Провадження №: 2/336/854/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

18 жовтня 2024 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дацюк О.І., при секретарі Пустовіт В.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 , вказавши, що з відповідачем мають неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та повнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Наразі ОСОБА_3 продовжує навчання та, оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь на утримання ОСОБА_3 аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з дати пред`явлення позову і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років.

30.11.2023 року третя особа без самостійних вимог на предмет спору направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов просила задовольнити.

01.12.2023 року відкрите провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Розпорядженням керівника апарату Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16.01.2024 року у зв`язку з відрядженням судді ОСОБА_5 для роботи в Національній школі суддів України з 03.01.2024 року по 01.07.2024 року включно та на підставі наказу голови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28.11.2023 року, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

На підставі повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу передано до провадження судді Дацюк О.І.

18.03.2024 року відповідач направив до суду відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позову, вказуючи, що сторони є батьками двох дітей, один з яких, а саме ОСОБА_4 , 2007 року народження, постійно проживає разом із відповідачем та перебуває на його утриманні, між тим як донька ОСОБА_3 2004 року, проживає як з позивачем, так і з відповідачем, працевлаштована та має постійний дохід. Крім того, відповідач вказував на наявність у нього непрацездатного батька ОСОБА_6 , який потребує допомоги з боку відповідача. Вказуючи на недоведність позовних вимог. просив у позові відмовити.

25.03.2024 року третя особа без самостійних вимог на предмет спору направила до суду письмові пояснення, за змістом яких просила позов задовольнити, вказуючи, що проживає постійно разом із матір`ю та перебуває на її утриманні.

25.03.2024 року відповідач направила до суду відповідь на відзив відповідача, в якому заперечувала проти доводів відповідача.

В ході розгляду справи сторонами заяви чи клопотання не подавались.

При дослідженні матеріалів справи встановлено таке.

24.04.1999 року ОСОБА_2 та ОСОБА_7 уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про одруження та після одруження ОСОБА_7 змінила прізвище на « ОСОБА_8 ».

Батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані проживаючими за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями паспортів сторін та відомостями з Департаменту адміністративних послуг ЗМР.

29.07.2021 року між Класичним приватним університетом та ОСОБА_3 укладено договір про навчання №5549/21 від 29.07.2021 року, предметом якого є навчання у закладі вищої освіти. КПУ за умовами договору взяло на себе зобов`язання зарахувати вступника на ІІ курс терміном навчання 2 після виконання вимог умов прийому на навчання для здобуття вищої освіти, здійснити підготовку вступника за денною формою здобуття освіти для здобуття ступеня фахової перед вищої освіти фаховий молодший бакалавр.

Згідно з довідкою директору інституту журналістики і масової комунікації КПУ від 27.11.2023 року, ОСОБА_3 , 2004 року народження, є здобувачкою вищої освіти другого курсу, ступеню освіти «Бакалавр» Інституту журналістики і масової комунікації КПУ м. Запоріжжя, денної форми навчання. Термін закінчення навчання 30.06.2026 року.

Позивачем також долучені копії чеків про сплату нею за навчання ОСОБА_3 . КДСП12, 10.12.2021 року 4200 гривень, 05.12.2022 року 4620 гривень, 10.05.2023 року 5313 гривень. Зміст інших чеків про сплату не вдалось встановити через низьку якість наданих копій.

ОСОБА_1 також була надана характеристика з місця роботи, довідка про доходи за період з грудня 2023 року по лютий 2024 року на загальну суму 12250 гривень, та копія акту на підтвердження складу родини, підписаного головою ОСББ «Чарівна 117» та іншими особами за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_4 до матеріалів справи долучено копію акту №8 підтвердження фактичного проживання, довідку про доходи ОСОБА_3 за жовтень 2023 року у розмірі 10494,64 гривень.

Згідно з наданою копією рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14.12.2023 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

Відповідачем також були надані документи щодо наявності родинних зв`язків між ним та ОСОБА_6 , який є батьком відповідача, медичні документи на підтвердження наявності хвороб у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також довідка про доходи ОСОБА_6 .

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

За ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України, ч.1 ст. 430 ЦПК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову, а рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Таким чином, передумовами для стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є потреба самої дитини у матеріальній допомозі, а також можливість того з батьків, який проживає окремо, таку допомогу надавати.

При цьому право на стягнення аліментів має той з батьків, з ким мешкає дитина, а також і сама дитина.

Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Виходячи з вищевказаних норм, той з батьків, з ким мешкає дитина, набуває право на стягнення аліментів на утримання дитини на свою користь у разі, якщо саме ним матеріально забезпечується дитина, адже в цьому випадку він самостійно несе тягар матеріального утримання, який має покладатись на обох батьків.

Сама ж дитина має право звернутись до суду у разі, якщо не має джерел доходів та потребує матеріальної допомоги, або якщо отримувані нею доходи є недостатніми для забезпечення її потреб.

В даному випадку ОСОБА_1 в якості підстави звернення до суду з вимогою про стягнення аліментів на свою користь вказувала, що вона самостійно утримує ОСОБА_3 , яка, у свою чергу, не має можливості утримувати себе у зв?язку із навчанням.

ОСОБА_3 зареєстрована проживаючою за адресою: АДРЕСА_1 , проте, у наданій суду заяві зазначає, що наразі мешкає разом із матір`ю за адресою: АДРЕСА_2 та знаходиться на її утриманні, та факт не проживання однією родиною разом із донькою постійно відповідач не заперечував.

Сторонами до позову не долучено отриманого в установленому порядку від державного органу доказу на підтвердження проживання дитини разом, оскільки голова правління ОСББ не наділений повноваженнями на підтвердження факту проживання особи за певною адресою, а особи, якими підписано акти від 20.03.2024 року та 29.02.2024 року, в якості свідків в ході розгляду цивільної справи не допитувались, тому суд не може врахувати перелічені документи як належний доказ спільного проживання батьків з дитиною та перебування дитини на утриманні.

Фактично позивачем суду не надано доказів того, що ОСОБА_3 перебуває на утриманні ОСОБА_1 .

Аналізуючи наявні у матеріалах справи довідки про заробітну плату, суд вважає, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 отримують заробітні плати, які за своїм розміром несуттєво відрізняються між собою. При цьому ОСОБА_1 вказує у позовній заяві, що також утримує і молодшого сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи це, суд критично ставиться до тверджень позивача про те, що ОСОБА_3 перебуває на її утриманні, а за таких обставин вважає, що позивач не довела свого права на стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3 на свою користь.

При цьому доходи ОСОБА_3 значно перевищують прожитковий мінімум для працездатної особи та, враховуючи надані квитанції про сплату послуг за навчання, ОСОБА_3 має змогу повністю оплачувати своє навчання самостійно, при цьому сума, яка залишається після оплати навчання, перевищує мінімальну заробітну плату, встановлену в Україні.

Відомості про доходи ОСОБА_2 сторонами не надані, позивачем будь-які докази не надавались, про їх витребування клопотань не заявлялось, тож позивачем не доведено того, що відповідач здатен надавати відповідне матеріальне утримання.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено те, що повнолітня ОСОБА_3 перебуває на утриманні матері та потребує матеріальної допомоги, а відповідач у свою чергу має змогу таку допомогу надавати, тож підстав для задоволення позову суд не вбачає.

У разі наявності потреби у наданні матеріального утримання від батька ОСОБА_3 може самостійно звернутись з відповідним позовом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-81, 133, 141, 258, 259, 263-265, 279 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 265 ч. 5 ЦПК України зазначаються наступні відомості:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.І. Дацюк

Повний текст рішення суду складений 18.10.2024 року