Провадження № 22-ц/801/363/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Федчишен С. А.
Доповідач:Сопрун В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 рокуСправа № 127/33810/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого Сопруна В.В.,

суддів Оніщука В.В., Стадника І.М.,

за участю секретаря судового засідання Кахно О.А.,

за участю сторін: представника ОСОБА_1 адвоката Вересюка М.В., представника відповідача Сергійчука С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу №127/33810/21 за заявою Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова про поворот виконання рішення суду в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова про визнання незаконним та скасувати наказу про відсторонення від роботи, про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

за апеляційною скаргою Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 13 грудня 2023 року, яка постановлена суддею Федчишеним С.А. в Вінницькомуміському суді Вінницької області, повний текст складено 14 грудня 2023 року,

в с т а н о в и в :

Вінницький національний медичний університет ім. М.І. Пирогова звернувся в суд з заявою про поворот виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 травня 2022 року в цій справі, яка мотивована тим, що за рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12 травня 2022 року присуджено стягнути з Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу та за додатковим рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17 травня 2022 року стягнуто з Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 14000 грн.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 21 березня 2023 року скасовано рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 травня 2022 року та додаткове рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 травня 2022 року, в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 19 липня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, постанову Вінницького апеляційного суду від 21 березня 2023 року залишено без змін.

Вінницьким національним медичним університетом ім. М.І. Пирогова було виплачено ОСОБА_1 грошові суми за виконавчими провадженнями по скасованому рішенні суду, а саме: 10 454,65 грн середнього заробітку в межах суми платежу за один місяць; 37 513,77 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 01 грудня 2021 року по 28 лютого 2022 року; 14 000 грн витрат на професійну правову допомогу; 1 400 грн виконавчий збір; 200 грн мінімальні витрати виконавчого провадження; 908 грн витрат по сплаті судового збору; 137 грн виконавчий збір; 200 грн мінімальні витрати виконавчого провадження, 462 грн витрат по сплаті судового збору; 908 грн витрат по сплаті судового збору; 90,80 грн виконавчий збір; 200 грн мінімальні витрати виконавчого провадження.

Проте, відповідно до постанови Вінницького апеляційного суду від 21 березня 2023 року та постанови Верховного Суду від 19 липня 2023 року питання про поворот виконання рішення суду не було вирішено, тому є підстави для повороту виконання зазначеного скасованого рішення суду першої інстанції та стягнення з позивача на користь відповідача виплачених грошових коштів.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13 грудня 2023 року в задоволенні заяви відмовлено.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, Вінницький національний медичний університет ім. М.І. Пирогова подав апеляційну скаргу, оскільки вважає її незаконною та необґрунтованою, судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, не врахував висновки судів апеляційної та касаційної інстанцій, не дав належної оцінки наданим суду доказам та висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, також було порушено та неправильно застосовано судом норми матеріального та процесуального права. Просив скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 13 грудня 2023 рокута ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву про поворот виконання рішення суду першої інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги,заслухавши осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ч.1-3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви про поворот виконання рішення суду, суд першої інстанції виходив з того, що поданий ОСОБА_1 позов є трудовим, тому відповідно до ч.2 ст.445 ЦПК України в такій категорії справ, поворот виконання рішення суду не допускається. Крім того, відсутні будь-які докази того, що рішення ухвалено на підставі неправдивих відомостях позивача або поданих ним підроблених документах.

Колегія суддів погоджується з таким висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12 травня 2022 року присуджено стягнути з Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу та за додатковим рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17 травня 2022 року стягнуто з Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 14000 грн.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 21 березня 2023 року скасовано рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 травня 2022 року та додаткове рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 травня 2022 року, в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 19 липня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, постанову Вінницького апеляційного суду від 21 березня 2023 року залишено без змін.

Поворот виконання рішення - це процесуальна форма захисту прав боржника. Воно можливе лише після набрання судовим рішенням законної сили. Його суть - у поверненні стягувачем боржнику всього одержаного за скасованим рішенням.

Поворот виконання рішення представляє собою повернення стягувачем боржнику всього, що ним було отримано за скасованим згодом рішенням з метою відшкодування боржнику збитків, завданих виконанням рішення. Отже, поворот виконання є процесуальною формою поновлення судом порушених прав боржника, що забезпечує можливість зворотного стягнення зі стягувача всього безпідставно отриманого ним за скасованим рішенням. З іншого боку, поворот виконання рішення є самостійним засобом захисту прав сторін, який повинен здійснюватися шляхом подання заяви про поворот виконання. Необхідність у повороті виконання судового рішення і поверненні сторін у первісне становище виникає тоді, коли рішення виконане, але згодом скасоване судом апеляційної чи касаційної інстанції, якщо цей суд закриває провадження у справі, залишає позов без розгляду, відмовляє в позові повністю або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року № 13-рп/2011поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Згідно статті 444 ЦПК України, якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи. Така заява розглядається у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника у двадцятиденний строк з дня надходження заяви, проте їх неявка не перешкоджає її розгляду.

Разом з тим, у справах про стягнення аліментів, а також у справах про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання не допускається незалежно від того, у якому порядку ухвалено рішення, за винятком випадків, коли рішення було обґрунтоване на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях позивача (частина 2 статті 445 ЦПК України).

З аналізу вищенаведених правових норм убачається, що інститут повороту виконання судових рішень не є абсолютним та має певні обмеження.

Відмовляючи у задоволенні заяви про поворот виконання судового наказу, суд першої інстанції правильно виходив із того, що позов є трудовим, тому відповідно до ч.2 ст.445 ЦПК України в такій категорії справ, поворот виконання рішення суду не допускається. Крім того, відсутні будь-які докази того, що рішення ухвалено на підставі неправдивих відомостях позивача або поданих ним підроблених документах.

Колегія суддів, погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки наведені обставини не підтверджують того факту, що рішення суду першої інстанції було обґрунтоване на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях заявника, що могло б бути єдиною підставою для повернення коштів, що були отримані за скасованим судовим рішенням, а тому в силу частини 2 статті 445 ЦПК України підстави для здійснення повороту виконання судового рішення в трудових правовідносинах відсутні.

З огляду на вищенаведене колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, постановленою з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, підстав для її скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Процесуальних порушень, які були б обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції чи призвели б до неправильного вирішення справи апеляційним судом не встановлено.

Щодо інших доводів апеляційної скарги апеляційний суд зазначає, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Інші доводи скарги не впливають на оцінку спірних правовідносин, оскільки стосуються фактів поза межами оцінки.

Таким чином, враховуючи вище наведене, оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не спростували висновків суду першої інстанції, апеляційний суд на підставі ст. 375 ЦПК України залишає без задоволення апеляційну скаргу, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 13 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 31 січня 2024 року.

Головуючий Сопрун В.В.

Судді Оніщук В.В.

Стадник І.М.