Справа № 464/5049/24
пр.№ 2/464/1601/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.10.2024 року м.Львів

Сихівський районний суд міста Львова

в складі: головуючого судді Борачка М.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» Чуча Софія Олегівна через систему «Електронний суд» звернулася до суду з позовом у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №08.00704 від 08.08.2023 в розмірі 22660,01 грн. та понесені судові витрати.

В обґрунтування позову покликається на те, що між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 15.07.2023 укладено кредитний договір (оферти) №15.07.2023-100002570. Відповідно до умов вказаного кредитного договору, відповідач отримала кредит у розмірі 11000 грн. зі строком користування кредиту 70 календарних днів, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1,3 %, за 1 день користування кредитом. Позичальник зобов`язувалася погашати кредит та сплачувати проценти по кредиту, та повністю погасити заборгованість за кредитом. Крім цього, кредитний договір №15.07.2023-100002570 від 15.07.2023 переоформлений шляхом укладення 08.08.2023 між сторонами кредитного договору №08.08..2023-010000704. Згідно даного кредитного договору, сума кредиту 11000 грн зараховується в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту за кредитним договором №15.07.2023-100002570 від 15.07.2023. Однак, всупереч вимог законодавства та умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання не виконала, а саме не здійснювала погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та строки, у зв`язку з чим станом на 16.07.2024 утворилась заборгованість у розмірі 22660,01 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 11000,00 грн., комісії, пов`язаної із наданням кредиту у розмірі 1650 грн., та процентів у розмірі 10010,01 грн. Просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Сихівського районного суду м.Львова від 22.07.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Копію ухвали надіслано учасникам справи, а відповідачу також копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів (за місцем реєстрації).

Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 15.07.2023 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 , шляхом підписання пропозиції про укладення кредитного договору (оферта), заявки від 15.07.2023, які підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором «С177», надісланим смс-повідомленням на належний відповідачу номер телефону, та за допомогою електронного підпису, укладено кредитний договір №15.07.2023-100002570 від 15 липня 2023 року.

Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (п. 3.1 Пропозиції).

Кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах визначених у заявці (п.3.3 Пропозиції).

Сума кредиту 11000 грн. Строк на який надається кредит 70 дні з дати його надання. Дата повернення (виплати) кредиту 22 вересня 2023 року. Реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для перерахування коштів позичальнику: 5375-23ХХ-ХХХХ-0862 (п.п. 2, 3, 4 Заявки).

Період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня його надання (п.5 Заявки).

Процентна ставка фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,3% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку,на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Проценти розраховуються шляхом множення кредиту (залишку кредиту у разі його дострокового часткового повернення) на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді (п. п. 7, 8 Заявки).

Відповідно до п.9 Заявки, комісія пов`язана з наданням кредиту (надалі - «Комісія») - 15% від суми кредиту та дорівнює 1650 грн. Розраховується шляхом множення суми кредиту (база розрахунку) на розмір комісії у відсотковому значенні. Нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту.

Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом - одноразовим ідентифікатором «С177», надісланим смс-повідомленням на належний відповідачу номер телефону, та за допомогою електронного підпису.

Отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 11000 грн підтверджено квитанцією сервісу LiqPay, платіж від 15 липня 2023 року на платіжну карту VISA НОМЕР_1 , призначення платежу: видача за договором №15.07.2023-100002570.

Зазначені реквізити банківської карти № НОМЕР_1 у квитанції LiqPay співпадають із банківськими реквізитами карти відповідача, вказаними останньою у договорі (заявці) №15.07.2023-100002570 від 15 липня 2023 року.

Окрім того, 08.08.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та ОСОБА_1 , із проходженням нею ідентифікації з використанням Системи BankID Національного банку, в електронному вигляді укладено кредитний договір (оферти) №08.08.2023-010000704, шляхом підписання відповідачем електронним підписом заявки, яка є невід`ємною частиною кредитного договору.

Як вбачається із заяви позичальника про перекредитування/зарахування від 09.11.2021, укладаючи вищезазначений кредитний договір позичальник просив зарахувати його вимогу про видачу суми кредиту у розмірі 8000,00 грн за вказаним договором в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту у розмірі 11000 грн за кредитним договором №15.07.2031-100002570 від 15.07.2023.

Вказані обставини стверджуються даними пропозицій про укладення кредитного договору (оферта) від 08 серпня 2023 року , заявкою від 08 серпня 2023 року, які підписано відповідачем електронними підписами - одноразовим ідентифікатором - «Н831», надісланим смс-повідомленням на належний відповідачу номер телефону, та за допомогою електронних підписів.

Інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом щоразу була доведена відповідачу у паспортах споживчого кредиту, які підписані відповідачем у зазначений вище спосіб.

Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до положень ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 ЦК України).

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону (ч.ч.4, 6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч.ч.12, 13 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Згідно ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Згідно з п.2 ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Таким чином, судом встановлено, що між відповідачем ОСОБА_1 та ТОВ «Споживчий центр» укладено кредитний договір №08.08.2023-010000704 від 08.08.2023 в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем).

Відповідно до умов договору ТОВ «Споживчий центр» надало відповідачу кошти в сумі 11000 грн строком на 70 днів, тобто до 16.10.2023, а остання зобов`язалася повернути кошти та сплатити проценти за користування ними, розмір яких визначений договором. Продовження строку, на який надається кредит, не передбачене.

У підписаному відповідачем кредитному договорі №08.08.2023-010000704 від 08.08.2023 визначена сума кредиту, проценти за користування кредитними коштами, строк повернення коштів, отже між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами ст.204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зі ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів ст.526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.

Згідно із наданою ТОВ «Споживчий центр» довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором №08.08.2023-010000704 від 08.08.2023, заборгованість ОСОБА_1 складається із 11000 грн основного боргу, 10010,01 грн процентів за період з 08.08.2023 по 16.10.2023, 1650 грн комісії, а всього 22660,01 грн.

Разом з тим, відповідно до таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором №08.08.2023-010000704 від 08.08.2023, що є його невід`ємною частиною, та узгоджена сторонами, загальна вартість кредиту, яка підлягає поверненню, становить 19909,58 грн., з яких: 11000,00 грн. сума кредиту, 7259,58 грн. проценти за користування кредитом, 1650 грн. комісія за надання кредиту.

ТОВ «Споживчий центр» належним чином виконало взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу грошові кошти у розмірі 11000,00 грн., водночас ОСОБА_1 , отримавши кредит, зобов`язання за договором №08.08.2023-010000704 від 08.08.2023 не виконала.

Таким чином, зважаючи на презумпцію правомірності правочину, та те, що відповідач отриманий кредит не повернула, будь-яких доказів повернення коштів суду не надала, суд приходить до висновку, що вимоги позову в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованості у розмірі 19909,58 грн., з яких: 11000,00 грн. сума кредиту, 7259,58 грн. проценти за користування кредитом, 1650 грн. комісія за надання кредиту, є підставними та підлягають задоволенню.

Водночас, щодо вимоги позову про стягнення з відповідача решти заборгованості за процентами, а саме у розмірі 2750,73 грн. (10010,01грн. 7259,59 грн.) суд зазначає наступне.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 зазначено, що відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання».

Відповідно до умов кредитного договору №08.08.2023-010000704 від 08.08.2023 ОСОБА_2 отримала грошові кошти, а тому була обізнана про необхідність повернення кредиту разом з процентами, які передбачені умовами договору.

Встановлено, що відповідач у повному обсязі взяті на себе зобов`язання не виконала, вчасно кредитні кошти не повернула, у зв`язку з чим за кредитним договором у неї виникла заборгованість, яку у добровільному порядку не повернуто позивачу.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутній розрахунок заборгованості, що позбавляє суд можливості перевірити законність нарахування процентів у розмірі 2750,73 грн., а тому за наявними у матеріалах справи доказами не можливо встановити відповідність нарахованих відсотків за користування кредитом у згаданому розмірі їх реальному використанню та погашенню.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Беручи до уваги викладене та те, що позивач належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами не довів стягнення з відповідача процентів за користування кредитом у заявленому розмірі, в задоволенні позову у цій частині слід відмовити.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з положень ч.1 ст.141 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з відповідача пропорційну задоволеним вимогам суму сплаченого ТОВ «Споживчий центр» судового збору в розмірі 2128,32грн.

Керуючись ст.ст.2, 81, 89, 141, 142, 247, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

у х а л и в :

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №08.08.2023-010000704 від 08.08.2023 року в розмірі 19909,58 грн., з яких: 11000,00 грн. сума кредиту, 7259,58 грн. проценти за користування кредитом, 1650 грн. комісія за надання кредиту.

В решті вимог позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» 2128,32 грн. судових витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, у такому разі суд підписує рішення без його проголошення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», , адреса місцезнаходження: 01032, м.Київ, вул.Саксанагського, 133А.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 17 жовтня 2024 року, що є датою його ухвалення за відсутності учасників справи, як це передбачено ч.5 ст.268 ЦПК України.

Головуючий Борачок М.В.