Справа № 715/2805/24
Провадження № 2/715/666/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2024 року Глибоцький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Цуренка В.А.

секретар судового засідання Оршевська С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Глибока справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Сучевенської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Корчівці Глибоцького району Чернівецької області у віці 76 років померла ОСОБА_2 , про що в книзі реєстрації смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 був зроблений відповідний актовий запис № 13, підтвердженням чого є свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 27.05.2009 року, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Глибоцького районного управління юстиції Чернівецької області.

Внаслідок смерті ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 відкрилася спадщина, до якої входить: житловий будинок - літ «А», загальною площею 65.2 кв. м., в тому числі житловою площею 36.9 кв. м., тераса - літ «А1», ганок - літ «а», сарай - літ «Б», сарай - літ. «В», сарай літ. «Г», літня кухня - літ «Д», сарай літ. «Е», убиральня - літ. Є, колодязь - №1, ворота-№2, хвіртка -№3, огорожа - №4 , огорожа - №5, вимощення - №6, часом відкриття якої є її день смерті, тобто ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка народилася в с. Корчівці Глибоцького району Чернівецької області, користуючись правом передбаченим ст. ст. 1233, 1234 Цивільного кодексу України, за час свого життя, а саме 11 травня 2002 року склала заповіт як розпорядження на випадок своєї смерті, посвідченого секретарем Корчівецької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області та зареєстроване в реєстрі за № 22, у відповідності до якого ОСОБА_2 заповіла все своє майно, де б воно і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що на день смерті буде належати їй і на що вона за законом матиме право - ОСОБА_1 .

Вказаний заповіт не змінювався та не скасовувався, про що свідчить відповідна відмітка на ньому.

Отже, спадкодавець ОСОБА_2 за життя зробила розпорядження щодо майна, належного їй на праві приватної власності, у вигляді заповіту.

Померла ОСОБА_2 була постійно зареєстрована та проживала у спадковому будинку за адресою: АДРЕСА_1 з 01 січня 1938 року по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Житловий будинок в якому проживала спадкодавець ОСОБА_2 був побудований у 1938 році, відповідно цей факт підтверджується записом у особовому рахунку № НОМЕР_2 погосподарської книги № 3 Сучевенської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області. Внаслідок пожежі від 29 березня 2009 року даний житловий будинок був частково пошкоджений, тобто не був остаточно знищений та зберігав свою першопочаткову площу та конфігурацію. Реставрація житлового будинку, після пожежі була здійснена у 2010 році без жодних змін його першопочаткової площі, внутрішньої або зовнішньої конфігурації. В технічному паспорті житлового будинку (характеристика будинку), де вказано рік будівництва будинку - 2010, це насправді являється роком його реставрації внаслідок пожежі, тобто у 2010 році будинок не був побудований заново, він був тільки реставрований в межах першопочаткової площі та даний факт підтверджується документально.

Тому просить суд, ухвалити рішення, яким визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на нерухоме майно, розташоване в АДРЕСА_1 та складається з житлового будинку літ. «А», загальною площею 65.2 кв. м., в тому числі житловою площею 36.9 кв. м., тераси - літ «А1», ганку - літ «а», сараю літ «Б», сараю літ. «В», сараю літ. «Г», літньої кухні літ «Д», сараю літ. «Е», убиральні - літ. «Є», колодязя - №1, ворота-№2, хвіртки - №3, огорожі - №4, огорожі - №5, вимощення - №6, загальною вартістю 166 586 (сто шістдесят шість тисяч п`ятсот вісімдесят шість гривень).

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, проте її представник адвокат Мустяца Іон Миколайович подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить суд позов задовольнити, а справу розглянути у їхній відсутності.

В судове засідання представник відповідача Сучевенської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області не з`явився, проте сільська рада надала суду листа, в якому позовні вимоги визнає повністю і просить суд розглянути справу без участі їх представника.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Як вбачається із змісту ч.2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов`язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як вбачається із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за житія спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Корчівці Глибоцького району Чернівецької області у віці 76 років померла ОСОБА_2 , про що в книзі реєстрації смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 був зроблений відповідний актовий запис № 13, підтвердженням чого є свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 27.05.2009 року, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Глибоцького районного управління юстиції Чернівецької області.

Внаслідок смерті ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 відкрилася спадщина, до якої входить: житловий будинок - літ «А», загальною площею 65.2 кв. м., в тому числі житловою площею 36.9 кв. м., тераса - літ «А1», ганок - літ «а», сарай - літ «Б», сарай - літ. «В», сарай літ. «Г», літня кухня - літ «Д», сарай літ. «Е», убиральня - літ. Є, колодязь - №1, ворота-№2, хвіртка -№3, огорожа - №4 , огорожа - №5, вимощення - №6, часом відкриття якої є її день смерті, тобто ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка народилася в с. Корчівці Глибоцького району Чернівецької області, користуючись правом передбаченим ст. ст. 1233, 1234 Цивільного кодексу України, за час свого життя, а саме 11 травня 2002 року склала заповіт як розпорядження на випадок своєї смерті, посвідченого секретарем Корчівецької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області та зареєстроване в реєстрі за № 22, у відповідності до якого ОСОБА_2 заповіла все своє майно, де б воно і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що на день смерті буде належати їй і на що вона за законом матиме право - ОСОБА_1 .

Вказаний заповіт не змінювався та не скасовувався, про що свідчить відповідна відмітка на ньому.

Отже, спадкодавець ОСОБА_2 за життя зробила розпорядження щодо майна, належного їй на праві приватної власності, у вигляді заповіту.

Померла ОСОБА_2 була постійно зареєстрована та проживала у спадковому будинку за адресою: АДРЕСА_1 з 01 січня 1938 року по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Житловий будинок в якому проживала спадкодавець ОСОБА_2 був побудований у 1938 році, відповідно цей факт підтверджується записом у особовому рахунку № НОМЕР_2 погосподарської книги № 3 Сучевенської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області. Внаслідок пожежі від 29 березня 2009 року даний житловий будинок був частково пошкоджений, тобто не був остаточно знищений та зберігав свою першопочаткову площу та конфігурацію. Реставрація житлового будинку, після пожежі була здійснена у 2010 році без жодних змін його першопочаткової площі, внутрішньої або зовнішньої конфігурації. В технічному паспорті житлового будинку (характеристика будинку), де вказано рік будівництва будинку - 2010, це насправді являється роком його реставрації внаслідок пожежі, тобто у 2010 році будинок не був побудований заново, він був тільки реставрований в межах першопочаткової площі та даний факт підтверджується документально.

Відповідно до довідки № 2-257 від 31 травня 2024 року Сучевенської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 був побудований у 1938 році (згідно по господарської книги №3, особовий рахунок НОМЕР_2 за 2001-2005 рр.) однак був реставрований у 2010 році та відповідає даних технічного паспорта від 18.05.2023 року.

Відповідно до довідки Сучевенської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області № 2-260 від 31 травня 2024 року житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який побудований у 1938 році та належав померлій ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 внаслідок пожежі отримав пошкодження, що підтверджується довідкою сектору з НПД Глибоцького РВ ГУМНС від 31.03.2009 року.

Реставрація будинку проведена у 2010 році.

Довідкою Глибоцького РВ ГУМНС від 31.03.2009 року також підтверджується факт пожежі, яка мала місце 29.03.2009 року в житловому будинку в с. Корчівці Глибоцького району Чернівецької області в якому на той час після смерті ОСОБА_2 проживала позивач ОСОБА_1 . В результаті пожежі вогнем знищено 90 м.кв. шиферної покрівлі перекриття, задню стінку будинку, віконні та дверні прорізи, зокрема документи власниці та членів її родині.

Житловий будинок по АДРЕСА_1 побудований батьками померлої ОСОБА_2 , які загинули у Другій світовій війні, а відповідно ОСОБА_2 , як їхня донька залишилась проживати у даному житловому будинку по день її смерті.

Відповідно до довідки Сучевенської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області № 2-259 від 31 травня 2024 року ОСОБА_2 була головою домогосподарства по АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки Сучевенської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області № 2-258 від 31 травня 2024 року, житловий будинок, який належав померлої ОСОБА_2 та розташований в АДРЕСА_1 відноситься до суспільної групи «робітничий двір».

Як суспільна група, робітничій двір існував до 15 квітня 1991 року, тобто до прийняття постанови Верховної Ради Української РСР «Про введення в дію Закону Української РСР «Про власність», якою було введено в дію Закон України « Про власність».

Згідно роз`яснень викладених у п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року № 20, до правовідносин, які виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України « Про власність», застосовується чинне на той час законодавство.

ОСОБА_1 в силу статті 549 Цивільного кодексу Української РСР, який був чинним на час смерті спадкодавця, спадкоємець за заповітом в установлений законом шестимісячний строк, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, оскільки залишилась проживати у вказаному домоволодінні, була зареєстрована із спадкодавцем^ як на час відкриття спадщини, так і в подальшому. Відповідні факти підтверджуються довідками Сучевенської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області №№ 2-256, 2-257 від 31 травня 2024 року.

Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не відкривалась.

Окрім позивача, інших спадкоємців немає.

Таким чином ОСОБА_1 набула право па все домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , як спадкове майно за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

16 травня 2023 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Чернівецького районного нотаріального округу Чернівецької області Бреславська - Стратой В.О. із заявою про прийняття спадщини за заповітом та отримав витяг № 70653200 від 16.05.2023 року про реєстрацію в Спадковому реєстрі спадкової справи № 115/2023.

17 жовтня 2023 року позивач через свою представника звернулася до приватного нотаріуса Чернівецького районною нотаріального округу Чернівецької області Бреславська - Стратой В.О. з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , однак нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальних дій, мотивуючи тим, що позивач не надав до нотаріальної контори правовстановлюючих документів про належність домоволодіння померлій ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до підпункту 4.15 пункту 4 Глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності па яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно.

Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право па спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку (підпункт 4.18 пункту 4 Глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).

Таким чином, у випадку відсутності умов для одержання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину підлягають судовому розгляду за правилами позовного провадження.

У позивача відсутні необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючі документи, оскільки ОСОБА_2 при житті не оформила право власності на домоволодіння за собою та не зареєструвала це право в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.

Ринкова вартість житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , становить 166 586 (сто шістдесят шість тисяч п`ятсот вісімдесят шість гривень), відповідно до висновку про вартість майна від 13 серпня 2024 року п/п ОСОБА_3 .

Відповідно до висновку № 157 експертного будівельно - технічного дослідження, складеного 14 серпня 2024 року будівництво житлового будинку літ. «А з терасою» з господарськими будівлями і спорудами, які розташовані в будинковолодінні в АДРЕСА_1 , проведено з дотриманням державних будівельних, протипожежних, санітарних норм і можлива подальша їх експлуатація за призначенням.

Оскільки спадкодавець за життя не встиг оформити право власності на майно - то позивачка змушена звертатись до суду з відповідним позовом про визнання права власності в порядку спадкування.

Вказані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

При таких обставинах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

На підставі викладеного, ст. ст. 319, 328, 346, 1216-1223,1258, 1268 ЦК України, керуючись ст. ст. 3-13,19,76-81,89,206,259,263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на нерухоме майно, розташоване в АДРЕСА_1 та складається з житлового будинку літ. «А», загальною площею 65.2 кв. м., в тому числі житловою площею 36.9 кв. м., тераси - літ «А1», ганку - літ «а», сараю літ «Б», сараю літ. «В», сараю літ. «Г», літньої кухні літ «Д», сараю літ. «Е», убиральні - літ. «Є», колодязя - №1, ворота-№2, хвіртки - №3, огорожі - №4, огорожі - №5, вимощення - №6.

Повний текст судового рішення виготовлено 18 жовтня 2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернівецької апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: