Справа № 175/3862/22
Провадження № 2/185/99/24
У Х В А Л А

18 жовтня 2024 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Перекопського М.М.,

з участю секретаря судового засідання Вакули В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

встановив:

В провадженні суду перебуває зазначена вище цивільна справа.

До початку розгляду справи по суті представник позивача заявив відвід головучому судді Перекопському М.М. посилаючись на те, що у позивача є обґрунтовані сумніви в неупередженості та об`єктивності судді, оскільки останній приймав участь в якості представника відповідача у справі №160/11215/23 за позовом ОСОБА_1 до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Представник відповідача відвід заявлений представником позивача не підтримала.

Вислухавши представників сторін, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 36 ЦПК УКраїни суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Під час розгляду Дніпропетровським окружним адміністративним судом справи №160/11215/23 головуючий суддя Перекопський М.М., діючи як виконуючий обов`язки голови суду, представляв інтереси Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області. Обставини справи №160/11215/23 безпосередньо стосуються дій суду під час розгляду даної справи №175/3862/22. За результатами розгляду справи №160/11215/23 було ухвалено рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , яке набрало законної сили.

Відповідно до практики ЄСПЛ, п.1 ст.6 Європейської конвенції з прав людини судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини в рішеннях у справах «Микаллеф проти Мальти», «Мезнарич проти Хорватії», у демократичному суспільстві суди повинні вселяти довіру, тобто кожний суддя, у відношенні якого маються щонайменші сумніви в неупередженості, зобов`язаний вийти з процесу.

У відповідності до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

В демократичному суспільстві суди повинні вселяти довіру. Тому кожен суддя, у відношенні якого маються щонайменші сумніви в неупередженості, зобов`язаний вийти з процесу. Правила, що регулюють відвід суддів, є спробою забезпечення неупередженості судді шляхом усунення будь-яких сумнівів у учасників цивільного процесу. Ці правила направлені на усунення будь-яких ознак необ`єктивності судді та слугують зміцненню довіри, яку суди повинні асимілювати в демократичному суспільстві.

За таких обставин, з метою недопущення будь-яких сумнівів в неупередженості та об`єктивності судді, враховуючи обставини зазначені представником позивача щодо участі головуючого судді в іншій справі, безпосередньо пов`язаній з даною справою, вбачаються підстави для задоволення відводу.

Керуючись ст. 36, 40, 260 ЦПК України, суд

постановив:

Задовольнити заяву представника позивача про відвід головуючому судді Перекопському М.М.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення (підписання суддею) та оскарженню не підлягає.

Суддя М. М. Перекопський