ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

17 жовтня 2024 року

м. Харків

справа № 638/13533/20

провадження № 22-з/818/242/24

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Тичкової О.Ю.,

суддів - Кружиліної О.А., Курила О.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П., Мальованого Ю.М. у справі за позовом Комунального підприємства «Жилкомсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Харківського апеляційного суду (головуючий суддя Маміна О.В., судді колегії - Пилипчук Н.П., Мальований Ю.М.) знаходиться цивільна справа № 638/13533/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 квітня 2024 року.

11 жовтня 2024 року ОСОБА_1 подав заяву про відвід колегії суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П., Мальованого Ю.М.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 11 жовтня 2024 року відвід колегії суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П., Мальованого Ю.М. визнано необґрунтованим, заяву передано для визначення судді в порядку статті 33 ЦПК України - з метою вирішення заяви про відвід.

Заява обґрунтована тим, що викликають у нього сумнів в неупередженості або об`єктивності суддів. Вважає, що головуючий суддя Маміна О.В. та судді Пилипчук Н.П. та Мальований Ю.М. не можуть брати участь у розгляді даної справи і підлягають відводу, оскільки у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження справу слід розглядати спочатку. Наголошує, що ухвала апеляційного суду від 25.09.2024 року не містить підстав, висновків про розгляд справи саме цим складом суду, що на його думку є порушенням норм процесуального права. Крім того, судді Маміна О.В., Мальований Ю.М., Пилипчук Н.П. приймають типові тотожні рішення та задовольняють вимоги КП «Жилкомсервіс» в інших справах, що на його думку, може свідчити про те, що судді заздалегідь приймають сторону Комунального підприємства «Жилкомсервіс». Припускає, що судді, діти, родичі, знайомі є користувачами послуг КП "Жилкомсервіс" мають приватний інтерес і це може вплинути на неупередженість або об`єктивність суддів при розгляді справи та прийняття рішення.

Суд відхиляє зазначені посилання ОСОБА_1 як на обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності колегії суддів при розгляді даної цивільної справи, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені в статтях 36, 37 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

При вирішенні справи «Білуха проти України» Європейський суд з прав людини у пункті 49 рішення з посиланням на свою усталену практику зазначає, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

У пункті 52 цього ж рішення щодо об`єктивного критерію зазначено, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Відповідно до ч.4 ст.36 ЦПК незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Зі змісту заяви вбачається, що позивач має сумніви в об`єктивності та неупередженості суддів у розгляді справи оскільки, судді, які приймали участь у розгляді інших цивільних справ приймають типові тотожні рішення на користь КП «Жилкомсервіс».

Законом України «Про судоустрій і статус суддів» визначені умови виконання професійних обов`язків суддів та правові засоби, за допомогою яких забезпечується реалізація конституційних гарантій самостійності судів та незалежності суддів.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного, а доказів протилежного заявником суду не надано.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

У п.п.104-106 рішення Європейського суду з прав людини від 09 січня 2013 року по справі «Олександр Волков проти України» (заява № 21722/11) зазначено, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру» (Kyprianou v. Cyprus) [ВП], заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-ХІІІ). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (див. рішення від 10 червня 1996 року у справі «Пуллар проти Сполучного Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), п. 32, Reports 1996-III).

У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), Series A, № 86).

Викладені у заяві обставини не є об`єктивно обґрунтованими та фактично зводяться до незгоди заявника з процесуальними рішеннями судді в інших справах. Будь - яких посилань на наявність суб`єктивного критерію, тобто вчинення суддями дій, які б свідчили про прояви упередженості чи небезсторонності, заявником не зазначено.

Підстав вважати, що при визначені складу суду у даній справі було порушено порядок автоматизованого розподілу справи, не вбачається.

З огляду на викладене суд не знаходить підстав для задоволення заявленого відводу колегії суддів Маміної О.В, Пилипчук Н.П., Мальованому Ю.М.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 260, 261 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П., Мальованого Ю.М. у справі за позовом Комунального підприємства «Жилкомсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий О.Ю.Тичкова

Судді О.А.Кружиліна

О.М.Курило