У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 184/2105/24

Номер провадження 2/184/1551/24

17 жовтня 2024 року

Суддя Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області Томаш В.І., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства «Перший український міжнародний банк», третя особа: Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Леся Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до Орджонікідзевського міського суду із вищезазначеною позовною заявою про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Разом з тим, зазначена заява не підлягає прийняттю до розгляду Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області та підлягає направленню за підсудністю за наступних підстав.

Так, предметом спору в позовній заяві є скасування виконавчого напису нотаріуса.

Справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів.

Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається на особу, яка зверталася за виконавчим написом.

Відповідно до положень частини 2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Позивачем позов пред`явлено до Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (м. Київ, вул. Андріївська, 4), яке являється стягувачем у виконавчому провадженні з виконання спірного виконавчого напису.

Разом з тим, частиною 12 статті 28 ЦПК України передбачено, що позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Однак, з матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач обрав підсудність, не за місцем перебування стягувача, а за місцем виконання виконавчого напису.

Як вбачається судом із тексту постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №65787908 від 14.06.2021, адресою виконання виконавчого напису (адреса боржника) є: АДРЕСА_1 .

Позивач, при зверненні до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області з даним позовом, зазначає, що звертається саме за місцем виконання виконавчого напису (адреса боржника), за адресою: АДРЕСА_1 , що є хибним твердженням, оскільки дана адреса не підсудна Орджонікідзевському міському суду Дніпропетровської області.

Таким чином встановлено, що справа не належить до територіальної підсудності Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області, а належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду, а саме: Нікопольському міськрайонному суду Дніпропетровської області.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (статті 55,124), а статтею 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950, далі - Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV«Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За таких обставин, суддя дійшов висновку, що справа не підсудна Орджонікідзевському міському суду Дніпропетровської області та з урахуванням територіальної юрисдикції підлягає направленню за підсудністю до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Керуючись ст.ст. 27, 28,30, 31, 32, 187 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства «Перший український міжнародний банк», третя особа: Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Леся Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - надіслати за підсудністю до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області (53213, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Шевченко, 201).

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою ЦПК України підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Суддя Орджонікідзевського міського суду В. І. Томаш