Справа № 2-78/2011
Провадження № 4-с/209/14/24
У Х В А Л А

про залишення без руху

18 жовтня 2024 року м. Кам`янске

Суддя Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Левицька Н.В., ознайомившись із матеріалами скарги Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України" на бездіяльність державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в особі ОСОБА_1 про визнання неправомірною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

17.10.2024 року до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в електронній формі через підсистему Електронний суд надійшла скарга Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України", яка подана представником Васютою Крістіною Сергіївною на бездіяльність державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в особі ОСОБА_1 про визнання неправомірною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, в межах виконавчого провадження ВП№71601943 по стягненню заборгованості з ОСОБА_2 на підставі виданого дубліката виконавчого листа 16.03.2023.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу на підставі вказаної скарги розподілено судді Левицькій Н.В. та передано головуючій по справі 17.10.2024.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

За змістом пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду (рішення Європейського суду з прав людини у справах: «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року; «Беллет проти Франції» від 04 грудня 1995 року).

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене у пункті 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Тобто, Україна, як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Розділ VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» передбачає можливість звернення сторін виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Положеннями ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Скарга у виконавчому провадженні подається виключно у письмовій формі та має містити: 1) найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається; 2) повне найменування (прізвище, ім`я та по батькові) стягувача та боржника, їхні місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (прізвище, ім`я та по батькові) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником; 3) реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина); 4) зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону; 5) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; 6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.

Разом з тим, відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам роз`яснено, що скарги мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбачених положеннями ЦПК України і ГПК України та містити відомості, перелічені у частині четвертій статті 74 Закону «Про виконавче провадження».

Вимоги щодо форми та змісту позовної заяви передбачені ст. 175, 177 ЦПК України.

Вказаний правовий висновок узгоджується з висновком Верховного Суду викладеним у постанові від 27.01.2021 року по справі №569/13154/20.

З вищевикладеного слідує, що до скарг, якими ініціюється початок провадження у справі на дії виконавця, застосовуються загальні положення позовного провадження.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, перевіривши подану скаргу на відповідність вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, вважаю за необхідне зазначити наступне.

Як встановлено судом, заявником подано скаргу в електронній формі через підсистему Електронний суд. Відповідно до поданої скарги, представником Акціонерного товаритсва «Державний експортно-імпортний банк України» визначено наступне коло осіб, як учасників розгляду скарги, а саме: суб`єкти оскарження державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в особі ОСОБА_1 , інша особа ОСОБА_2 .

Частиною 1 ст. 177 ЦПК України визначено, що позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 7 ст. 43 ЦПК України у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи.

Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Якщо інший учасник справи відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрував його, учасник справи, який подає документи до суду в електронній формі з використанням електронного кабінету, звільняється від обов`язку надсилання копій документів такому учаснику справи.

Суд, направляючи такому учаснику справи судові виклики і повідомлення, ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом, зазначає у цих документах про обов`язок такої особи зареєструвати свій електронний кабінет та можливість ознайомлення з матеріалами справи через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.

Разом з тим, серед доданих до матеріалів скарги документів відсутні докази скерування копії скарги, з додатками до неї іншим учасникам справи, якими є: боржник за спірним виконавчим провадженням та державний виконавець чи інша посадова особа органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку про наявність підстав для залишення скарги без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відтак, недоліки скарги можуть бути усунуті заявником, шляхом подання належних доказів надсилання іншим учасникам справи: боржникові та державному виконавцеві, копій поданих до суду документів (скарги з додатками до неї) з урахуванням положень статті 43цього Кодекс, якими є:

- підтвердження про скерування в електронній формі копії позовної заяви з додатками до неї з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи у разі наявності зареєстрованого електронного кабінету відповідача;

- у разі відсутності у відповідача зареєстрованого електронного кабінету, докази скерування в паперовій формі копії позовної заяви з додатками до неї, через поштове відправлення з листом опису вкладення.

Крім того, вказані докази надсилання копій документів листом з описом вкладення повинні відповідати положенням до їх оформлення згідно з Порядком надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку та регулюють відносини між ними визначені Правилами надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року за №270.

При цьому, суд зазначає заявникові, що у відповідності до положень ч.9 статті 43 ЦПК України, якщо позов, апеляційна, касаційна скарга подані до суду в електронній формі, позивач, особа, яка подала скаргу, мають подавати до суду заяви по суті справи, клопотання та письмові докази виключно в електронній формі, крім випадків, коли судом буде надано дозвіл на їх подання в паперовій формі.

Одночасно суд зазначає, що ст. 129 Конституції України гарантовано, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений законом.

Процесуальні дії судді чітко врегульовані нормами ЦПК, які повинні правильно розумітися сторонами і застосовуватися, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду.

Отже, процесуальні вимоги визначені Законом є рівними для усіх учасників судового процесу, а відтак зазначене не свідчить про занадто формальне ставлення до передбачених законом вимог та в жодному разі не робить суд недоступним для заявника, оскільки в контексті п.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню.

Оскільки встановлено не відповідність поданої скарги вимогам ч. 1 ст. 177 ЦПК України, суддя вважає, що скарга Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України на бездіяльність державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в особі ОСОБА_1 про визнання неправомірною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, підлягає залишенню без руху та слід надати скаржнику строк для усунення вищевказаних недоліків поданої скарги, терміном в п`ять днів з дня отримання копії ухвали, та роз`яснити, що в іншому випадку скарга буде вважатися неподаною і повернута.

Керуючись ст. ст. 14, 43, 175, 177, 447, 449 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України" на бездіяльність державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в особі ОСОБА_1 про визнання неправомірною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, в межах виконавчого провадження ВП№71601943 - залишити без руху.

Надати заявнику п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків скарги, вказаних у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити заявнику, що у випадку невиконання вимог цієї ухвали, скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя

Дніпровського районного суду

м. Дніпродзержинська Н.В. Левицька