Провадження № 2/344/3359/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Устинської Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини, у якій зазначає, що у період з 26.10.2004 року до 13.02.2018 року вони з відповідачкою перебували у зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу у них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12.11.2008 року з ОСОБА_1 вирішено стягнути на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 від усіх видів його заробітної плати щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що з часу присудження до сплати аліментів у розмірі 1/3 частки від його заробітку змінився як сімейний та і матеріальний стан. Він мобілізований на віськову службу та перебуває у складі ЗСУ, походить військову служби у військовій частині НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 . Він систематично несе витрати, пов`язані з проходженням військової служби (паливно-мастильні матеріали, побутові інструменти (бензопили, генератори), старлінк для зв`язку, запчастини для техніки). Крім того, на його утриманні перебуває нова сім`я. Вважає, що вищевказані обставини є підставою для зміни розміру аліментів, шляхом зменшення розміру аліментів на утримання дочки з 1/3 від усіх видів доходів щомісячно на 1/6 від усіх видів доходів щомісячно але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задоволити.

Відповідачка щодо позовних вимог заперечила, просила відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Як встановлено, сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.10).

Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду від 12.11.2008 року вирішено стягнуто із ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітної плати щомісячно до досягнення нею повноліття. Стягнення аліментів розпочато з 03.11.2008 року. (а.с.11-12).

На підставі даного рішення видано виконавчий лист (а.с.13).

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб, позивач ОСОБА_1 28.06.2023 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 (а.с.15).

Відповідно до звіту про здійснені відрахування та виплати виданої Військовою частиною НОМЕР_2 , доходи ОСОБА_1 . За період з 01.08.2023 року по 29.02.2024 року скалали 614 642,04 грн. (а.с.16).

Згідно виписного епікризу № 2648/1408 КП «Центральна міська лікарня Піщанської Богоматері» ОСОБА_1 перебував на госпіталізації 10.06.2024-20.06.2024, отримав лікування, рекомендовано нагляд лікаря частини (а.с.41).

Згідно довідки про обставини травми старший солдат ОСОБА_1 09.06.2024 року отримав мінно-вибухову травму, ВОСП м`яких тканин правої поперекової ділянки з наявністю стороннього тіла (а.с.42).

Відповідно до розрахунку зі сплати аліментів, у ОСОБА_1 наявна заборгованість по сплаті аліментів, яка станом на 01.07.2024 року становить 282 483,40 грн. (а.с.43).

Крім того, позивачем надано копію направлення Військової частини НОМЕР_1 від 24.06.2024 року №1021 на стаціонарне лікування ОСОБА_1 , коію висновку нейрохірурга від 25.06.2024 року, копію направлення на консультацію до хірурга у 112 Поліклініку від 15.07.2024 року, наданого ІНФОРМАЦІЯ_2 та ряд інших медичних документів (а.с.48-59).

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до положень статті 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27 лютого 1991 року право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни його матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у постанові від 15 вересня 2021 року у справі № 364/1139/19 Верховний Суд дійшов висновку, що враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Заявляючи вимоги зменшити розмір аліментів, сторона позивача посилається на вимоги ст.192 СК, яка наголошує на тому, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Однак, з доданих до справи доказів вбачається, що матеріальне становище ОСОБА_1 на даний час лишається стабільним, він перебуває в лавах ЗСУ, отримує постійне грошове забезпечення.

Всі обставини, які б могли слугувати підставою для зменшення розміру аліментів, наведені позивачем та його представником, зокрема довідки про погіршення стану здоров`я, обов`язок матеріально допомагати своїй сім`ї, на думку суду не є підставами для задоволення позову.

Крім того, із даних довідки Пенсійного фонду України ОК-5 вбачається, що з часу постановлення Івано-Франківським міським судом рішення у справі 344/3522/18, майновий стан позивача не змінився, не зменшився, а навіть покращився.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що належних та допустимих доказів того, що суттєво змінились обставини, які існували на момент постановлення рішення про стягнення аліментів, визначені ст. 192 СК України, що дають підстави для зменшення розміру аліментів, позивачем суду не надано.

Таким чином, на підставі викладеного, з урахуванням наданих суду доказів, суд вважає, що підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст.ст. 141, 180, 181, 183, 192 СК України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 18, 78, 81-83, 89, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: Повний текст рішення виготовлено 17.10.2024 року.

Суддя Пастернак І.А.