ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року

м. Черкаси

Справа № 705/4716/20
Провадження № 22-ц/821/1117/24
Категорія: 311000000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В.

суддів: Фетісової Т.Л., Василенко Л.І.

за участю секретаря: Ярошенка Б.М.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

представник позивача: адвокат Дашицький Руслан Леонідович

відповідач: Комунальне підприємство «Уманьводоканал»

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30 квітня 2024 року (ухваленого під головуванням судді Піньковського Р.В. в приміщенні Уманського міськрайонного суду Черкаської області, повний текст рішення виготовлено 10 травня 2024 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Уманьводоканал» про скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності,-

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

30 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до КП «Уманьводоканал» про скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Позов обґрунтований тим, що з 01 вересня 2004 року і до останнього часу позивач безперервно працював на різних посадах в КП «Уманьводоканал» Уманської міської ради. Трудовий стаж у вказаному підприємстві складає понад 16 років. Протягом 16-річного періоду роботи він має ряд заохочень за сумлінне ставлення до своїх трудових обов`язків. Наказом від 19.09.2013 № 391 він був переведений на посаду головного інженера КП «Уманьводоканал», де працював понад сім років до останнього часу.

Згідно з наказом від 31.08.2020 № 274 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності головного інженера ОСОБА_1 » на нього накладено дисциплінарне стягнення у виді догани.

Згідно змісту оспорюваного наказу, на думку адміністрації КП «Уманьводоканал», йому оголошена догана за «…порушення трудової дисципліни, у зв`язку з неналежним виконанням посадових обов`язків в частині нездійснення контролю щодо вчасної ліквідації аварії 28.08.2020 на водоводі Біла Церква - Умань».

Проте, позивач вважає, що зміст оскаржуваного наказу не відповідає дійсним обставинам справи, є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки винесений всупереч вимогам ст. ст. 147 та 129 КЗпП України.

Так, 27 серпня 2020 року при обстеженні водоводу Біла Церква - Умань на території Жашківського району було виявлено виток води з трубопроводу. Цього ж дня, за результатами наради, ним, як головним інженером, було прийнято рішення щодо вжиття заходів з метою усунення аварії, а саме: викошування очерету, визначення місця аварії, та розчищення дренажної канави вручну, оскільки на місці проведення аварійних робіт проходить підземний кабель зв`язку, і лише після сходження води з місця проведення аварійних робіт можливо приступати до виконання інших робіт без зайвих затрат.

Ввечері 27 серпня 2020 року на його мобільний телефон зателефонував директор КП «Уманьводоканал» та повідомив про те, що ним особисто прийнято рішення про замовлення екскаватора на іншому підприємстві з метою проведення аварійних робіт на місці витоку води в Жашківському районі, без проведення підготовчих робіт.

Наступного дня, 28 серпня 2020 року, в обідній час, від диспетчера КП «Уманьводоканал» надійшло повідомлення про те, що у бригади, яка займається ліквідацією аварії, виник ряд проблем під час спроби усунення витоку води, а саме, закінчується бензин для мотопомпи, та вони не можуть визначити місце витоку води через те, що в місці проведення робіт не зійшла вода.

Він особисто виїхав на місце аварії, взявши із собою бензин для роботи мотопомпи, для оцінки ситуації та прийняття рішень щодо порядку дій для ефективної ліквідації аварії водоводу.

По прибуттю на місце аварії ним було встановлено, що внаслідок невиконання його розпорядження по розчищенню дренажної канави для відведення води з місця проведення робіт і, відповідно, виконання безпосередніх вказівок чинного керівника підприємства, екскаватор не міг виконати необхідний обсяг земляних робіт по ліквідації аварії безпосередньо на місці витоку через наявність води в місці виконання робіт.

Ним особисто на місці були дані розпорядження та здійснений контроль по розчистці дренажної канави для сходження води, що дасть можливість подальшого виконання та завершення ремонтних робіт, але для цього потрібен був час.

Враховуючи, що за оренду екскаватора здійснюється погодинна оплата, після його прибуття на місце аварії залишилось близько 4 годин світлового дня, потрібен був тривалий час для сходження води через дренажний канал, ним було прийнято рішення відправити екскаватор з місця виконання робіт.

Наголошує, що таке рішення було доцільним і правильним виходячи з обставин справи, що склались на місці аварії на той момент.

Стверджує, що про ситуацію та прийняття ним рішення він постійно доповідав в телефонному режимі керівнику підприємства.

Наступного дня, 29 серпня 2020 року, після того, як вода зійшла по дренажному каналу, було залучено інший, більш потужний екскаватор та аварію було повністю усунуто.

В понеділок 31 серпня 2020 року він написав письмове службове повідомлення про обставини усунення аварії та причини, по яким ліквідація аварії зайняла 2 дні. При цьому, порушення вимог жодного нормативного документу, порушення своїх посадових обов`язків ним допущено не було. Крім того, у його діях повністю відсутня вина, як у формі умислу, так і у формі необережності.

Цього ж дня, без вислуховування його думки, без вимоги до нього написати письмове пояснення, секретар КП «Уманьводоканал» в приймальній підприємства продемонструвала йому наказ про оголошення йому догани.

Так всупереч вимог ст .149 КЗпП України, при ознайомленні його із наказом секретарем підприємства, йому не було запропоновано надати письмові пояснення, що уже, на його думку, є підставою для скасування такого наказу.

Також позивач вважає свої дії та рішення під час ліквідації аварії водоводу раціональними, логічними, такими, що відповідали вимогам чинного законодавства про працю та вимогам його посадової інструкції. Під час ліквідації аварії свої посадові обов`язки він виконував сумлінно, залучення екскаватора в перший день, 28 серпня 2020 року, до відведення води, здійснювалося незалежно від його вказівок, та на його переконання, було недоцільним. Під час ліквідації аварії в період 27-29 серпня 2020 року він керувався виключно інтересами підприємства, інтересами мешканців міста Умані та вимогами трудового законодавства, відповідно, порушень трудової дисципліни з його боку допущено не було, а відтак, оспорюваний ним наказ від 31.08.2020 № 274 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності головного інженера ОСОБА_1 » є необґрунтованим, несправедливим, незаконним та підлягає скасуванню.

Звертає увагу суду, що є надуманим та явно не відповідає дійсності твердження в оскаржуваному наказі про нібито нездійснення ним контролю щодо вчасної ліквідації аварії, оскільки в той день він перебував особисто на місці аварії в Жашківському районі Черкаської області та здійснював контроль за проведенням ремонтних робіт. Також таке твердження адміністрації підприємства суперечить вимогам чинного трудового законодавства України та положенням його посадової інструкції.

Також вважає, що наказ не відповідає вимогам трудового законодавства, є формальним за змістом та наповненням, зокрема, у ньому не зазначено в чому конкретно полягає порушення ним трудових обов`язків. Крім цього, не вказано які саме статті та які пункти чинного законодавства про працю України, Правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства та його посадової інструкції, порушені. Оспорюваний наказ містить лише загальні формальні посилання на норми трудового законодавства, які не конкретизовані, а тому оспорюваний наказ підлягає до безумовного скасування.

У зв`язку з викладеним, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить суд постановити рішення, про визнання незаконним та скасування наказу від 31.08.2020 № 274 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності головного інженера ОСОБА_1 ».

Стягнути з КП «Уманьводоканал» Уманської міської ради судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30 квітня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції, зокрема, мотивовано тим, що з наданих та досліджених в судовому засіданні доказів вбачається невиконання позивачем без поважних причин своїх посадових обов`язків, що є достатньою підставою для накладення дисциплінарного стягнення. Відповідачем при цьому не було порушено процедуру накладення стягнення, працівнику було забезпечено можливість надати пояснення, яке викладено ним у «службовій» і на підставі отриманої інформації вчасно прийнято рішення про накладення дисциплінарного стягнення.

Суд не вбачав об`єктивних перешкод, що унеможливлювали б виконання ОСОБА_1 своїх посадових обов`язків щодо своєчасної ліквідації аварії 28.08.2020 на водоводі Біла Церква - Умань.

Посилання позивача на те, що наказ про накладення дисциплінарного стягнення не містить фактичних даних щодо суті порушення і його обставин, на думку суду, не можуть слугувати підставою для визнання наказу протиправним, оскільки у ньому наведені причини і надані документи, які обґрунтовують підстави накладення оспорюваного стягнення, у яких зазначені конкретні обставини допущеного порушення, які ОСОБА_1 відомі, з приводу яких ним надавалося пояснення, а тому не порушують його прав.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій 29 травня 2024 року, ОСОБА_1 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, вважаючи його необґрунтованим, постановленим при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, при неправильному застосуванні норм матеріального права та із порушенням норм процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга, зокрема, мотивована тим, що висновки суду першої інстанції про нездійснення ОСОБА_1 контролю за ліквідацією аварії, що мала місце 28.08.2020 року є помилковими з огляду на зібрані у справі докази, зокрема присутність головного інженера під час усунення аварії, що підтверджується також показами свідків, свідчення яких безпідставно не були взяті до уваги районним судом.

Також зауважує, що його правомірні дії під час ліквідації аварії на водоводі Біла Церква - Умань підтверджуються поясненнями спеціаліста Зеленського В.В. , який працював головним інженером на КП «Уманьводоканал» 33 роки, має вищу інженерно-технічну освіту за спеціальністю будівництво і експлуатація водопровідно-каналізаційних систем і мереж та який відповідає усім критеріям передбачених ст. 74 ЦПК України.

Крім того, особа, що подала апеляційну скаргу звертає увагу, що судом першої інстанції було порушено принцип презумпції невинуватості працівника при оцінці доказів, оскільки обов`язок доказування правомірності застосування дисциплінарного стягнення покладається на відповідача.

Відзив на апеляційну скаргу до Черкаського апеляційного суду не надходив.

Фактичні обставини справи

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з 01 вересня 2004 року прийнято на роботу до КП «Уманьводоканал», що підтверджується записами у трудовій книжці НОМЕР_1 , розпочатої 07.08.1986.

Згідно з Наказом від 19.09.2013 року №391 ОСОБА_1 переведено на посаду головного інженера КП «Уманьводоканал».

Згідно наказу № 274 від 31 серпня 2020 року підписаного директором КП «Уманьводоканал» Ю.М. Токаревим, ОСОБА_1 , головному інженеру КП «Уманьводоканал», оголошено догану за порушення трудової дисципліни у зв`язку з неналежним виконанням посадових обов`язків в частині нездійснення контролю щодо вчасної ліквідації аварії 28.08.2020 на водоводі Біла Церква - Умань. З вказаним наказом ОСОБА_1 ознайомлений 31.08.2020, що підтверджується його підписом у наказі, копію наказу він отримав 01.09.2020. Крім того, ОСОБА_1 у наказі зробив запис про те, що наказ вважає безпідставним, неаргументованим, у зв`язку з чим буде звертатися до комісії по трудових спорах та суду.

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Проте, наведеним положенням закону рішення суду першої інстанції в повній мірі не відповідає, з огляду на наступне.

Так, предметом спору у даній справі є наказ директора КП «Уманьводоканал» Токарева Ю.М. № 274 від 31 серпня 2020 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності головного інженера ОСОБА_1 ».

Обраний позивачем спосіб захисту свого цивільного права не суперечить положенням ст. 16 ЦК України.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Згідно зі статтею 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Відповідно до статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. За відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Порядок застосування дисциплінарних стягнень визначено статтею 149 КЗпП України.

Так, відповідно до частин першої, другої статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення, при цьому, за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган в силу частини третьої статті 149 КЗпП України повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Тобто до порядку застосування дисциплінарного стягнення встановлені такі обов`язкові вимоги: виявлення дисциплінарного проступку; отримання від порушника письмового пояснення; додержання строків накладення дисциплінарного стягнення - один місяць із дня виявлення дисциплінарного проступку і шість місяців із дня його вчинення працівником; видання власником наказу чи розпорядження про застосування дисциплінарного стягнення; доведення наказу (розпорядження) під розписку до відома працівника.

При розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності є обґрунтованим, оскільки в наказі зазначено: за які порушення накладено дисциплінарне стягнення, зазначено докази, які підтверджують вказані порушення, та містяться підстави накладення дисциплінарного стягнення.

Проте, колегія суддів з таким висновком погодитись не може з огляду на таке.

Встановлено, що ОСОБА_1 згідно з Наказом від 19.09.2013 року №391 переведено на посаду головного інженера КП «Уманьводоканал».

Згідно наказу № 274 від 31 серпня 2020 року, підписаного директором КП «Уманьводоканал» Ю.М. Токаревим, ОСОБА_1 , головному інженеру КП «Уманьводоканал», оголошено догану за порушення трудової дисципліни у зв`язку з неналежним виконанням посадових обов`язків в частині нездійснення контролю щодо вчасної ліквідації аварії 28.08.2020 на водоводі Біла Церква - Умань.

Як вбачається із оскаржуваного Наказу, підставою для його постановлення було зазначено ст. 139,147-1,148,149 КЗпП України та посадову інструкцію.

Однак, на переконання колегії суддів, наказ про накладення на позивача дисциплінарного стягнення не відповідає вимогам трудового законодавства, зокрема у ньому не зазначено, в чому конкретно полягає порушення позивачем трудових обов`язків з посиланням на конкретні пункти посадової інструкції.

Посадова інструкція головного інженера, яка міститься в матеріалах справи (том 1, а.с. 41-44), не може братись судом до уваги, оскільки остання затверджена Директором КП «Уманьводоканал» 04 травня 2017 року, в той час як ОСОБА_1 призначено на посаду головного інженера у 2013 році. Крім того, дана посадова інструкція не містить будь-яких відміток про те, що ОСОБА_1 ознайомлений з нею після її затвердження. Інша посадова інструкція головного інженера, з якою належним чином був ознайомлений позивач, в матеріалах справи відсутня. Відтак, колегія суддів не знаходить обгрунтованих підстав стверджувати про порушення ОСОБА_1 трудових обов`язків, зокрема, щодо неналежного виконання посадових обов`язків в частині нездійснення контролю щодо вчасної ліквідації аварії 28.08.2020 на водоводі Біла Церква - Умань.

Саме лише посилання на посадову інструкцію у оскаржуваному наказі, без зазначення конкретних пунктів, якими передбачені безпосередні обов`язки працівника, які на переконання роботодавця не були виконані (або неналежно виконані) не є обгрунтованою підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності.

Крім того, судова колегія вважає слушними доводи позивача про те, що всупереч ст. 149 КЗпП України, роботодавець не запропонував ОСОБА_1 надати свої пояснення з приводу ситуації, яка склалась 28.08.2020 року.

За приписами ст. 149 КЗпП України на роботодавця покладено обов`язок з отримання від порушника трудової дисципліни письмових пояснень. Однак, суд першої інстанції, помилково вважав, що службова записка ОСОБА_1 від 31.08.2020 року є письмовими поясненнями, у розумінні ст. 149 КЗпП України, оскільки службова записка - це документ, в якому інформують керівництво про ситуацію, що склалася, факти, які мали місце, виконання роботи тощо. Тоді як, пояснювальна записка - це документ, в якому розкриваються причини певного факту, події, вчинку, мотиви його вчинення.

Таким чином, ці два поняття не є тотожними та несуть в собі різне смислове навантаження.

В даному випадку, роботодавець не надавши працівнику можливості для викладення своїх пояснень, обгрунтувань з приводу ситуації, яка склалась 28.08.2024 року з ліквідації аварії 28.08.2020 на водоводі Біла Церква - Умань, передчасно прийшов до висновку про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частини перша, друга статті 89 ЦПК України).

Врахувавши вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання наказу незаконним та його скасування, оскільки не підтверджено належними та допустимими доказами вину працівника в порушенні трудової дисципліни, не надано належних, достовірних та достатніх доказів, що дають підстави в своїй сукупності дійти висновку про правомірність накладеного на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Судом першої інстанції невірно застосовані норми матеріального права, що призвело до ухвалення помилкового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, яке не може залишатися в законній силі та підлягає скасуванню.

Відповідно до положень ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Частиною 13 статті 141 ЦПК України передбачено: якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що понесені судові витрати позивачем у суді першої та апеляційної інстанцій слід стягнути з КП «Уманьводоканал» на користь ОСОБА_1 у розмірі 2102 грн., з яких: 840,80 грн. - судовий збір, сплачений при подачі позову; 1261,20 грн. - судовий збір, який підлягав сплаті до суду апеляційної інстанції (840,80*150%).

Керуючись ст.ст. 141, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Уманьводоканал» про скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності - скасувати та ухвалити нове.

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати Наказ директора Комунального підприємства «Уманьводоканал» Уманської міської ради Токарева Ю.М. від 31.08.2020 № 274 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності головного інженера ОСОБА_1 ».

Стягнути з Комунального підприємства «Уманьводоканал» Уманської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2102 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді Т.Л. Фетісова

Л.І. Василенко

/повний текст постанови суду виготовлено 16 жовтня 2024 року/