Справа № 587/975/24
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 серпня 2024 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненка О.А., при секретарі Бузової Т.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПРЕМІУМ АКТИВ" до ОСОБА_1 , треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Є ГРОШІ КОМ», ТОВ «Кредитпромінвест», ТОВ «Фінансова компанія «ТОП1» про стягнення заборгованості за кредитним договором,

згідно п. 2.3.1. розмір процентів за користування коштами складає 0.20% від суми позики, що за календарний рік становить 73% річних. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за позикою. Нарахування процентів здійснюється щоденно протягом строку кредитування. День надання та повернення позики враховується при нарахуванні процентів;
згідно п. 2.7. орієнтовна реальна річна процентна ставка за позикою розраховується позикодавцем у відповідності до Правил розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки, затвердженої Постановою Правління Національного банку України 11.02.2021р. за № 16 та визначається у Графіку платежів цього Договору, що наведений в Додатку 1 та є невід`ємною частиною цього Договору;
згідно п. 2.8. позика надається на споживчі цілі. Сума позики може бути використана позичальником для будь-якої мети, що не заборонена цим Договором або чинним законодавством України.
Відповідно до п. 2.7. Договору позики, деталізована інформація щодо визначення сукупної вартості позики при нарахуванні відсотків за користування коштами у відповідності до пункту 2.3.1. Договору, комісій та плати за супровідні послуги зазначена у Графіку платежів цього Договору, що наведений в Додатку 1 та є невід`ємною частиною цього Договору.
Відповідач умови договору позики не виконав, грошові кошти в строк не повернув зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість.
600,00 грн. - борг відсотків за правомірне користування коштами;
В письмовій заяві позивач просив слухати справу у відсутності свого представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
Крім того, належним чином не підтверджено право вимоги позивача за договором, який укладався відповідачкою та ТОВ «Є ГРОШІ КОМ». В подальшому було укладено договір про надання фінансових послуг з факторингу між ТОВ «Фінансова компанія «Кредитпромінвест» та ТОВ « Фінансова компанія «ПРЕМІУМ АКТІВ», а перехід права вимоги за договором від ТОВ «Є ГРОШІ КОМ» до позивача належним чином не підтверджений. Позивач посилається на договір факторингут№2024-02-1П від 01.02.2024, який не був укладений з первинним кредитором.
Посилаючись на ці обставини, представник відповідача адвокат Цокало Т.М. просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, стягнувши з позивача всі понесені витрати по справі.
Треті особи по справі - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія«Є ГРОШІ КОМ», ТОВ «Кредитпромінвест», ТОВ «Фінансова компанія «ТОП1» до суду не з`явилися, про час та місце слухання справи були належним чином повідомлені.
Дослідивши письмові докази по справі, з`ясувавши правові позиції сторін, суд приходить до наступних висновків.
згідно п. 2.3.1. розмір процентів за користування коштами складає 0.20% від суми позики, що за календарний рік становить 73% річних. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за позикою. Нарахування процентів здійснюється щоденно протягом строку кредитування. День надання та повернення позики враховується при нарахуванні процентів;
згідно п. 2.7. орієнтовна реальна річна процентна ставка за позикою розраховується позикодавцем у відповідності до Правил розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки, затвердженої Постановою Правління Національного банку України 11.02.2021р. за № 16 та визначається у Графіку платежів цього Договору, що наведений в Додатку 1 та є невід`ємною частиною цього Договору;
згідно п. 2.8. позика надається на споживчі цілі. Сума позики може бути використана позичальником для будь-якої мети, що не заборонена цим Договором або чинним законодавством України.
Відповідно до п. 2.7. Договору позики, деталізована інформація щодо визначення сукупної вартості позики при нарахуванні відсотків за користування коштами у відповідності до пункту 2.3.1. Договору, комісій та плати за супровідні послуги зазначена у Графіку платежів цього Договору, що наведений в Додатку 1 та є невід`ємною частиною цього Договору ( ар.с. 11-22).
Після придбання права вимоги ТОВ «ФК «Преміум Актив» додаткових нарахувань не здійснювало, що підтверджується відповідним розрахунком. На виконання договору позики нарахування штрафних санкцій ( неустойка, штраф, пеня) не здійснювалось ані первісним кредитором, ані наступним. Відтак, посилання представника відповідача на те, що наданий позивачем розрахунок боргу суперечить положенням п. 18 Прикінцевих положень Цивільного кодексу України, не можна визнати обґрунтованим.
Позивач зазначив, що в розрахунку заборгованості наявна графа «борг послуг» - це комісії, про які зазначено в договорі позики ( п..2.3.,2.3.1. Договору).
-згідно п. 2.3 за користування позикою позичальник сплачує проценти за користування коштами за фіксованою процентною ставкою:
-згідно п. 2.3.1. розмір процентів за користування коштами складає 0.20% від суми позики, що за календарний рік становить 73% річних. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за позикою. Нарахування процентів здійснюється щоденно протягом строку кредитування. День надання та повернення позики враховується при нарахуванні процентів;
-2.4. Позичальник сплачує наступні комісії, пов`язані з укладенням і обслуговуванням цього Договору:
-2.4.1 одноразова комісія за видачу Позики у розмірі 2.50%, але не менше 100.00 грн від суми позики, яка нараховується одноразово та підлягає сплаті в момент надання позики шляхом її утримання позикодавцем із суми позики, та стягується за оформлення цього Договору;
-2.4.2. комісія за використання Позики, яка складає 4.2% від суми позики та нараховується щоденно за супроводження договору, надання цілодобової підтримки Позичальнику з приводу виконання умов Договору, обслуговування заборгованості (за наявності). При цьому, з першого дня надання Позики (день перерахування грошових коштів на банківський рахунок Позичальника) до закінчення строку згідно п. 2.2. цього Договору, Позичальнику здійснюється нарахування пільгової комісії за використання Позики 3% від суми Позики щоденно. Якщо Позичальником буд порушено строки виконання зобов`язань згідно даного Договору, в перший день прострочення Позикодавець проводить перерахунок комісії за використання за весь строк кредитування до рівня базового розміру комісії за використання та продовжує нараховувати базову комісію за використання за кожен день користування Позикою понад строк кредитування. Нарахування і сплата комісії за використання проводиться на залишок заборгованості за Позикою. Нарахування комісії за використання здійснюється щоденно протягом дії цього Договору із розрахунку кількості календарних днів у році, нарахування починається з дня надання позики (включно). Нарахування повністю і остаточно припиняється в день фактичного повернення Позики в повному обсязі. День повернення Позики враховується при нарахуванні комісії за використання;
-2.4.3. комісія за реєстрацію Позичальника через систему віддаленої ідентифікації ВаnкID у розмірі 32.00грн. (тридцять дві гривні 00 копійок.), яка нараховується у разі реєстрації Позичальника в Особистому кабінеті з використанням системи ВаnкID Національного банку України за отримання Позикодавцем доступу до персональних даних Позичальника;
-2.4.4. комісія за обслуговування Особистого кабінету Позичальника у розмірі 0грн. (нуль гривень) 00 копійок за тиждень, яка нараховується щотижнево з наступного дня за днем отримання Позики з метою забезпечення Позикодавцем цілодобового доступу до Особистого кабінету Позичальника та підтримання його в актуальному стані;
-2.4.5. комісія за смс-інформування Позичальника про поточний стан нарахувань за Позикою у розмірі 0грн. (нуль гривень) за отримання кожного смс-повідомлення, яка нараховується щотижнево, починаючи з 7-го дня користування Позикою;
-2.4.6. комісія за Програмою лояльності, яка нараховується разово у сумі 0 грн. за застосування Позикодавцем промокоду з метою встановлення для Позичальника більш вигідних умов кредитування згідно п.2.4.2.1. цього Договору;
-2.5. Вартість вказаних у п.2.4. Договору комісій є фіксованою протягом строку кредитування. Комісії підлягають сплаті у строки, визначені Графіком платежів.
У разі пролонгації строку кредитування за Договором на 10,20, або 30 календарних днів Позичальник зобов`язаний сплатити Позикодавцю комісію за вчинення Позикодавцем дій, пов`язаних з оформленням та укладанням додаткової угоди про пролонгацію строку кредитування, у наступних розмірах: у разі пролонгації строку кредитування на 10 календарних днів - комісію у розмірі 4% від Суми Позики (але не менше ніж 150 гривень 00 копійок), у разі пролонгації строку кредитування на 20 календарних днів - комісію у розмірі 8% від Суми Позики (але не менше ніж 150 гривень 00 копійок), та у разі пролонгації строку кредитування на 30 календарних днів - 10% від Суми Позики (але не менше ніж 150 гривень 00 копійок).
Крім цього, для зниження боргового навантаження Позичальника, Позикодавець має право додатково вимагати від Позичальника сплати суми грошових коштів (включаючи відсоток від тіла позики), визначеної Позикодавцем за результатами оцінки поточної кредитоспроможності Позичальника, розмір якої вказується у додатковій угоді про пролонгацію та зараховується у рахунок часткового погашення заборгованості Позичальника.
У разі реструктуризації кредитної заборгованості Позичальник зобов`язаний сплатити Позикодавцю комісію за вчинення Позикодавцем дій, пов`язаних з оформленням та укладанням додаткової угоди про реструктуризацію заборгованості. Розмір комісії залежить від досягнутих між сторонами умов реструктуризації та встановлюється в додатковій угоді до цього Договору, але у будь-якому разі не може бути більшим ніж 10 (десять) % від Суми Позики.
У разі оформлення фінансових канікул, Позичальник зобов`язаний сплатити Позикодавцю комісію за коригування у розмірі 2% від несплаченої Суми Позики, проте не менше 75,00грн. (сімдесят п`ять гривень 00 копійок), за вчинення Позикодавцем дій, пов`язаних з оформленням фінансових канікул та коригування строків виконання Позичальником його грошових зобов`язань.
Відповідно до ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» нарахування таких комісій є правомірним та встановлено умовами договору, з якими Відповідач була ознайомлена, погодилась з ними, отримала кредитні кошти ( ар.с. 23), користувалась ними.
То ж графа «борг послуг» є комісіями згідно договору позики, а не штрафними санкціями ( штраф, неустойка, пеня), які передбачені статтею 625 ЦК України і нарахування яких могло потягнути за собою порушення п. 18 «Прикінцевих положень» Цивільного кодексу України.
Посилання представника відповідачки на те, що позивач належним чином не підтвердив перехід права вимоги від первісного кредитодавця до наступних також не може бути прийнято до уваги. На підтвердження відступлення права вимоги за кредитним договором позивачем був наданий Договір про надання фінансових послуг з факторингу №2023-11-1Т від 01.11.2023 року, з витягом, який було укладено між ТОВ «ФК «Є ГРОШІ КОМ» та ТОВ «ФК «ТОПІ» та в подальшому ТОВ «ФК «ТОПІ» було відступлено до ТОВ «КРЕДИТПРОМІНВЕСТ», а в подальшому ТОВ «КРЕДИТПРОМІНВЕСТ» відступило право вимоги ТОВ «ФК «Преміум Актив», а також Договір про надання фінансових послуг з факторингу №2023-12-2Т від 07.12.2023 року, з витягом, який було укладено між ТОВ «КРЕДИТПРОМІНВЕСТ» та ТОВ «ФК «ТОПІ» ( ар.с.22, зв., 56-58, 59, 60-62).
Позивач надав суду копію квитанції prPXsRKOiqfHuwtuVu від 11.10.2023, в якій зазначено, що кредитні кошти перераховані на картку Відповідачки НОМЕР_1 , яку вона вказала в договорі позики. На цю картку перераховано: сума та валюта переказу: 19 500,00 UAH, Сума комісійної винагороди: 0,00 UAH, загалом сплачено: 19 500,00 UAH ( ар.с. 23).
Тобто відповідачка отримала кредитні кошти, використала їх та не повернула, порушивши умови укладеного між нею та первинним кредитодавцем договору позики, чим були порушені права позивача, який в установленому законом порядку отримав право вимоги до відповідачки про стягнення грошових сум.
Стаття 1047 ЦК України передбачає, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч.1 ст. 202 ПК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ч.1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
В ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електрону комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Стаття 639 ЦК України визначає, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Частина 3 статті 207 ЦК України чітко визначає, що використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ч.2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, а згідно з п.2 ч.1 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до статті 1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем, або під впливом тяжкої обставини.
Згідно статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Частини третя та п`ята статті 203 ЦК України передбачають, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
У відповідності з ст. ст. 526, 527, 623 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання. В разі невиконання або неналежного виконання зобов`язання боржником він зобов`язаний відшкодувати кредитору завдані цим збитки. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
При визначенні суми відшкодування витрат на правову допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа «Гімайдуліна і інші проти України» від 10.12.2009, справа «Баришевський проти України» від 26.02.2015, висновки ЄСПЛ, викладені у справах: «East West Alliance Limited» проти України» від 02.06.2014 тощо). За змістом зазначених судових рішень заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим ( «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002).
Вимоги про стягнення 5000 гривень витрат на правову допомогу є співмірними з складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та значенням справи для сторони; розмір понесених витрат понесені позивачем витрати на правову допомогу були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим і таким, що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордеру №03 від 10.05.2024 року, копією акту про прийняття-передачу наданих послуг від 10.05.2024 року, копією договору про надання правової допомоги ( ар. с. 117,118-119,120).
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 18, 81, 89, 263 - 265 ЦПК України, ст. ст. 1, 14 Закону України «Про електронну ідентифікацію і електронні довірчі послуги», ст. ст. 1, 12 Закону України «Про електронну комерцію», Законом України «Про бухгалтерський облік», ст. ст. 1047, 202, 205, 639, 207, 204, 1050, 610, 612, 526, 527, 620, 509, 626, 1054, 1051, 215, 203 ЦК України, суд
В И Р І Ш И В :
Позовні вимоги задовольнити повністю.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.А.Степаненко