Справа № 317/3581/24
Провадження № 2/317/1019/2024

16 жовтня 2024 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Мінгазова Р.В.
при секретарі Демко К.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію,-
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» та ОСОБА_1 укладено Договір про постачання електричної енергії шляхом фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії з 01.01.2019. ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» здійснювало постачання електричної енергії на об`єкт, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 29.07.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Роз`яснено відповідачу право на подання відзиву на позовну заяву, також роз`яснено сторонам право на подання відповіді на відзив та заперечення.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином відповідно до вимог ЦПК України, шляхом направлення кореспонденції на адресу реєстрації, встановлену судом. Причини неявки суду не повідомила. Заяву про розгляд справи без її участі або відкладення розгляду справи не надала.
Згідно ст.131 ч.1 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування) або місцезнаходження під час провадження у справі. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місця знаходження, судова повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або знаходиться.
Згідно із ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Інші відомості про місце проживання чи перебування відповідача відсутні.
На підставі наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явилися та повідомлялися завчасно і належним чином про дату, час та місце розгляду справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
На підставі вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за наявними у ній матеріалами.
Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію представника позивача, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
З наданих позивачем письмових доказів судом встановлено, що ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» є суб`єктом господарювання, який утворився під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу від постачання електричної енергії згідно п.13 Розділу ХVІІ Прикінцеві та перехідні Положення Закону України «Про ринок електричної енергії» та починаючи з 01.01.2019 р. ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» виконує функції постачальника універсальних послуг на території Запорізької області.
Відповідно до п.8 Постанови від 14.03.2018 р. № 312 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії, Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії, або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.
В абзаці 5 п.13 розділу ХVІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» зазначено, що фактом приєднання до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема підписання заяви про приєднання, оплата рахунку постачальника послуги та/або факт споживання електричної енергії.
Відповідно до ст.63 ЗУ «Про ринок електричної енергії», п.1.2.8 ПРРЕЕ постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який розробляється постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та укладається в установленому цими Правилами порядку. Постачальник (позивач) універсальної послуги не може відмовити побутовому споживачу, електроустановки якого розташовані на території діяльності постачальника універсальної послуги, в укладенні такого договору.
Між ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» та ОСОБА_1 був укладений договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг шляхом фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії з 01.01.2019 р.
У відповідності з розділом 3 Договору, умови надання універсальних послуг відповідачу визначаються комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до договору.
Згідно з розділом 5 Договору «Ціна, порядок обліку і оплата електричної енергії», відповідач розраховується з позивачем за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої регулятором, згідно з обраною відповідачем комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до договору. Спосіб визначення ціни за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції позивача.
Відповідно до п.4.3 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою від 14.03.2018 № 312 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, із змінами та доповненнями (далі - ПРРЕЕ), дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку.
Згідно п.4.12 ПРРЕЕ, розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахнкового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.
Відповідно до п.4.13 ПРРЕЕ для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку.
Згідно з п.4 додатку 3 до договору «Спосіб та термін оплати», розрахунковий період для обсягу спожитої електричної енергії становить один місяць, а саме: з 01 числа розрахункового місяця по останній день розрахункового місяця.
Індивідуальний побутовий споживач здійснює повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії один раз за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії на початку періоду, наступного за розрахунковим.
Постачальник надає рахунок споживачу до сплати з зазначенням в ньому обсягу споживання, розрахованого оператором системи, з урахуванням поточного споживання.
Оплата рахунка постачальника за договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не більше ніж 10 робочих днів від дати отримання його споживачем. У разі неодержання рахунку, споживач самостійно оформляє платіжні документи та здійснює оплату на їх підставі не пізніше 20 числа місця, наступного за розрахунковим.
Відповідно до п.5.10 договору оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційні пропозиції, прийнятої споживачем.
Судом встановлено та перевірено матеріалами справи, що відповідно до листа Виконавочого комітету Широківської сілької ради Запорізького району Запорізької області за №3410 від 10.07.2024, ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з 25.09.1996 по теперішній час зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Керуючись Законом України «Про ринок електричної енергії», ПРРЕЕ, ст. ст. 633, 634, ч.2 ст.642 ЦК України, шляхом фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії з 01.01.2019 між позивачем та ОСОБА_1 було укладено Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 .
У зв`язку з вищевказаним, у ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» на ім`я відповідача відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , за яким здійснювалися нарахування за спожиту електричну енергію за вказаною адресою.
Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з п.1 ч.3 ст.58 Закону № 2019-VIII, споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.
Згідно зі ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Положеннями ст.629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Положенням п.1 ст.530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Пунктом 1 ст.612 ЦК України, визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
За приписами ч.2 ст.625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Крім суми основного боргу позивач просить стягнути з відповідачки 3% річних від суми заборгованості у сумі 790,73 грн. (за період з 21.10.2019 по 23.02.2022) та інфляційні витрати у сумі 2606,45 грн. (за період з 01.11.2019 по 23.02.2022).
На підтвердження вказаного, позивачем надано детальний розрахунок заборгованості, 3% річних та інфляційних втрат за особовим рахунком № НОМЕР_2 , який суд визнає належним та допустимим доказом.
Відповідно до ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
При цьому, суд виходить з того, що факт постачання позивачем електричної енергії в зазначений період відповідачем не спростований. Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження невиконання чи неналежного виконання позивачем своїх обов`язків відповідач суду не надав.
Крім того, суд вважає необхідним задовольнити вимоги позивача про стягнення з відповідача нарахованих 3 % річних за період з 21.10.2019 по 23.02.2022 в сумі 790,73 грн. та інфляційних витрат за період з 01.11.2019 по 23.02.2022 в сумі 2606,45 грн., оскільки в даному випадку відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання.
Таким чином, аналізуючи надані позивачем докази у сукупності з наведеними положеннями діючого законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позову.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Відповідно до ст.141 ЦПК України,з відповідача на користь позивача з підлягають стягненню витрати на оплату судового збору в розмірі 3028, 00 коп.
Керуючись ст.2, 4, 5, 12, 13, 76-82, 89, 141, 259, 263-265, 280, 282 ЦПК України, ст.526, 530, 610, 611 ЦК України, Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018, суд,
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.В. Мінгазов