ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/5673/23 Провадження № 2/636/190/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2024 року м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Карімова І.В.,

за участю секретаря судового засідання Ріпи І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чугуєві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення на її користь додаткових витрат на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 8140 грн., понесених нею у зв`язку з лікуванням сина . Позовні вимоги мотивовані тим, що наразі і тривалий час син проживає разом з нею, окремо від відповідача. Судовим наказом Чугуївського міського суду Харківської області від 29.10.2018 року (справа № 636/1939/18) з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на її користь на утримання сина, і ці аліменти є мінімальні. Проте, на момент звернення до суду вона (позивачка) має додаткові витрати, які вона бажає розподілити порівну з батьком дитини, який є працездатним і має змогу нести витрати на лікування дитини. До таких витрат, які вона понесла в розмірі 16 280 грн., належать: лікування зубів дитини ( а саме: робота лікаря із виготовлення простого відбитку щелепи- 400 грн. (2х200,00 грн), лікування металевою брекет системою 1щ ЕКОНОМ ( 2х 6000,00 грн) 12 000 грн., панорамний рентген щелеп -300,00 грн., консультація лікаря-стоматолога 250,00 грн. видалення молочного зуба-150,00грн., анестезія аплікаційна -80,00 грн., лікування глибокого карієсу Фуджі -400,00 грн.), а також лікування очей дитини (консультація лікаря-офтальмолога -400,00 грн., підбір окулярів -100,00 грн, купівля оправи для окулярів з лінзами -1900,00 грн. робота майстра із підготовки окулярів -300,00 грн.). Посилаючись на наведене та на підставі ст. 185 СК України ОСОБА_1 просить стягнути на свою користь з ОСОБА_2 половину вартості понесених витрат на лікування неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 8140 грн.

Ухвалою суду від 31.10.2023року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 26 березня 2024 року підготовче провадження закрито і справа призначена до розгляду по суті.

19 серпня 2024 року позивачка ОСОБА_1 надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю за заявленими підставами. Також просила долучити до матеріалів справи медичну картку сина, оригінали документів про сплату додаткових витрат та довідку про її доходи.

27 вересня 2024 року ОСОБА_2 надав заяву, в якій просить розглянути справу за відсутності його та його представника адвоката Лапко В.П. Також просить відмовити у задоволенні позову, т.я. СировВ.М. не надала докази існування виключних обставин для придбання брекетів та дорогих окулярів, які син взагалі не носить. Зазначав, що син ОСОБА_4 більш часу знаходиться у нього, позивачка попередньо не радилась із ним, має більший ніж у нього заробіток, отримує від нього аліменти.

Учасники справи до судового засідання не зявилися, повідомлені про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України. У зв`язку із зазначеним суд вважає можливим розглянути справу за їх відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступних висновків.

Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 23 травня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції у Харківській області (актовий запис №141 від 24 травня 2011 року). На підставі судового наказу Чугуївського міського суду Харківської області від 29.10.2018 року (справа № 636/1939/18, провадження № 2-н/636/232/18) з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 15.05.2018 року, і до досягнення дитиною повноліття. Цей судовий наказ знаходиться на примусовому виконанні у Міжрайонному ВДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківської області. Відповідно до наданої ФОП ОСОБА_5 довідки про доходи від 27.09.2024 № 1/27-09 ОСОБА_2 працює у ФОП з 01 червня 2023 року на посаді водій автотранспортного засобу за основним місцем роботи, і з його заробітку утримуються аліменти. Крім того, утримання аліментів із заробітку відповідача підтверджується наданими ним копіями платіжних інструкцій за період з 15.08.2023 року по16.09.2024 року.

Згідно витягу № 1493 відділу державної реєстраціїМалинівської селищної ради від 13.10.2023 ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з нею зареєстрований ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно наданої відповідачем ОСОБА_2 копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 16.10.2021 року Чугуївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_2 перебуває у повторному шлюбі з ОСОБА_8 з 16.10.2021 року.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно (частина друга статті 185 СК України).

Аналіз відповідних приписів Закону свідчить про те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Ці правила стосуються особливих обставин, приблизний перелік яких визначений зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.

Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку, які підлягають доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, потрібно враховувати, якою мірою кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У разі, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 29 квітня 2022 року у справі № 761/27222/10 (провадження № 61-8815св21).

У постанові від 04 грудня 2019 року у справі № 320/383/19

(провадження № 61-18284св19) Верховний Суд виснував, що доказами, які підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які підтверджують, зокрема, витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватися відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Наведені висновки щодо застосування статті 185 СК України суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин у цій справі згідно ч.4 ст. 263 ЦПК України.

Так, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на медичні обстеження та лікування їх спільного з відповідачем сина у лікаря - стоматолога, та лікаря-офтальмолога. На підтвердження своїх вимог ОСОБА_1 надала до суду медичну карту стоматологічної клініки «Денталь» ортодонтичного пацієнта № 08-10 за 2023 рік ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно записів якої вбачається, що у жовтні 2023 року ОСОБА_3 проводились медичні обстеження аналізи, встановлений діагноз та проводилось відповідне лікування з 08.10.2023 року по 30.06.2024 року. Записи лікаря в медичній карті повністю узгоджуються з актами виконаних робіт лікарем стоматологічної клініки «Денталь» ОСОБА_9 пацієнту ОСОБА_3 від 10.10.2023 року (анестезія аплікаційна -80,00 грн., лікування глибокого карієсу Фуджі -400,00 грн.); від 15.10.2023 (виготовлення простого відбитку щелепи- 400 грн. (2х200,00 грн), лікування металевою брекет системою 1щ ЕКОНОМ ( 2х 6000,00 грн) 12 000 грн.); від 08.10.2023 (панорамний рентген щелеп -300,00 грн., консультація лікаря-стоматолога 250,00 грн. видалення молочного зуба-150,00грн.). Загальна вартість послуг на лікування дитини склала 13 580 грн.

Зазначені докази суд вважає належними, достовірними та достатніми для висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_10 щодо витрат на лікування сина у лікаря-стоматолога, і вважає, що такі витрати були необхідні для відновлення здоров`я дитини і зумовлені особливими обставинами.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення витрат, понесених на лікування сина у лікаря-офтальмолога, суд вважає, що ОСОБА_1 ці витрати не доведені належними та допустимими доказами.

Так, на підтвердження понесених витрат на лікування очей дитини ОСОБА_1 надано до суду копію, а потім оригінал товарного чеку від 08.10.023 року з переліком мед послуг: консультація лікаря-офтальмолога -400,00 грн., підбір окулярів -100,00 грн. Оптика: оправи для окулярів з лінзами -1900,00 грн. робота майстра -300,00 грн. Між тим в цьому чеку не зазначено лікувальний (медичний) заклад, який проводив огляд і консультацію з ідентифікацією пацієнта, не містяться реквізити цього закладу. Тобто, товарний чек не містить усіх реквізитів розрахункового документу, надання покупцю яких є обов`язковим, і які встановлені п. 2 розд. II Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 № 13номер документа, а саме: дата продажу послуги чи товару, найменування продавця, номер продавця у реєстрі податкової інспекції, найменування продукції чи послуг,загальний обсяг і вартість товару, підпис особи, яка відпускає чек.

Крім того, позивачкою не надано до суду медичних документів, які свідчили б про наявність відхилень зору у її неповнолітнього сина чи необхідність лікування зору, в тому числі й рецепту лікаря-офтальмолога для придбання відповідних окулярів.

У зв`язку із зазначеним суд вважає, що наданий позивачкою товарний чек від 08.10.023 року на суму 2700 грн. не відповідає основним положенням про докази, передбаченими ст.ст. 76-80, 95 ЦПК України, і не може бути підставою для задоволення позовних вимог в цій частині.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суд враховує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення.

За приписами ч.1ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести тіобставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказів наявності обставин для звільнення відповідача від обов`язку брати участь у додаткових витратах на дитину чи зменшення розміру його участі у додаткових витратах на дитину стороною відповідача суду надано не було.

При цьому посилання відповідача на те, що він має менший заробіток ніж позивачка, суд не приймає до уваги, оскільки матеріальне становище відповідача (з урахуванням й сімейного стану)дозволяє забезпечити оплату додаткових витрат, доказів про наявність у нього інших утриманців відповідач не надав.

Отже відповідно до наданих доказів у справі позивачем доведено, що нею було витрачено додаткові витрати на дитину зокрема на його лікування у стоматологічній клініці «Денталь» на загальну суму 13 580 грн., половина яких становить 6790 грн. В іншій частині позов не доведений.

У зв`язку із зазначеним, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивачки додаткові витрати на дитину в розмірі 6790 грн.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежновід характеру рішення. Крім того, необхіднобрати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, якііснують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чивиконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зістатті 6 Конвенції, може бути визначенотільки з огляду на конкретні обставини справи (ПронінапротиУкраїни, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до п. 3 частини першої ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

У відповідності до приписів ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 81, 223, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , додаткові витрати на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 6790 (шість тисяч сімсот дев`яносто) гривень.

В іншій частині у задоволені позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , в дохід держави судовий збір в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення до Харківського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений також в разі його пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення складено 07 жовтня 2024 року.

Суддя І.В. Карімов