Справа № 450/3907/24 Провадження № 2/450/1897/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2024 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Мусієвського В. Є.

при секретарі Расяк С.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників судового розгляду в приміщенні суду м. Пустомити цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

Представник позивача через систему «Електронний Суд» звернувся з позовом, у якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 19.12.2023-100003650, укладеним між ОСОБА_1 та ТзОВ «Споживчий центр» 19 грудня 2023 року, у розмірі 12570 грн. 07 коп., яка складається з 6000 грн. заборгованості по тілу кредиту, 5670 грн. 07 коп. заборгованості по відсоткам, 900 грн. заборгованості за комісією.

Мотивував позовні вимоги тим, що ОСОБА_1 звернувся до ТзОВ «Споживчий центр» і уклав 19 грудня 2023 року кредитний договір № 19.12.2023-100003650, отримавши грошові кошти на споживчі потреби. Зауважив, що вказаний договір складений в електронному варіанті та підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису у виді одноразових електронних ідентифікаторів. Вказав, що ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором не виконав, у зв`язку з чим утворилася згадана заборгованість. Враховуючи наведене, просив позовні вимоги задовольнити, а судові витрати стягнути з відповідача.

Ухвалою від 20 серпня 2024 року відкрито провадження у справі, а розгляд такої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач повідомлявся про судовий розгляд шляхом направлення поштової кореспонденції.

10 вересня 2024 року від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, згідно мотивів якого позовні вимоги заперечив, просив відмовити у задоволенні таких в повному обсязі. Вказав, що до позовної заяви не долучено розрахунку заборгованості за кредитним договором, а долучені до матеріалів цивільної справи письмові докази не є засвідчені належним чином. Зазначив, що відповідно до ЗУ № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Крім цього вказав, що з 01 березня 2024 року фінансовим організаціям заборонено нараховувати понад 1 % на суму кредиту в день, а сума відсотків на місяць не повинна перевищувати 30 % від тіла кредиту.

25 вересня 2024 року від відповідача ОСОБА_1 надійшли заперечення на відповідь на відзив, мотиви якого аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву. Крім цього, вказав, що долучена довідка «субконто» викладена іноземною мовою, а відтак суд позбавлений можливості встановити фактичні обставини справи. З огляду на вказане, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

11 жовтня 2024 року від представника позивача ОСОБА_2 надійшли додаткові пояснення по справі, згідно мотивів яких вказав, що зміни до ЗУ «Про споживче кредитування», згідно яких розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1 % внесені на підставі ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ від 22 листопада 2023 року, який набрав чинності 24 грудня 2023 року, а відтак такий не поширюється на дані правовідносини, оскільки кредитний договір № 19.12.2023-100003650 укладений 19 грудня 2023 року. З огляду на вказане, умови кредитного договору в частині нарахування процентної ставки є цілком законними та обґрунтованими. Крім цього, зазначив, що основна інформація в картці (відомості про суму заборгованості, оплати, умовні позначення) викладена державною мовою, а тому така є належним та допустим доказом по справі.

У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи наведене, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів.

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

В силу ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

У відповідності до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Судом встановлено, що 19 грудня 2023 року ОСОБА_1 уклав з ТзОВ «Споживчий центр» кредитний договір № 19.12.2023-100003650 шляхом підписання пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), заявки кредитного договору, підтвердження укладення кредитного договору, додатку до анкети позичальника, паспорту споживчого кредиту, наклавши на такі одноразові електронні ідентифікатори, внаслідок чого отримав кредит на споживчі потреби у розмірі 6000 грн. строком на 70 днів зі сплатою фіксованої процентної ставки 1,35 % на день, що складає 492,75 % річних. Одноразова комісія за видачу кредиту становить 900 грн.

Встановлено, що кредитодавець повністю виконав свої зобов`язання за кредитним договором № 19.12.2023-100003650 від 19 грудня 2023 року, що підтверджується квитанцією від 19 грудня 2023 року.

На підтвердження позовних вимог представником позивача подано довідку-розрахунок про стан заборгованості за кредитним договором № 19.12.2023-100003650 від 19 грудня 2023 року, відповідно до якої заборгованість відповідача за вказаним договором становить 12570 грн. 07 коп. та складається з 6000 грн. заборгованості по тілу кредиту, 5670 грн. 07 коп. заборгованості по відсоткам, які нараховані за період з 19 грудня 2023 року по 26 лютого 2024 року, 900 грн. заборгованості за комісією.

Водночас, у відповідності до розділу 5 паспорту споживчого кредиту розмір заборгованості по відсоткам розраховується шляхом множення Кредиту/залишку Кредиту (база розрахунку) на кількість днів користування Кредитом/залишком Кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді, яка є незмінною та становить 1,35 % на день, а відтак, шляхом математичних розрахунків розмір заборгованості відповідача перед позивачем по відсоткам повинна становити 5670 грн. (6000 ? 70 ? 1,35) : 100.

При цьому, відповідачем не подано до суду жодних заперечень щодо неотримання грошових коштів або неознайомлення з істотними умовами кредитного договору, як і не долучено доказів на підтвердження сплати грошових коштів, а також доказів, на підставі яких можна було б зробити висновок про відсутність підстав для задоволення позову.

Щодо покликань відповідача про звільнення позикодавця у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування від відповідальності визначеної ст. 625 ЦК України, слід зазначити, що позивачем не заявлялись позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_1 інфляційних втрат або 3 % річних.

Покликання відповідача на те, що з 01 березня 2024 року фінансовим організаціям заборонено нараховувати понад 1 % на суму кредиту в день, а сума відсотків на місяць не повинна перевищувати 30 % від тіла кредиту, не підлягатимуть застосуванню в даному випадку, оскільки нарахування відсотків за користування кредитними коштами здійснювалось позивачем з 19 грудня 2023 року до 26 лютого 2024 року.

Крім цього, пунктом 17 розділу IV «Прикінцевих та перехідних положень» ЗУ «Про споживче кредитування» визначено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (24 грудня 2023 року), установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

З огляду на вказане, денна процентна ставка у розмірі 1,35 % не перевищує розміру, встановленого у п. 17 IV «Прикінцевих та перехідних положень» ЗУ «Про споживче кредитування».

Інша частина покликань ОСОБА_1 не знайшла свого підтвердження в матеріалах цивільної справи та спрямована для ухилення від виконання зобов`язань перед ТзОВ «Споживчий центр».

Додатково слід вказати, що в матеріалах цивільної справи відсутні відповідь на відзив на позовну заяву, про отримання якої зазначає відповідач, а також довідка «субконто», викладена іноземною мовою.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи, зобов`язання не виконані з вини відповідача.

За ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Таким чином, суд приходить до висновку, що аргументи, якими представник позивача мотивував позовні вимоги, частково знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а тому такі слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 19.12.2023-100003650 від 19 грудня 2023 року в розмірі 12570 грн., яка складається з 6000 грн. заборгованості по тілу кредиту, 5670 грн. заборгованості по відсоткам, 900 грн. заборгованості за комісією.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 279 ЦПК України, ст.ст. 3, 13, 16, 526, 527, 530, 599, 610-612, 1048-1050, 1054 ЦК України, суд,-

у х в а л и в:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 19.12.2023-100003650 від 19 грудня 2023 року в розмірі 12570 грн., яка складається з 6000 грн. заборгованості по тілу кредиту, 5670 грн. заборгованості по відсоткам, 900 грн. заборгованості за комісією.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду або через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мусієвський В.Є.