07 грудня

2011 року у розмірі 32 000 доларів США та 3 % річних у розмірі 4 229,26 доларів США.

Визнано недійсними договори дарування:

- від 11 березня 2015 року № 447 земельної ділянки площею 1,8 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Давидковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, кадастровий номер :02:013:0053, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 ;

- від 11 березня 2015 року № 477 земельної ділянки площею 0,06 га для індивідуального садівництва, що розташована на території Шаровечківської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області (садове товариство обслуговуючий кооператив «Колос»), кадастровий номер :03:004:2462, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 ;

- від 11 березня 2015 року № 476 садового будинку, загальною площею 140,3 кв. м., який знаходиться на території Шаровечківської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області (садове товариство обслуговуючий кооператив «Колос») АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :02:013:0053, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 ;

- від 11 березня 2015 року № 445 земельної ділянки площею 1,2295 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Давидковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, кадастровий номер :02:013:0045, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 ;

- від 11 березня 2015 року № 444 земельної ділянки площею 1,1678 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Давидковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, кадастровий номер :02:013:0048, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 ;

- від 11 березня 2015 року № 443 земельної ділянки площею 0,4033 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Давидковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, кадастровий номер :02:013:0051, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 ;

- від 11 березня 2015 року № 446 земельної ділянки площею 1,1995 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Давидковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, кадастровий номер :02:013:0049, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 ;

- від 10 березня 2015 року № 467 земельної ділянки площею 2,9999 га для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення, що розташована на території Давидковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, кадастровий номер :02:013:0064, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 ;

- від 10 березня 2015 року № 466 господарської будівлі, загальною площею

86,4 кв.м, яка знаходиться на території Давидковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, кадастровий номер :02:013:0064, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 ;

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 26 вересня 2024 року апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_4 залишено без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 березня 2024 року у частині стягнення заборгованості за договорами позики скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення, змінено розподіл судових витрат щодо ОСОБА_3 .

Позов ОСОБА_2 у частині стягнення заборгованості з ОСОБА_3 за договорами позики задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 07 грудня 2011 року у розмірі 32 000 доларів США та

3% річних - 2 880 доларів США.

У задоволені позову про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики від 19 серпня 2011 року відмовлено.

Компенсовано ОСОБА_3 за рахунок держави судовий збір

у розмірі 9 964,65 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі

1 925,96 грн.

У іншій частині рішення суду залишено без змін.

У жовтні 2024 рокудо Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Фурманом В. В. на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 березня 2024 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 26 вересня 2024 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки у порушення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, заявником у касаційній скарзі не вказано підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Абзацом першим частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Підставою касаційного оскарження заявник, зокрема, вказує пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, проте не зазначає щодо якої саме норми права у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду, що унеможливлює вирішення питання про відкриття касаційного провадження.

У випадку визначення підставою касаційного оскарження судового рішення пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України, касаційна скарга має містити вказівку на норму права щодо якої відсутній висновок та обґрунтування необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи.

Вказаний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 12 листопада 2020 року у справі № 904/3807/19.

Посилання у касаційній скарзі на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права без зазначення на обґрунтування випадків (випадка), перелічених у пунктах 1, 2, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, не є виконанням вимог процесуального закону (пункт 5 частини другої статті 392 ЦПК України) щодо обов`язкового зазначення у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження.

Крім того, заявник, зокрема зазначає про те, що суди не дослідили зібрані у справі докази, водночас посилання на відповідну підставу касаційного оскарження відсутні.

Частинами першою, третьою статті 411 ЦПК України визначено, що судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо:

1) справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду;

2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави про відвід обґрунтованими, якщо касаційну скаргу обґрунтовано такою підставою;

3) судове рішення не підписано будь-яким із суддів або підписано не тими суддями, що зазначені в судовому рішенні;

4) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглянула справу;

5) справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою;

6) судове рішення ухвалено судом з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції;

8) суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо:

1) суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу; або

2) суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або

3) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або

4) суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

Отже, заявнику необхідно надіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи (надати докази надсилання уточненої касаційної скарги іншим учасникам справи).

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Фурманом Вадимом Васильовичем, на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 березня 2024 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 26 вересня 2024 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Р. А. Лідовець