Справа № 204/5699/24
Провадження № 2/204/2802/24
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
23 вересня 2024 Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючої судді Чудопалової С.В.
за участю секретаря судового засідання Корягіної Р.Р.
представника позивача ОСОБА_1
Керівник Центральної окружної прокуратури м. Дніпра звернувся до суду з позовною заявою в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України та Дніпропетровської обласної ради до ОСОБА_2 , третя особа: Комунальне підприємство «Регіональний медичний центр родинного здоров`я» Дніпропетровської обласної ради про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,у якій позивач просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 22 852,98 грн., понесених закладом охорони здоров`я, на лікування потерпілого від кримінального правопорушення.
Прокурор вважає, що невідшкодування витрат, здійснених за рахунок державного та місцевого бюджетів на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, негативно впливає на фінансування інших хворих, внаслідок чого порушуються інтереси держави у сфері дотримання прав і свобод людини і громадянина в галузі охорони здоров`я, забезпечення пов`язаних з ними державних гарантій, що і є підставою звернення прокурора в межах своєї компетенції до суду на захист державних інтересів та інтересів територіальної громади. Оскільки лікування потерпілого здійснювалося за кошти державного бюджету, отримані закладом від НСЗУ за договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, та за кошти місцевого бюджету, відповідно, контролювати питання ефективності їх використання та повернення є органи, що є розпорядниками вказаних коштів, у зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17.06.2024 відкрито спрощене позовне провадження, справа розглянута з повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 17.06.2024, а також відповідачу та третій особі було направлено копію позовної заяви із додатками.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Представники Національної служби здоров`я України та Дніпропетровської обласної ради у судове засідання не з`явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали.
Відповідач ОСОБА_2 , у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь належним чином, причини неявки суду не повідомив та відзиву не надав.
Представник третьої особи Комунальне підприємство «Регіональний медичний центр родинного здоров`я» Дніпропетровської обласної ради в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, відомостей про причини неявки суду не надав.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у зв`язку з наступним.
У зв`язку із завданими тілесними ушкодженнями неповнолітній ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні травматології, анестезіології та інтенсивної терапії у КП «Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня» ДОР
Факт лікування потерпілого ОСОБА_4 та витрат на його лікування підтверджуються довідкою КП «Регіональний медичний центр родинного здоров`я» Дніпропетровської обласної ради» ДОР (а.с.17).
Відповідно до рішення Дніпропетровської обласної ради №205/12/VIII від 28.07.2022 назву комунального підприємства «Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня» Дніпропетровської обласної ради змінено на комунальне підприємство «Регіональний медичний центр родинного здоров`я» Дніпропетровської обласної ради(23-24).
Витрати на лікування потерпілого в добровільному порядку не відшкодовані, понесені витрати підлягають відшкодуванню за рахунок винної особи, а саме з відповідача.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 2 ст. 1191 ЦК держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні кримінального правопорушення, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього кримінального правопорушення.
Згідно ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілої від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілої.
Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося.
Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України.
Відповідно до п. З постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілої від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993.
Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.
Відповідно до п. 2 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілої від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день.
Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілої за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання.
Згідно з п. 4 зазначеного Порядку стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я.
Наразі механізм КП «Регіональний медичний центр родинного здоров`я» ДОР змінено і воно здійснюється НСЗУ за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом оплати наданих лікарнею медичних послуг за програмами медичних гарантій відповідно до укладеного між КП «Регіональний медичний центр родинного здоров`я» ДОР та НСЗУ Договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій. Кошти перераховуються НСЗУ безпосередньо на рахунок лікарні.
Відповідно до статті 3 Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я» закладом охорони здоров`я є юридична особа будь-якої форми власності та організаційно-правової форми або її відокремлений підрозділ, що забезпечує медичне обслуговування населення на основі відповідної ліцензії та професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників і фахівців з реабілітації.
Ненадходження коштів до відповідного бюджету призводить до порушень діяльності зазначеного лікувального закладу щодо безоплатного надання медичних послуг населенню та порушує інтереси держави, внаслідок чого виникає передбачене законом право прокурора на звернення до суду з позовом для їх захисту.
Відповідно до ч. 1 ст. З Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного бслуговування населення» держава гарантує повну оплату згідно з тарифом за рахунок коштів Державного бюджету України надання громадянам необхідних їм медичних послуг а лікарських засобів, що передбачені програмою медичних гарантій.
Тобто, послуги КП «Регіональний медичний центр родинного здоров`я» ДОР, пов`язані наданням медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам, оплачено НСЗУ як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України.
Механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою Реалізація програми державних гарантій медичного обслуговування населення» (КПКВК 308060) визначено «Порядком використання коштів, передбачених у державному бюджеті іа реалізацію програми державних гарантій медичного обслуговування населення», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 № 1086.
НСЗУ є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня та відповідальним виконавцем бюджетної програми, зокрема на 2021 рік.
Згідно зі ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно ст. ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідач ОСОБА_2 , під час судового розгляду не надав суду жодних доказів, які б спростовували позовні вимоги позивача. Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи у матеріалах справи відсутні.
З огляду на викладене, враховуючи обґрунтованість та підстави позовних вимог, право позивача підлягає захисту у спосіб визначений у позовній заяві, тому позов необхідно задовольнити повністю.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028,00 грн., оскільки позивач при зверненні до суду був звільнений від сплати судового збору.
На підставі викладеного та керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», ст.1166, 1206 ЦК України, ст.ст.10,11,81,247,263-265, 280 ЦПК України, суд
Позовну заяву керівника Центральної окружної прокуратури м. Дніпра, який діє в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України та Дніпропетровської обласної ради до ОСОБА_5 , третя особа: Комунальне підприємство «Регіональний медичний центр родинного здоров`я» Дніпропетровської обласної ради про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь держави судовий збір в розмірі 3028,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані:
Суддя С.В.Чудопалова