Справа № 404/5217/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2024 Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді - Волоткевича А.В.,

при секретарі - Чала В.Є.,

за участі:

ОСОБА_1 , особисто,

представник заявника - Поліщук Ю.Р. , адвокат

представник заінтересованої особи - Люненко І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Кропивницька міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в Кіровський районний суд м. Кіровограда із заявою, у якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме: що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлий приблизно ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживали однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, в період з 11.12.2014 по 09.09.2022.

В обґрунтування заяви зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла дружина її батька ОСОБА_8 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Приблизно ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після їх смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарсько- побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належав по 1/2 частці її батькові та його дружині ОСОБА_4 . 16.10.2023 заявниця звернулась до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Озерного М.Г. з проханням видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом, після смерті її батька ОСОБА_3 на 1/2 частку вищевказаного житлового будинку, яка належала на праві приватної власності ОСОБА_4 , спадкоємцем частки якої був ОСОБА_3 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. Після вивчення документів нотаріус виніс постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, у зв`язку з відсутністю можливості встановити підтверджуючий факт родинних та інших стосунків між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . З метою підтвердження факту родинних та інших стосунків між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 заявник звернулася з даним позовом до суду.

Ухвалою від 13.06.2024 Кіровського районного суду м. Кіровограда передано матеріали заяви на розгляд до Ленінського районного суду м. Кіровограда за підсудністю.

Ухвалою судді від 30.07.2024 заяву залишено без руху.

01.08.2024 заявником подано заяву про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 05.08.2024 відкрито окреме провадження у справі та призначено судовий розгляд.

03.09.2024 до суду надійшли пояснення представника заінтересованої особи у яких заперечено вимоги заяви про встановленню факту, оскільки заявником не надано доказів купівлі спадкового майна за спільні гроші ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , а також не надано жодного доказу на підтвердження спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини ОСОБА_3 і ОСОБА_4

04.10.2024 в системі «Електронний суд» заінтересованою особою сформовано додаткові пояснення, які представник Кропивницької міської ради в судовому засіданні 07.10.2024 просив залишити без розгляду, а тому суд залишив їх без розгляду.

Заявниця та її представник 07.10.2024 в судовому засіданні підтримали подану заяву. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви.

Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

19.12.2003 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено шлюб, який зареєстровано у Центральному відділі реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за № 876, що встановлено в рішенні Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.12.2014 у справі №405/6706/14-ц, яке набрало законної сили. Дітей від спільного проживання вони не мали (а.с. 26).

В шлюбі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у 2005 році за спільні кошти було придбано земельну ділянку площею 423,0 кв.м. та житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Договором купівлі-продажу земельної ділянки від 01.09.2005 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3964 та Договором купівлі-продажу житлового будинку від 01.09.2005 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3963(а.с. 18-19).Придбання вказаного будинку за спільні кошти підтверджується п.4.7. зазначеного Договору купівлі-продажу, у якому відображення надання ОСОБА_3 згоди на купівлі вказаного нерухомого майна ОСОБА_4 .

Згідноз домовою книгою для прописки громадян та довідки Квартального комітету № 17 Подільського району м. Кропивницький № 46 від 15.04.2024 ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з 16.09.2005 року і по день їх смерті проживали і були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 23-25, 44).

27.11.2014 стосовно ОСОБА_3 Ленінським районним судом м. Кіровоградау справі №405/1719/14-к винесено вирок та визнано його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років(а.с. 27-29). Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 19.02.2015 вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27.11.2014 стосовно ОСОБА_3 змінено в частині покарання та стягнення моральної шкоди, призначивши покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років (а.с. 30-34).

ОСОБА_3 відбував покарання у ДУ «Жовтоводська виправна колонія № 26» в м. Жовті Води, Дніпропетровська область.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.12.2014, після засудження ОСОБА_3 , шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірвано.

27.11.2018 ОСОБА_7 умовно - достроково звільнений із місця позбавлення волі і, за твердженням заявниці, продовжив спільно проживати однією сім`єю з ОСОБА_4 до моменту її смерті.

09.09.2022 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 8). Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на 1/2 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Спадкоємцем цієї частки був її чоловік - ОСОБА_7 , який прийняв спадщину, оскільки проживав разом із ОСОБА_4 на моментїї смерті, але не оформив своїх спадкових прав.

Приблизно 01.04.2023 помер ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 9).

16.10.2023 заявниця звернулась до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Озерного М.Г. з проханням видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом, після смерті її батька ОСОБА_3 на 1/2 частку вищевказаного житлового будинку, яка належала на праві приватної власності ОСОБА_4 , спадкоємцем частки якої був ОСОБА_3 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. Після вивчення документів нотаріус виніс постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, у зв`язку з відсутністю можливості встановити підтверджуючий факт родинних та інших стосунків між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с. 10). З метою підтвердження факту родинних та інших стосунків між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 заявниця звернулася з даною заявою до суду.

Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини 1 стаття 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка жінки без шлюбу.

Відповідно до частин другої та четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права й обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Частинами першою та другою статті 21 СК України передбачено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Згідно з частиною першою статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

У постанові від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц Велика Палата Верховного Суду зауважила, що, вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України).

Таким чином, для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню, і предметом доказування у таких справах є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. До того ж, цим рішенням Конституційного Суду України визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства.

Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.

Доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо. Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання як рухомого, так і нерухомого майна (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» defacto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».

У справі «Джонстон проти Ірландії» (справа номер ECH-1986-S-006) було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 СК України.

Згідно з вимогами ч.4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Згідно із частинами 1, 2 статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до частини 1 статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню.

Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.

Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання.

Частиною першою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За нормами статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

На підтвердження проживання ОСОБА_4 з ОСОБА_3 однією сім`єю заявник надала такі письмові докази:

- домову книгу для прописки громадян та довідку Квартального комітету № 17 Подільського району м. Кропивницький № 46 від 15.04.2024, згідно з якими ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з 16.09.2005 року і по день смерті проживали і були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 23-25, 44);

- довіреність від 15.03.2015, якою ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_4 отримувати всі належні йому пенсійні та грошові виплати, а також представляти його інтереси в усіх установах, закладах та організаціях всіх форм власності. Судом враховується, що вказана довіреність видана вже після розлучення ОСОБА_3 з ОСОБА_4 рішенням суду від 11.12.2014 у справі №405/6706/14-ц.

- лист №45/5 - 2590 від 28.05.2024 Державної установи «Софіївська виправна колонія №45», згідно з яким ОСОБА_3 під час відбування покарання підтримував стосунки з дружиною ОСОБА_4 .

Крім того, заявниця як на підтвердження проживання однією сім`єю ОСОБА_3 з ОСОБА_4 послалася на те, що як їй зараз стало відомо, у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем, так як ОСОБА_4 була особою з інвалідністю, для встановлення субсидії зі сплати комунальних послуг, ОСОБА_4 у 2014 році звернулась до суду про розірвання шлюбу. Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.12.2014, після засудження її батька, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було фактично розірвано. Але, не зважаючи на це вони продовжували сімейні відносини. Коли її батько знаходився у колонії ОСОБА_4 листувалась з ним, передавала передачі і чекала його повернення, про що свідчать листи та конверти з їх листування. Окрім цього, ОСОБА_3 , згідно з довіреністю від 15.03.2015 уповноважив ОСОБА_4 отримувати належну йому пенсію та інші грошові доходи, представляти його інтереси у відносинах з органами державної влади та управління, банківськими установами, фондами, організаціями, підприємствами всіх форм власності (докази додаю). Відвідувати батька у колонії в ОСОБА_4 не було можливості, так як вона є особою з інвалідністю 1 групи з дитинства і пересувається на інвалідному візку, а тому фізично не могла цього робити. Відповіддю виправної колонії за місцем відбуття покарання її батька засвідчено факт підтримання подружніх відносин між ними з моменту ув`язнення і до моменту звільнення. 28.11.2018 ОСОБА_7 був умовно - достроково звільнений із місця позбавлення волі і продовжив спільно проживати однією сім`єю з ОСОБА_4 до моменту її смерті. Вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет та спільні витрати, постійно займалися благоустроєм їх житла: робили ремонт, купували меблі, техніку та інші предмети домашнього побуту, її батько завжди піклувався про свою дружину, так як вона була особою з інвалідністю, завжди допомагав їй, підтримував. Про те що шлюб між ними розірвано ніхто не знав.

З огляду на зазначені вище обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет їх належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, суд дійшов висновку про доведення заявником ОСОБА_1 факту проживання ОСОБА_3 і ОСОБА_4 однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, оскільки вони разом проживали, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.

Встановлення зазначеного юридичного факту має для заявника ОСОБА_1 юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки та надає їй можливість реалізувати свої права на спадкове майно, як спадкоємиця ОСОБА_3 .

При цьому, суд критично оцінює доводи заінтересованої особи, оскільки вищезазначеними у рішенні доказами спростовується твердження заінтересованої особи щодо не подання жодного доказу на підтвердження факту проживання однією сім`єю ОСОБА_3 і ОСОБА_4 . Крім того, придбання спірного будинку за спільні кошти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 як сім`ї в період шлюбу підтверджується п.4.7. Договору купівлі-продажу зазначеного будинку, у якому відображено надання ОСОБА_3 згоди на купівлі вказаного нерухомого майна ОСОБА_4 .

Підтримання сімейних стосунків ОСОБА_3 з ОСОБА_4 в період відбування ОСОБА_3 покарання в 2014-2018 рр. підтверджується листом №45/5 - 2590 від 28.05.2024 Державної установи «Софіївська виправна колонія №45», згідно з яким ОСОБА_3 під час відбування покарання підтримував стосунки з дружиною ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом, у зв`язку з чим понесені заявником ОСОБА_1 судові витрати, що складаються з судового збору, - слід вважати по фактично понесеним останньою.

Керуючись ст.7, 17, 18, 76, 141, 259, 263-265, 293, 315 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Кропивницька міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлий приблизно ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживали однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, в період з 11.12.2014 по 09.09.2022.

Судові витрати по справі вважати по фактично понесеним заявником ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ).

Заінтересована особа: Кропивницька міська рада (вул. Велика Перспективна, 41, м. Кропивницький, 25022, ідентифікаційний код 26241020) .

Повне рішення складено 17.10.2024.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда А. В. Волоткевич