Дата документу 14.10.2024
Справа № 334/5377/24
Провадження № 2/334/2401/24
14 жовтня 2024 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді Баруліної Т.Є.,
за участю секретаря Мохунь М.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському районі до ОСОБА_1 , третя особа Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про позбавлення батьківських прав,
02 липня 2024 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському районі до ОСОБА_1 , третя особа Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про позбавлення батьківських прав.
Позов обґрунтований тим, що мати ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , була засуджена 21.04.2021 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до одного року позбавлення волі, звільнена від відбування покарання з іспитовим строком один рік згідно зі ст. 75 КК України. Наразі місце її знаходження невідоме.
Жінка має малолітню доньку ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , по відношенню до якої є одинокою матір`ю, відомості про батька записані зі слів матері згідно частини 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.
07.03.2024 відповідно до Актів органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку малолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було доставлено до КНП «Міська дитяча лікарня № 5» ЗМР на повне державне забезпечення до вирішення її подальшої долі. Дитина була виявлена в недобудові за адресою: АДРЕСА_1 без догляду дорослих.
З моменту влаштування дитини на повне державне забезпечення мати малолітньої жодного разу не зверталася до органу опіки та піклування або медичного закладу з питанням повернення доньки в родину.
Тривалий час родину Рябухіних розшукували спеціалісти органу опіки та піклування, служби у справах дітей та ювенальної превенції Дніпровського ВГІ ГУНП в Запорізькій області у зв`язку з невиконанням гр. ОСОБА_1 своїх батьківських прав відносно доньки. Неодноразово адміністрація Запорізької гімназії № 104 зверталася з поданнями щодо повернення на навчання малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та розшуку родини, оскільки сім`я за адресою своєї реєстрації не проживає з моменту вторгнення РФ на територію України. Відповідно до подань навчального закладу мати ухиляться від виконання своїх батьківських обов`язків, належного контролю за навчанням доньки не здійснює. Вихованням дитини не займається
Внаслідок введення воєнного стану в Україні та у зв`язку з загрозою житло та здоров`ю діти були евакуйовані в безпечні місця. Службою була досягнута домовленість про влаштування малолітньої в заклад соціального захисту міста Львів - дитячий будинок «Рідний дім» за адресою: АДРЕСА_2 .
У зв`язку з вищевикладеним, Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському районі просить суд позбавити батьківських прав громадянку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно малолітньої доньки ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнути з громадянки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь особи чи установи, на утриманні якої буде знаходитись малолітня дитина, аліменти у розмірі 1/4 частки (але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку) від усіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи із дня пред`явлення цього позову. Внести зміни до актового запису про народження дитини у відповідності до рішення суду.
Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10.07.2024 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03.09.2024 року було закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті.
Представник позивача Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському районі Шустер О.В. в судове засідання не з`явилась, надала заяву в якій позов підтримала, просила задовольнити у повному обсязі, справу розглядати без її участі.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, шляхом направлення повістки рекомендованим повідомлення. Згідно довідки про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою».
Представник третьої особи Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не з`явився, 17.07.2024 року надала заяву в якій просила розглянути справу без її участі з урахуванням зазначених норм чинного законодавство.
Відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідачка у визначений строк не надала суду відзив на позовну заяву, тому у відповідності до ст.ст. 279, 280, 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи у порядку спрощеного провадження.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків.
Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
Судом встановлено, що малолітня ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 від батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , актовий запис №646, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , яке видано повторно Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 14.03.2024 року.
Згідно Витягу з реєстру територіальної громади міста Запоріжжя щодо реєстрації місця проживання фізичної особи від 07.03.2024 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_3 .
Однак, як посилалась представник позивача у позовній заяві, наразі місцезнаходження ОСОБА_1 невідоме.
Згідно листа т.в.о. заступника начальника Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області від 19.10.2023 року на ім`я начальника відділу ЗМР служби (управління) у справах дітей відділу по Дніпровському району, 05.10.2023 року та 17.10.2023 року, за адресою мешкання дівчини ОСОБА_2 , а саме АДРЕСА_4 був здійснений вихід, в ході якого стало відомо, що родина ОСОБА_4 давно не мешкає за вказаною адресою, на цей час місце мешкання родини невідоме.
20.02.2023 року директор Запорізької гімназії №104 Запорізької міської ради Департаменту освіти і науки Запорізької міської ради Територіального відділу освіти Дніпровського району звернулась з поданням до начальника відділу по Дніпровському району служби у справах дітей ЗМР, в якому зазначила, що ОСОБА_5 , учениця 5-А класу проживає з матір`ю ОСОБА_1 .. Учениця на уроки в режимі онлайн не виходить, не навчається зовсім, домашні завдання не викладає. Батьки не цікавляться навчанням доньки.
Також, 14.12.2023 року директор Запорізької гімназії №104 Запорізької міської ради Департаменту освіти і науки Запорізької міської ради Територіального відділу освіти Дніпровського району звернулась з поданням до начальника відділу по Дніпровському району служби у справах дітей ЗМР, в якому просила встановити місцезнаходження дитини та повернення ОСОБА_6 до освітнього процесу.
Згідно пояснень ОСОБА_7 від 18.12.2023 року, останній представився батьком дитини ОСОБА_2 , хоча і відомості про нього в акті про народження відсутні, пояснив, що місцезнаходження матері та дитини йому невідоме.
З акту обстеження житлово-побутових умов проживання здобувача освіти ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,що проживає за адресою АДРЕСА_4 від 14.02.2024 року, встановлено, що родина на зв`язок не виходить, у житло комісія не була допущена, так як ніхто вдома не знаходився. За висновками комісії дитина терміново потребує допомоги від соціальної служби у зв`язку з тим, що сім`ю поки неможливо знайти, а саме за місцем проживання її немає.
19.02.2024 року директор Запорізької гімназії №104 Запорізької міської ради Департаменту освіти і науки Запорізької міської ради Територіального відділу освіти Дніпровського району, повторно, звернулась з поданням до начальника відділу по Дніпровському району служби у справах дітей ЗМР, в якому просила встановити місцезнаходження дитини та повернення ОСОБА_6 до освітнього процесу.
Згідно Акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину від 07.03.2024 року та листа КНП «Міська дитяча лікарня №5» ЗМР, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 була знайдена 07.03.2024 року у АДРЕСА_1 та доставлена до КНП «Міська дитяча лікарня №5» ЗМР.
Згідно копії Наказу №1124 від 20.03.2024 року про взяття на облік ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , взято на облік дитину, що перебуває у складних обставинах (проживання у сім`ї у якій батьки та особи, які їх заміняють, ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання дитини), малолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно характеристики на здобувачку освіти 6-А класу Запорізької гімназії №104 ЗМР, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період навчання проявила себе недисциплінованою, неорганізованою, має багато пропусків уроків. Мати ОСОБА_1 належного контролю за навчанням доньки не здійснює, вихованням своєї доньки не займається.
Відповідно до листа КНП «Міська дитяча лікарня №5» ЗМР від 18.03.2024 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 знаходиться під наглядом КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №9». Мати ОСОБА_1 з дитиною на прийоми не з`являється, станом здоров`я не цікавиться.
Відповідно до статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Згідно із ч.4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.
Відповідно до ч.5 ст. 19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
При цьому суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (ч. 6 ст. 19 СК України).
Згідно Висновку районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району Запорізької міської ради №17.01/01-27/516 про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,з метою захисту прав малолітньої доньки, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав громадянку ОСОБА_1 відносно малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Як вбачається з висновку з моменту влаштування дитини на повне державне забезпечення мати малолітньої жодного разу до органу опіки та піклування або медичного закладу з питань повернення дитини не зверталась.
Відповідно до статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.
Стаття 27 Конвеції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року передбачає, що батько(ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 3 , п. 2 ст.6 Конвенції про права дитини про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.
Відповідно до ч.4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою покладення на них відповідальності, передбаченої законом.
Статтею 157 СК України передбачено обов`язок того із батьків, хто проживає окремо від дитини, брати участь у її вихованні і право на особисте спілкування з нею.
Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Згідно з ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
У ст. 166 СК України визначено правові наслідки позбавлення батьківських прав.
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.
Під час розгляду справи встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо своєї дитини ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , дитиною не цікавиться, не надає матеріального утримання, участь у вихованні дитини не приймає, хоча таких перешкод їм ніхто не чинив.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, дають суду підстави вважати, що відповідачка свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, своєю винною поведінкою ухиляється від встановленого ст. 150 Сімейного Кодексу України обов`язку щодо виховання своїх дітей, піклування про їхнє здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, а тому відповідно до ст.164 Сімейного Кодексу України суд приходить до висновку, що відповідачку ОСОБА_1 слід позбавити батьківських прав відносно її малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Таким чином, з`ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним у справі доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському районі до ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
Згідно з ч.2, 3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно ст.182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 3196 грн. .
У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.
Суд вважає, що відповідачка, незважаючи на позбавлення її батьківських прав, зобов`язана утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, у зв`язку з чим суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини за рішенням суду.
Виходячи з принципу розумності та справедливості, з метою дотримання прав дитини, суд вважає необхідним стягнути з відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь особи чи установи, на утриманні якої буде знаходитись малолітня дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 02.07.2024 року і до досягнення дитиною повноліття.
На думку суду, такий розмір аліментів відповідає інтересам дітей та необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального їх розвитку, не поставить в скрутне матеріальне становище відповідачку, відповідає загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності.
Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову
Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Також, згідно зі ст.430 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до вимог ч.1ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки при зверненні до суду з заявою про захист прав малолітньої дитини, зокрема за подання позовної заяви про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, судовий збір позивачем не сплачувався, то суд з урахуванням ст.141 ЦПК України та ЗУ «Про судовий бір» вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.
Відповідно до ст.ст. 15, 18, 150, 155, 157, 164, 165, 166 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 1, 10,223, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -
Позов Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському районі до ОСОБА_1 , третя особа Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про позбавлення батьківських прав- задовольнити частково.
Позбавити батьківських прав громадянку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно малолітньої доньки ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь особи чи установи, на утриманні якої буде знаходитись малолітня дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 02.07.2024 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в сумі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.).
В іншій частині - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:
Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .
Суддя: Баруліна Т. Є.