Справа № 462/7411/24
УХВАЛА

17 жовтня 2024 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Постигач О.Б., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову,

встановила:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт із забороною ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам, що діють в його інтересах та/або за його дорученням, вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження рухомого майна, а саме автомобіля TOYOTA LAND CRUISER 200, державний номерний знак НОМЕР_1 (VIN-код: НОМЕР_2 ). Заява мотивована тим, що 24.04.2024 ОСОБА_1 подав позовну заяву до Залізничного районного суду м. Львова до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за попереднім договором, укладеним для укладення в майбутньому договору-купівлі продажу земельної ділянки площею 0,03 га, кадастровий номер :05:001:1145 та житлового будинку, загальною площею 138,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . З метою уникнення в майбутньому неможливості виконання рішення суду ОСОБА_1 26.04.2024 було подано заяву про забезпечення позову у справі №462/3537/24. Постановою Львівського апеляційного суду від 13.08.2024 у справі №462/3537/24 було постановлено накласти арешт на майно: автомобіль TOYOTA LAND CRUISER 200, державний номерний знак НОМЕР_1 (VIN-код: НОМЕР_3 ), який належав ОСОБА_4 станом на день подання заяви про забезпечення позову. У період перебування справи про забезпечення позову №462/3537/24 у провадженні Львівського апеляційного суду ОСОБА_5 29.05.2024 відчужив автомобіль TOYOTA LAND CRUISER 200, державний номерний знак НОМЕР_1 (VIN-код: НОМЕР_3 ) шляхом укладення договору купівлі-продажу №4649/2024/4639388 від 29.05.2024. Покупцем виступив син ОСОБА_6 . Вважає, що наведені дії ОСОБА_3 направлені на уникнення звернення стягнення на майно. Оскаржуваний договір купівлі-продажу транспортного засобу №4649/2024/4639388 від 29.05.2024 вчинений на шкоду ОСОБА_1 (кредитору) (фраудаторний договір), оскільки у випадку винесення рішення судом у справі про стягнення грошових коштів на користь ОСОБА_1 , то у боржника - ОСОБА_3 буде відсутнє майно для виконання рішення суду. Тому ОСОБА_1 подано позовну заяву до Залізничного районного суду міста Львова про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу №4649/2024/4639388 від 29.05.2024. Враховуючи, що станом на 29.05.2024 новим власником автомобіля є ОСОБА_2 , який може повторно відчужити автомобіль, то є підставні побоювання, що під час розгляду справи про визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним ОСОБА_2 має змогу відчужити дане рухоме майно і виконати в майбутньому рішення суду буде неможливо. Просить заяву задоволити.

За правилами ч. 1 ст. 153 ЦПК України, суд проводить розгляд заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

У відповідності до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із розглядом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оглянувши матеріали заяви про забезпечення позову та додані до неї докази, вважаю, що таку слід задовольнити виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Як встановлено судом на розгляді Залізничного районного суду м. Львова перебуває справа №462/3537/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_7 про стягнення грошових коштів.

Постановою Львівського апеляційного суду від 13.08.2024 у справі №462/3537/24 накладено арешт із забороною ОСОБА_4 та будь-яким іншим особам, що діють в його інтересах та/або за його дорученням, вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження автомобіля TOYOTA LAND CRUISER 200, державний номерний знак НОМЕР_1 (VIN-код: НОМЕР_3 ).

Судом також встановлено, що 29.05.2024 між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу транспортного засобу 4649/2024/4639388, а саме автомобіля TOYOTA LAND CRUISER 200, державний номерний знак НОМЕР_1 (VIN-код: НОМЕР_3 ), відтак новим власником транспортного засобу TOYOTA LAND CRUISER 200, державний номерний знак НОМЕР_1 (VIN-код: НОМЕР_3 ) є ОСОБА_2 .

У зв`язку з укладенням даного спірного правочину ОСОБА_1 звернувся до Залізничного районного суду м. Львова із позовною заявою до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про визнання вищевказаного договору недійсним.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ст.ст. 76, 77 ЦПК України суд встановлює наявність або відсутність обставин, котрими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Необхідно зазначити, що при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

З огляду на викладені обставини, беручи до уваги, що відповідач у справі 462/3537/24 ОСОБА_8 , будучи повідомленим про вимоги позивача ОСОБА_1 про стягнення коштів, уклав договір купівлі-продажу транспортного засобу, яким відчужив автомобіль ОСОБА_2 , та беручи до уваги той факт, що договір-купівлі продажу транспортного засобу був укладений під час того, як суд апеляційної інстанції розглядав заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, в тому числа накладення арешту на спірний транспортний засіб, суд погоджується з доводами заяви заявника про забезпечення позову, оскільки невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно із пунктом 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З урахуванням встановлених обставин, предмету спору і змісту заявлених вимог, характеру взаємовідносин сторін по справі, враховуючи співмірність заходів забезпечення позову з позовними вимогами, суд вважає необхідним задовольнити заяву про забезпечення позову та в порядку забезпечення позову накласти арешт на автомобіль TOYOTA LAND CRUISER 200, державний номерний знак НОМЕР_1 (VIN-код: НОМЕР_3 ), який на даний час належить ОСОБА_2 .

Обраний судом вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав ОСОБА_2 , оскільки відповідне майно фактично зберігатиметься у володінні останнього, а обмежується лише його можливість розпорядитися таким.

Зазначене узгоджується із висновками викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 та у постанові Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі №643/15394/19.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 151 ЦПК України, суд, -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволити.

Накласти арешт із забороною ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам, що діють в його інтересах та/або за його дорученням, вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження рухомого майна, а саме автомобіля TOYOTA LAND CRUISER 200, державний номерний знак НОМЕР_1 (VIN-код: НОМЕР_3 ).

Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню.

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 .

Боржник: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Копію даної ухвали направити сторонам для відома, Регіональному сервісному центру МВС у Львівській області для виконання.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк пред`явлення ухвали суду до виконання 3 (три) роки.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали суду апеляційної скарги. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно. Оригінал ухвали міститься в матеріалах справи №462/7411/24. Ухвала 17.10.2024 набрала законної сили.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Копія виготовлена

Суддя: Постигач О.Б.