ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9624/24 Справа № 175/5292/21 Суддя у 1-й інстанції - Дараган Л. В. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
УХВАЛА

17 жовтня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді-доповідача Барильської А.П. розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді у цивільній справі №175/5292/21 за позовом Асоціації Власників житлових будинків Золоті ключі до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Асоціації Власників житлових будинків Золоті ключі про визнання правочину Асоціації про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на підставі листа від 22 листопада 2021 року і позовної заяви від 02 грудня 2021 року недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дніпровського апеляційного суду перебуває апеляційна скарга ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2024 року про відмову у роз`ясненні рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 січня 2023 року та на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2024 року про відмову у роз`ясненні рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 січня 2023 року у цивільній справі №175/5292/21 за позовом Асоціації Власників житлових будинків Золоті ключі до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Асоціації Власників житлових будинків Золоті ключі про визнання правочину Асоціації про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на підставі листа від 22 листопада 2021 року і позовної заяви від 02 грудня 2021 року недійсним.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 жовтня 2024 року визначено новий склад колегії суддів: головуючий суддя Барильська А.П., судді: Красвітна Т.П., Космочевська Т.В.

14 жовтня 2024 справу передано головуючому судді.

12 жовтня 2024 року ОСОБА_1 , за допомогою системи Електронний суд надав заяву про відвід головуючого судді Барильської А.П. 14 жовтня 2024 року дану заяву було зареєстровано та 15 жовтня 2024 року передано головуючому судді.

В обґрунтування заявленого відводу заявник посилається на те, що суддя Барильська А.П. не може приймати участь в розгляді справи, оскільки нею в складі колегії суддів: головуючий суддя Демченко Е.Л., судді: Барильська А.П., Красвітна Т.П., ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 06 червня 2024 року, було задоволено самовідвід колегії суддів, що унеможливлює участь цих суддів в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення.

Так, статтями 40 та 41 ЦПК України обумовлено порядок вирішення заявленого відводу і самовідводу та наслідки їх задоволення.

Відповідно до ст.40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу та заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Вирішуючи питання обґрунтованості поданої ОСОБА_1 заяви про відвід судді, апеляційний суд виходить з наступного.

Статтями 36-39 ЦПК України передбачено підстави для відводу та самовідводу.

Законом України «Про судоустрій і статус суддів» визначені умови виконання професійних обов`язків суддів та правові засоби, за допомогою яких забезпечується реалізація конституційних гарантій самостійності судів та незалежності суддів.

Статтею 6 цього Закону встановлено заборону втручання в здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповагу до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання й поширення інформації в будь-якій формі з метою завдання шкоди авторитету суддів чи впливу на безсторонність суду.

Як зазначено в статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, метою забезпечення незалежності судової влади є гарантування кожній особі основоположного права на розгляд справи справедливим судом тільки на законній підставі та без будь-якого стороннього впливу.

Наявність безсторонності, відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі.

Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду (рішення Європейського Суду з прав людини «Білуха проти України»).

Також ЄСПЛ зазначив, що наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу. Щодо суб`єктивного критерію, то презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного.

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Це означає, що при з`ясуванні питання про те, чи існують законні підстави для побоювання щодо відсутності безсторонності у певного судді, позиція заявника має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути ці побоювання об`єктивно виправдані «справа Гаусшильдта» (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188).

Крім цього, сумніви мають бути застосовані на фактичних обставинах, а не на припущеннях про можливий розвиток подій.

Таким чином, враховуючи відсутність жодних, перелічених у ст.ст.36-37 ЦПК України, підстав для відведення головуючого судді Барильської А.П., встановлену заборону втручання в здійснення правосуддя, вплив на суддю у будь-який спосіб, суд вважає, що заявлений відвід є необґрунтованим, у зв`язку з чим, відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України, питання про відвід судді підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 37, 39, 40, 381 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Визнати відвід, заявлений ОСОБА_1 , головуючому судді Барильській А.П., необґрунтованим.

Для вирішення питання про відвід передати справу №175/5292/21 за позовом Асоціації Власників житлових будинків Золоті ключі до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Асоціації Власників житлових будинків Золоті ключі про визнання правочину Асоціації про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на підставі листа від 22 листопада 2021 року і позовної заяви від 02 грудня 2021 року недійсним до канцелярії суду, для визначення судді у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя А.П. Барильська