Провадження № 2/727/294/24
УХВАЛА

про роз`єднання позовних вимог

30 січня 2024 року Шевченківський районного суду м. Чернівці, в складі: головуючого суддя Слободян Г.М., секретар судового засідання Костенюк О.І., розглянувши у відкритому с удовому засіданні, клопотання від 29.01.2024 року представника позивача, адвоката Зайцевої О. в інтересах позивача ОСОБА_1 про роз`єднання позовних вимог в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя,- ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя, в якому просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , а також поділити між ними спільне, набуте за період шлюбу майно.

В порядку ч. 8 ст. ст. 187 ЦПК України судом отримані відомості щодо місця проживання відповідача.

В скерованих до суду заявах сторони, в їх інтересах представники не заперечували проти розгляду клопотання за їх відсутності.

Суд вивчивши доводи викладені у клопотанні, зважає на наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги). Частиною 6 ст. 188 ЦПК України передбачено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства. Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ст. 11 ЦПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 15 постанови від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`єднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог може мати місце лише за умови, що їх сумісний розгляд ускладнює вирішення справи. У разі роз`єднання позовів підставою для провадження щодо вимог, виділених у самостійне провадження, є ухвала суду про роз`єднання позовів і копія пред`явленого позову.

Заявлені позивачем вимоги не є однорідними чи похідними одна від одної, тобто, вирішення позовних вимог про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя не залежить від вирішення одна від одної.

Крім того, розгляд позовних вимог про поділ спільного майна подружжя в порядку загального позовного провадження, а розірвання шлюбу в порядку спрощеного позовного провадження.

За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність роз`єднання позовних вимог, заявлених ОСОБА_1 у самостійні провадження, виділивши з даної справи вимоги про розірвання шлюбу, оскільки їх сумісний розгляд ускладнить вирішення справи.

Керуючись ст. 2,4,11,13, 188, 353 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника позивача 0 задовольнити.

Роз`єднати, поєднані в одному провадженні позовні вимоги за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя.

Залишити у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ спільного майна подружжя - єдиний унікальний № 727/12703/23.

Цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу передати до канцелярії Шевченківського районного суду м. Чернівці для реєстрації та присвоєння провадженню нового унікального номеру.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Слободян Г.М.