Справа № 464/6811/24
пр.№ 2-н/464/1880/24
УХВАЛА

15 жовтня 2024 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Шашуріна Г.О., розглянувши заяву Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги,

у с т а н о в и л а:

Заявник звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу, в якій просить стягнути з боржника заборгованість за надані послуги, за період з 01 липня 2022 року по 31 липня 2024 року, з постачання теплової енергії в розмірі 14 436,15 грн; інфляційні нарахування за надані послуги з постачання теплової енергії у розмірі 126,61 грн; 3 % річних за надані послуги з постачання теплової енергії у розмірі 31,02 грн,пеню за надані послуги з постачання теплової енергії в розмірі 568,00 грн, а також 302,80 гривень судового збору.

Дослідивши матеріали заяви, суддя дійшла наступного висновку.

Статтею 160 ЦПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. За положеннями ст.167 ЦПК України розгляд заяви у наказному провадженні проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.

За умовами п.3 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути виданий, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Положеннями п.3 ч.1, ч.3 ст.165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу. У разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

З огляду на наведені правові норми, в порядку наказного провадження судом вирішується лише конкретно визначений законом перелік вимог, судовий наказ не може бути виданий судом по вимогах, які прямо не зазначені в ст.161 ЦПК України.

Як вбачається із поданої заяви, стягувачем окрім вимоги про стягнення з боржників заборгованості за послуги з постачання теплової енергії з урахуванням інфляційних нарахувань та 3% річних, ставиться питання про стягнення пені, яка не ґрунтується на вимогам ст.161 ЦПК України. Такі вимоги підлягають розгляду судом в порядку позовного провадження.

За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу (ч.2 ст.167 ЦПК України).

Ураховуючи те, що вимога про стягнення пені в порядку наказного провадження відповідно до положень п.3 ч.1 ст.165 ЦПК України не розглядається, а тому у видачі судового наказу, в цій частині, слід відмовити.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному провадженні (ч.2 ст.166 ЦПК України).

Керуючись ст.ст.165, 167, 258-261, 353 ЦПК України,

п о с т а н о в и л а:

Відмовити Львівському міському комунальному підприємству «Львівтеплоенерго» у видачі судового наказу в частині стягнення із ОСОБА_1 пені за надані послуги з постачання теплової енергії в розмірі 568,00 гривень.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів відповідно до вимог ст.ст.351-356 ЦПК України.

Повне судове рішення складено та підписано 15 жовтня 2024 року.

Суддя Г.О.Шашуріна