УХВАЛА

17 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 485/1919/24

провадження № 61-229вп24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротенка Є. В., розглянувши питання щодо визначення підсудності цивільної справи № 485/1919/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Снігурівського районного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

30 вересня 2024 року Снігурівський районний суд Миколаївської області своєю ухвалою передав позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу до Верховного Суду для визначення підсудності в порядку статті 29 ЦПК України.

Ухвала суду мотивована тим, що ОСОБА_2 є громадянином Сирійської Арабської Республіки, місце його проживання (перебування) на території України судом не встановлено, а ОСОБА_1 звернулася до Снігурівського районного суду Миколаївської області без попереднього звернення до Верховного Суду для визначення підсудності поданої позовної заяви.

16 жовтня 2024 року матеріали цивільної справи № 485/1919/24 надійшли на адресу Верховного Суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 жовтня 2024 року справу призначено судді-доповідачеві Коротенку Є. В.

Вирішуючи питання про визначення підсудності справи Верховний Суд виходить із такого.

Відповідно до статті 29 ЦПК України підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України, визначається суддею Верховного Суду, визначеним у порядку, передбаченому статтею 33 цього Кодексу, одноособово.

Згідно зі статтею 497 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Аналіз наведеної норми процесуального права дає підстави для висновку, що підсудність справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем визначається ухвалою Верховного Суду виключно у тому разі, якщо обидві сторони проживають за межами України.

ОСОБА_1 є громадянкою України, місце проживання якої зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , доказів на підтвердження факту її проживання за межами України матеріали цивільної справи не містять.

ОСОБА_2 є громадянином Сирійської Арабської Республіки.

Згідно з відповіддю за № 787661 від 16 вересня 2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру, відомості про зареєстроване місце проживання відповідача відсутні.

Згідно з повідомленням начальника Управління ДМС у Миколаївській області від 18 вересня 2024 року, за відомостями ВОМІРМП та ВІС УДМС у Миколаївській області ОСОБА_2 не значиться.

У позовній заяві позивач не підтверджує факту проживання відповідача на території України та вказує, що місце його проживання їй не відоме.

У зв`язку з відсутністю доказів того, що обидві сторони проживають за межами України, відсутні підстави для визначення підсудності за правилами статті 29 ЦПК України.

Керуючись статтею 29 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У визначенні підсудності цивільної справи цивільної справи № 485/1919/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу відмовити.

Матеріали цивільної справи № 485/1919/24 повернути до Снігурівського районного суду Миколаївської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Коротенко