Справа № 953/1413/23
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 жовтня 2024 року м.Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючої судді - Лисиченко С.М.,
за участю: секретаря судового засідання Кот Я.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 , третя особа-Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування шкоди в порядку суброгації, -
Представник позивача Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» за довіреністю Мисюкевич К.В. звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 , третя особа Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», відповідно до якого просить стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в порядку суброгації в розмірі 32 450,12 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн.
В обґрунтування позову представник позивача посилається на те, що 28.11.2019 між ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» (надалі позивач) та ОСОБА_2 було укладено Договір добровільного страхування наземного транспортного засобу (КАСКО) №06/107-81- 000555/19 (надалі Договір страхування). Предметом Договору страхування є страхування транспортного засобу Land Rover, д/н НОМЕР_1 (надалі Застрахований ТЗ).
24.02.2020 у місті Харкові по вул. Ак. Проскури, 3Г, відбулася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю Застрахованого ТЗ Land Rover, д/н НОМЕР_1 та ТЗ Renault Kangoo, д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 (Відповідач). Відповідно до постанови Київського районного суду м. Харкова від 31.03.2020 (справа №953/3663/20) відповідача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні ДТП. Також даною постановою визнано винною водія ОСОБА_3 . В результаті зазначеної ДТП було пошкоджено Застрахований ТЗ -Land Rover, д/н НОМЕР_1 , що підтверджується даною постановою.Враховуючи наявність Договору страхування Водій/Страхувальник пошкодженого Застрахованого ТЗ звернувся до ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» із заявою про настання події та виплату страхового відшкодування.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.02.2023 справу передано для розгляду головуючій судді Лисиченко С.М.
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 27.02.2023 позовну заяву залишено без руху та наданий час для усунення недоліків.
03.03.2023 позивачем усунуто недоліки, про що була подана відповідна заява.
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 06.03.2023 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
24.04.2023 електронним шляхом до суду надійшла відповідь представника позивача - ОСОБА_4 на відзив, відповідно до якої представник позивача вказує, що позивач не погоджується із обставинами, викладеними представником відповідача у відзиві на позовну заяву та заперечує проти його доводів виходячи із наступного.
Вказує, що позивачем було надано суду копію відповіді ТДВ «СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» вих. №12/798 від 20.02.2023 на адвокатський запит. Згідно вказаної відповіді Страховик відповідача здійснив розрахунок вартості матеріального збитку та визначив коефіцієнт фізичного зносу пошкодженого автомобіля 36,8 %. Поза тим, згідно полісу відповідача АО7059467 встановлено франшизу у розмірі 2000,00 грн. Відповідно до абзацу 2 пункту 12.1 статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Тобто, ТДВ «СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» була обмежена законом у виплаті страхового відшкодування ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» у повному обсязі завданої майнової шкоди, а мала виплатити страхове відшкодування з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу, обопільної вини та з відрахуванням франшизи. Оскільки ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» виконало умови договору страхування перед страхувальником та сума фактичних затрат відшкодована ТДВ «СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» не в повному обсязі, доводи представника відповідача щодо необґрунтованості вимог позивача до ОСОБА_1 , є хибними.
Також представник відповідача у відзиві на позовну заяву зазначає про наявність у відповідача Договору добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, однак не долучила до відзиву вказаний документ. У зв`язку з чим, представник позивача вважає, що дана інформація не підтверджена жодними доказами та не може прийматись судом до уваги. На підставі викладеного, представник позивача вказує, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а у задоволені вимог відповідача просить відмовити.
25.04.2023 поштовим шляхом до суду надійшов відзив представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Аніщенко К., відповідно до якого представник відповідача просить відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі. В обгрунтування заперечень вказує, що згідно Договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту Полісу №АО7059467 цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 була застрахована в межах ліміту, а відтак, розмір завданого збитку, який вказує позивач, не перевищує ліміту відповідальності відповідача. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності з Товариством з додатковою відповідальністю страхова компанія "АЛЬФА-ГАРАНТ", страхова компанія на випадок виникнення деліктного зобов`зання взяла на себе в межах суми страхового відшкодувания виконання обов`язку страхувальника, тобто в даній ситуації, відповідача ОСОБА_1 , який завдав шкоду. Тому, ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», яка виплатила страхове відшкодування за договором майнового страхування потерпілому, має реалізувати право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» шляхом звернення з позовом до Товариством з додатковою відповідальністю страхова компанія "АЛЬФА-ГАРАНТ", де була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача і ліміт дозволяв на повне відшкодування.
07.03.2024 електронним шляхом до суду надійшли витребовувані докази від Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант».
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Поштовим шляхом до суду надійшло клопотання представника позивача ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» за довіреністю Сергутіна В.А. з проханням провести судове засідання без участі позивача та його представника, вказує, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. В матеріалах справи міститься клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Аніщенко К.М. про розгляд справи без участі відповідача та його представника, вказано, що позовні вимоги не визнають, просять відмовити у задоволенні позову.
Представник третьої особи Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлявся у встановленому законом порядку. Заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Пояснень щодо позову та відзиву до суду не подано.
Згідно із частиною 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
З огляду на зазначене, суд вважає за можливе розглянути справу по суті на підставі наявних в справі доказів.
Відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові заяви по суті справи, докази наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до даних, які містяться у Договорі добровільного страхування наземного транспорту №06/107-81- 000555/19 від 28.11.2019 (Надійне КАСКО), ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» (Страховик) та ОСОБА_2 (Страхувальник) уклали Договір добровільного страхування наземного транспорту, предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону і пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням застрахованим транспортним засобом та застрахованим додатковим обладнанням. Застрахований транспортний засіб марки LAND ROVER моделі RANGE ROVER EVOQUE Si4 5dr Pure АТ, об`єм двигуна 1999, реєстраційний номер НОМЕР_1 , тип легковий, 2016 року випуску, номер кузова/шасі НОМЕР_3 . Страхові ризики повне КАСКО, в тому числі ДТП. До керування ЗТЗ допущені - будь-яка особа на законних підставах. Загальна страхова сума за Договором за ЗТЗ 1 049 243,00 грн. Розмір (вартість) відновлювального ремонту розраховується без урахування зносу деталей, що підлягають заміненню. Розмір (вартість) відновлювального ремонту розраховується СТО за направленням Страховика. Період страхування з 02.12.2019 по 01.12.2020 включно.
Згідно з даними, які містяться у постанові Київського районного суду м.Харкова від 31.03.2020 у справі №953/3663/20, ОСОБА_1 , 24.02.2020 р. о 08 год. 30 хв., керуючи автомобілем «Renault» д/н НОМЕР_2 , в м. Харкові, на нерегульованому перехресті, не надав переваги в русі автомобілю «Range Rover» д/н НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 , яка в свою чергу здійснювала обгін, від чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Суд дійшов до висновку, що події даної дорожньо-транспортної пригоди відбулися в результаті обоюдної вини водія ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , тобто порушення ними п.п. 14.6а, 16.11 Правил дорожнього руху України. Визнано ОСОБА_1 та ОСОБА_5 винуватими у вчиненні адміністративному правопорушенні, передбаченого ст.124 КУпАП і піддано адміністративному стягненню у виді штрафу, який підлягає стягненню в дохід держави.
Згідно із частиною 6 статті 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрали законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до даних, які містяться у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , власником транспортного засобу LAND ROVER, моделі RANGE ROVER EVOQUE Si4 5dr Pure АТ, об`єм двигуна 1999, реєстраційний номер НОМЕР_1 , тип легковий, 2016 року випуску, номер кузова/шасі НОМЕР_3 , є ОСОБА_2 .
Згідно з даними, які містяться у заяві про настання події (КАСКО) від 25.02.2020, ОСОБА_2 , як страхувальний, звернувся до страховика ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» із заявою про настання події ДТП, що сталася 24.02.2020 о 08 год. 35 хв. в м.Харкові на вул.Ак.Проскури.
Відповідно до даних, які містяться в Акті огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 25.02.2020, складеного ОСОБА_6 , визначено назву деталей та опис пошкодження транспортного засобу LAND ROVER, моделі RANGE ROVER EVOQUE Si4 5dr Pure АТ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2016 року випуску, номер кузова/шасі НОМЕР_3 , з вказівкою на необхідні роботи для усунення пошкоджень.
Відповідно до даних, які містяться у рахунку на оплату №8 від 12.03.2020, за яким постачальником є ФОП ОСОБА_7 , а покупцем ОСОБА_2 , договір LAND ROVER RANGE ROVER № НОМЕР_1 VIN SALVA2BN1HH194325, визначено наступні товари (роботи, послуги): LR028552 Двері передні праві; LR028556 Двері задні праві; LR027589 Крило передне праве; LR080341 Молдинг двері передньої правої; LR079522 Молдинг двері задніх правих; 6. LR036051 Накладка правого крила f1; LR027282 Молдинг порога; LR026445 Ущільнення двері задніх правих первинний; LR026457 Ущільнювач двері задніх правих; VPLVP0065 Бризговики (к-кт); 11. Малоцінні деталі (2%); заміна розширювача колісної арки переднього правого; заміна бризковика правого; зняття / встановлення бампера переднього; зняття / встановлення фари правої; зняття / встановлення захисту арки передньої правої; ремонт крила переднього правого; фарбування крила переднього правого; заміна дверей передньої правої; фарбування дверей передньої правої; заміна ущільнювальної гумки двері передньої правої; заміна накладки дверей передньої правої; заміна двері задньої правої; зміна молдинга двері передньої правої; фарбування двері задньої правої; заміна ущільнювальної гумки двері задньої правої; заміна накладки дверей задніх правих; заміна молдинга двері задньої правої; заміна накладки порогу правого; розбирання салону; ремонт стойки передньої правої; фарбування стойки центральної правої; ремонт посадочного місця петель дверей; миття технологічне; заміна бронь плівок; бортировка колеса; фарбування колісного диска, загальною вартістю 167124,22 гривень.
Згідно з даними, які містяться у заяві-погодженні на виплату страхового відшкодування від 17.03.2020, ОСОБА_2 , як власник пошкодженого транспортного засобу LAND ROVER НОМЕР_1 , погодився із вартістю відновлювального ремонту у сумі 167124,22 гривень та просив виплатити суму страхового відшкодування за страховим випадком, що стався 24.02.2020, шляхом перерахування на СТО.
Відповідно даних, які містяться у витягу з бази даних щодо перевірки чинності полісу внутрішнього страхування, станом на 24.02.2020 був чинний поліс №АО7059467 у ТДВ СК «Альфа-Гарант», забезпечений транспортний засіб RENAULT KENGO, державний номер НОМЕР_2 , vin-код НОМЕР_5 , тип В1, легковий автомобіль до 1600 кубічних сантиметрів.
Згідно з даними, які містяться у полісі № НОМЕР_6 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 17.12.2019, який був чинний на дату ДТП, між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та власником транспортного засобу RENAULT KENGO, державний номер НОМЕР_2 , vin-код НОМЕР_5 , тип В1, 2008 року випуску, було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом №АО/7059467, діючий станом на 24.02.2020, яким встановлений ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, у розмірі 130000,00 грн, франшиза 2000,00 грн.
Згідно з даними, які містяться у ремонтній калькуляції №ЦВ/20/1629 від 29.04.2020, Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» проведено розрахунок вартості ремонтно-відновлювальних робіт по програмі Audatex пошкодженого транспортного засобу Land Rover Range Rover Evoque, д.р.н. НОМЕР_1 , становить 130769,72 гривень.
Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина третя статті 12 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13 ЦПК України).
Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документ, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.
Рішенням Європейського суду з прав людини від 19 квітня 1993 року у справі «Краска проти Швейцарії» встановлено: «Ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважать важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами».

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частин 1, 2 статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частина 1 статті 1188 ЦК України).

Положенням частини 1 статті 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;

3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.8 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року №4, особи, які спільно завдали шкоди, тобто завдали неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими (статті 543, 1190 ЦК). У такому самому порядку відповідають особи, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, за шкоду, завдану внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки іншим особам. Спір про відшкодування шкоди, завданої при цьому самим джерелам підвищеної небезпеки кожним із їх володільців перед іншим із них, вирішується за правилами статті 1188 ЦК, а саме: шкода, завдана одному з володільців із вини іншого, відшкодовується винним; не відшкодовується шкода, завдана володільцю лише з його вини; за наявності вини всіх володільців розмір відшкодування визначається судом у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (тобто залежно від ступеня вини кожного); у разі відсутності вини володільців у взаємному завданні шкоди жоден із них не має права на відшкодування.

Оскільки ДТП сталося внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки, обидва водія є спричинителями шкоди та повинні довести, що шкода завдана не з їх вини.

Матеріали справи не містять беззаперечних доказів щодо відсутності вини якогось із водії у вчинені вказаного ДТП.

Суд, з урахуванням наведеного, вимог статті 1188 ЦК України, встановлених обставин у справі про адміністративне правопорушення вважає доцільним визначити частку вини водія транспортного засобу Renault Kangoo, д.н. НОМЕР_2 ОСОБА_1 в розмірі 50%, враховуючи те, що ДТП сталося внаслідок невиконання останнім вимог п.14.6а, 16.11 ПДР України та визначити частку вини водія транспортного засобу та транспортного засобу Land Rover, д/н НОМЕР_1 ОСОБА_3 , в розмірі 50%, враховуючи те, що ДТП сталося внаслідок невиконання останньою п.14.6а, 16.11 ПДР України

З урахування обставин ДТП, враховуючи не лише кількість порушень вчинених кожним із учасників ДТП, а й їх важкість, суд вважає, що водії винні у ДТП однаковою мірою, тому на ОСОБА_1 покладається обов`язок відшкодувати 1/2 частину збитків, спричинених в результаті ДТП власнику транспортного засобу Land Rover, д/н НОМЕР_1 .

Суд зазначає, що договір страхування це письмова угода між страхувальником

і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником,на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (стаття 16 Закону України «Про страхування»).

Тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один

із фундаментів на якому базується цивільне право обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; відмови від договору в одностороньому порядку у випадках, передбачених логовором та законом; припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).

Відповідно до частини 2 статті 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

У статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено,

що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована

за договором.

Майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).

У статті 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується

на загальних підставах, зокрема шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно із статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки

(стаття 993 ЦК України).

У разі наявності юридичних фактів, передбачених статтею 993 ЦК України, відбувається перехід права вимоги від страхувальника ( вигодо набувача) до страховика (суброгація). Нового зобов`язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: від потерпілого (страхувальника) переходить страховику право вимоги до особи, відповідальної за завдання шкоди. Страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед потерпілим (кредитором), набуває права кредитора в частині фактичних витрат. При цьому деліктне зобов`язання не припиняться, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) - замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик. Вживання терміну «перехід» означає, що право вимоги існувало раніше та продовжує існувати, але переходить

від однієї особи до іншої, відповідно - від потерпілої особи у деліктному зобов`язанні до страховика.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц зроблено висновок, що «стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, стаття 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні

у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого, переходить право вимоги, що надлежить цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченому йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією».

Як було встановлено в ході судового розгляду, на виконання умов договору добровільного страхування наземного транспорту №06/107-81- 000555/19 від 28.11.2019 (Надійне КАСКО), укладеного між ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» (страховик) та ОСОБА_2 (страхувальник), страховик відшкодував страхувальну завдані їй реальні збитки в результаті пошкодження транспортного засобу у ДТП в сумі 167 124,22 грн.

Розмір страхового відшкодування стороною відповідача не оспорюється.

Надалі, ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» на виконання приписів цивільного закону та Закону України «Про страхування» реалізував право вимоги шляхом звернення до страховика ТДВ «СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» відповідальної особи ОСОБА_1 , яка завдала матеріальної шкоди в результаті ДТП застрахованному втомобілю марки LAND ROVER моделі RANGE ROVER EVOQUE Si4 5dr Pure АТ, реєстраційний номер НОМЕР_1 за укладеним договором добровільного страхування наземного транспорту №06/107-81- 000555/19 від 28.11.2019.

ТДВ «СК «АЛЬФА-ГАРАНТ», у свою чергу, виконало обовязок за договором обовязкового страхування цивільо-правової відповідальності (полюс АО0759467) та Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шляхом виплати ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» страхового відшкодування, яке було сплачено в рахунок завданих збитків завданих в результаті ДТП ОСОБА_2 , в розмірі 51 111,99 грн., з урахуванням обопільної вини відповідачів, з яких: 106 223,89 (вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта зносу 3.8 %) /2 = 53 111,90 грн. 2000 (розмір франшизи).

Враховуючи положення абзацу 2 пункту 12.1 статті 12 та статті 29 Закону України «Про обовязкове страхувавння цивільно-праврової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд доходить висновку, шо під час здійснення ТДВ «СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» розрахунку вказаної суми страхового відшкодування, страховою коспанією було правомірно враховано коефіцієнту фізичного зносу пошкодженого в результаті ДТП траспортного засобу, обопільної вини водіїв та розмір франшизи.

Разом з цим, суд зазначає, що відповідно до умов догово добровільного страхування наземного транспорту №06/107-81- 000555/19 від 28.11.2019, на підставі якого ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» (страховик) здійснило страховуспірну виплату ОСОБА_2 (страхувальнику), розмір (вартість) відновлювального ремонту розраховується без урахування зносу деталей, що підлягають заміненню, а також коєфіцієнту фізичного зносу пошкодженого автомобіля. Розмір (вартість) відновлювального ремонту розраховується СТО за направленням страховика. Тобто, страхувальнику відшкодовуються реальні збитки.

Таким чином, відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» після виплати страхового відшкодування за договором добровільного страхування в межах фактичних витрат перейшло право вимоги до особи, відповідальної за шкоду - відповідача, в межах різниці між фактичним розміром шкоди (167124,22 грн.) і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), здійснений ТДВ «СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» (51 111,19 грн.), яка складає 32 450,12 грн. (167124,22 51 111,19).

Зазначене узгоджується з позицією Верховного Суду, яка викладена у справі №№758/9052/19 від 19.07.2023.

Враховуючи зазначене, з урахуванням встановлених обставин справи та розподілу тягаря доказування, суд доходить до висновку, що позовні вимоги ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» щодо стягнення з ОСОБА_1 шкоди в порядку ссуброгації у розмірі 32450,12 грн., є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволеню.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України суд стягує з ОСОБА_1 на користь позивача судовий збір у розмірі 2684 гривень.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 247, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 , третя особа-Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування шкоди в порядку суброгації - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» завдану майнову шкоду (матеріальні збитки) в порядку суброгації в розмірі 32450 (тридцять дві тисячі чотириста п`ятдесят) гривень 12 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості щодо учасників справи:

позивач: Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», юридична адреса: 04050, м.Київ, вул.Глибочицька, 44, .

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_8 , зареєстрований заадресою: АДРЕСА_2 .

Суддя- С.М. Лисиченко