Справа № 447/4115/23 Головуючий у 1 інстанції: Бачун О.І.
Провадження № 22-ц/811/839/24 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря - Марко О.Р.,

з участю: позивача ОСОБА_1 , його представника -

ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 26 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про визнання права власності,

в с т а н о в и в:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на мопед ( скутер) з бензиновим двигуном робочим об`ємом циліндра 49,9 куб.см., марки YIBEN, модель YB50QT-38, рік виготовлення: 2020, номер шасі (кузова) НОМЕР_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька -

ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_3 , якому належав вказаний вище транспортний засіб, що підтверджується договором купівлі-продажу №1972/32 від 26.08.2021 року, видатковою накладною, актом огляду реалізованого транспортного засобу, електронною декларацією, сертифікатом відповідності та талоном, однак, за життя, батько не встиг завершити державну реєстрацію права власності на мопед та отримати свідоцтво про реєстрацію, а у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на мопед, державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане майно.

Зауважує, що інший спадкоємець першої черги за законом - ОСОБА_1 (рідний брат позивача) на спадщину не претендує, а його мати - ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності його батька ОСОБА_3 на вищезазначений мопед (скутер), позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом для реалізації свого права на володіння, користування та розпорядження спадковим майном.

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 26 лютого 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач ОСОБА_1 , просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апелянт не погоджується з висновком суду про те, що сам факт придбання його батьком спірного транспортного засобу у 2021 році не засвідчує право власності на нього.

Вважає, що видаткова накладна, акт огляду реалізованого транспортного засобу, електронна декларація, сертифікат відповідності та талон є документами, що посвідчують перехід до батька права власності на мопед.

Звертає увагу, що відсутні обставини, які б вказували, що його батько ОСОБА_3 заволодів мопедом неправомірно, або на вказане майно, крім апелянта, в порядку спадкування чи з інших підстав, претендують інші особи.

Додає, що не заслуговують уваги посилання суду, як на підставу для відмови у задоволенні прозову на те, що він (позивач) у позасудовому порядку не намагався зареєструвати право на спірний транспортний засіб, оскільки згідно п.8 постанови Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року №1338, державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, тобто батька, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Наголошує на правовій позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 22 вересня 2021 року у справі №227/3750/19, про те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення прав у нотаріальному порядку.

За позицією апелянта, оскільки право власності на придбаний батьком мопед не було оформлене, правовстановлюючих документів на вказаний мопед ним не отримано, проте, дане майно набуте у власність на підставах, що не заборонені законом, тому за таких обставин необхідно дійти висновку про наявність підстав для визнання за спадкоємцем права власності на вищевказаний мопед.

Заслухавши пояснення сторони позивача та відповідача в підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до статті 15 ЦК України, лише порушене, невизнане або оспорюване цивільне право особи підлягає захисту в судовому порядку.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною першою статті 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або оголошення її померлою (ч.2 ст.1220 ЦК).

Згідно з ч.1 ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування одержують спадкоємці за законом, коло яких визначено ст.ст.1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає в день відкриття спадщини.

Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Згідно зі статтею 1261 ЦК України, до спадкоємців першої черги належать діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності до частини першої статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст.1268 ЦК).

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст.1268 ЦК).

Частиною першою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (ч.2 ст.1269 ЦК).

Згідно зі ст.1270 ЦК України, така заява повинна бути подана протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини.

Частиною першою статті 1272 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, в складі якої є нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Отже, законом визначено порядок прийняття спадщини та оформлення прав на спадкове майно, якого повинні дотримуватись спадкоємці.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_1 є дітьми спадкодавця ОСОБА_3 , що підтверджено документально (а.с.5, 17) та визнається сторонами.

Постановою державного нотаріуса Новороздільської державної нотаріальної контори Львівської області від 22.09.2023 року (а.с.19) відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на скутер у зв`язку з відсутністю належного правовстановлюючого документу, яким має бути Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Предметом спору є мопед (скутер) з бензиновим двигуном робочим об`ємом циліндрів 49,9 куб.см., марки YIBEN, модель YB50QT-38, рік виготовлення: 2020, номер шасі (кузова) НОМЕР_1 .

Відповідно до видаткової накладної №1972 від 26.08.2021 року, вартість мопеда з бензиновим двигуном робочим об`ємом циліндра 49,9 куб.см., марки YIBEN, модель YB50QT-38, рік виготовлення: 2020, номер шасі (кузова) НОМЕР_1 (далі за текстом договору - товар), покупцем якого є ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу №1972/21 від 26.08.2021 року, становить 10252 грн. з ПДВ.

Договором купівлі-продажу №1972/21 від 26.08.2021 року (а.с.7-8) передбачено (п.1.1 ст.1), що ТОВ «ВЕСТЛЕНД-ТЕХНІКС», як постачальник, зобов`язується поставити ОСОБА_3 (покупцю) в строк та на умовах, зазначених у цьому договорі, а покупець зобов`язується оплатити і прийняти у власність поставлений постачальником мопеди з бензиновим двигуном робочим об`ємом циліндрів 49,9 см3, марка YIBEN, модель YB50QT-38, рік виготовлення: 2020, номер шасі (кузова) НОМЕР_1 , у кількості та за цінами, згідно видаткової накладної.

Ціна за одиницю та вартість товару визначається у видатковій накладній (п.2.1 ст.2).

У п.2.2 договору вказано, що покупець зобов`язаний сплатити вартість товару шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника банківським переказом, протягом 5 робочих днів з дня підписання сторонами цього договору, на підставі отриманого рахунку від постачальника.

Згідно з п.2.3 договору, вартість товару вважається сплаченою покупцем після надходження всіх коштів на поточний рахунок постачальника.

Згідно з п.3.3 ст.3 договору, передача товару покупцю здійснюється постачальником тільки за умови сплати останнім до положень ст.2 даного договору. Отримання товару оформляється видатковою накладною.

У п.3.4 договору зазначено, що під час передачі товару постачальник зобов`язаний передати покупцю документи, які необхідні для наступної реєстрації товару в органах МВС України або ін. органах, в яких товар обов`язково повинен бути зареєстрований.

За загальним положенням статті 655 ЦК України, договір купівлі-продажу це угода, за якою одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець зобов`язується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.334 ЦК України, право власності набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 34 Закону України «Про дорожній рух», державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків. Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників. Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року №1388.

Згідно з пунктом 7 цього Порядку, в редакції, чинній на момент купівлі-продажу спірного транспортного засобу, власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини).

Експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) в уповноважених органах МВС та без номерних знаків, що відповідають державним стандартам, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється.

Державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов`язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків (п.8 Порядку).

Отже, законодавцем визначений спеціальний порядок відчуження та набуття права власності на транспортні засоби, який невід`ємно пов`язаний з обов`язковою реєстрацією (перереєстрацією) покупцем придбаного транспортного засобу у відповідних органах, оскільки продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт).

Такого правового висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 23.01.2019 року (справа №484/3915/15-ц).

Відсутність державної реєстрації транспортного засобу за новим власником транспортного засобу, не породжує правових наслідків у вигляді переходу права власності від попереднього власника до нього.

Такого висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 30.10.2019 року (справа №683/2694/16-ц, провадження №61-17988св18).

Враховуючи наведене й те, що батько позивача вказаного вище порядку реєстрації придбаного транспортного засобу не дотримався, необхідність дотримання якого (обов`язкової реєстрації транспортного засобу) було передбачено й умовами договору купівлі-продажу, укладеного з постачальником, тому немає визначених законом підстав для висновку про те, що до складу спадщини, яка залишилась після його смерті, входить право спадкодавця, яке було б набуте у встановленому законом порядку, на спірний транспортний засіб, як на об`єкт майна.

У зв`язку з наведеним, підстав для висновку про порушення прав позивача немає, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання права власності на транспортний засіб у порядку спадкування після смерті його батька - ОСОБА_3 .

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду по суті вирішення даного спору і не вказують на допущення судом порушень норм матеріального та/або процесуального права, які б були обов`язковою підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст.367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 26 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 04 жовтня 2024 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич