Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.10.2024 Справа №607/6931/24 Провадження №2/607/1927/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Ромазана В.В.

за участю секретаря Бумба М.І.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 звернувся в суд із позовом до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позовних вимог позивачем викладено обставини, що 09.11.2023 о 11.10 ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «PEUGEOT 301», р.н. НОМЕР_1 та рухаючись вулицею Бродівська с. Біла Тернопільського району, навпроти будинку №62 порушуючи вимоги п.п. 2.3 (б), 10.3. ПДР України при перестроюванні на суміжну смугу руху не надав дороги та допустив зіткнення з автомобілем марки «VOLKSWAGEN Golf GTI», р.н. НОМЕР_2 , який рухався нею в попутному напрямку під керуванням ОСОБА_4 , унаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

23.11.2023 рішенням Тернопільського міськрайонного суду ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП

(справа № 607/22717/23).

ОСОБА_2 є власником автомобіля PEUGEOT 301, р.н. НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_3 від 25.01.2018.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , як власника вказаного транспортного засобу, застрахована полісом ПАТ «Страхова компанія «УСГ» № EP-213099935.

26.01.2024 ПАТ «Страхова компанія «УСГ» перерахувала на картковий рахунок позивача ОСОБА_4 гроші в сумі 160 000 грн., в якості страхової виплати згідно полісу № ЕР-213099935.

27.12.2023 судовим експертом виконано висновок експерта за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи № 182/12/23, відповідно до якого вартість матеріального збитку спричинено власнику автомобіля марки «VOLKSWAGEN Golf GTI» р.н. НОМЕР_2 , внаслідок ДТП, яка мала місце 09.11.2023 станом на час ДТП, лише при зовнішньому візуальному обстеженні (без проведення необхідних технологічних-інструментальних, діагностичних дефектовок деталей/механізмів/вузлів/агрегатів і вимірів) становить 382 006 грн. 77 коп.

Виходячи з розміру матеріального збитку визначеного судовим експертом (382 006 грн. 77 коп.) та розміру страхової виплати здійсненої позивачу ПАТ «Страхова компанія «УСГ» (160 000 грн.), залишається не виплаченою позивачу сума майнової шкоди, завданої унаслідок ДТП та пошкодження автомобіля VOLKSWAGEN Golf GTI, р.н. НОМЕР_4 в розмірі 222 000 грн. (382 006,7 - 160 000 = 222 006,7 грн., що округлено в сторону меншого 222 000 грн.).

У зв`язку з недосягненням згоди щодо досудового врегулювання спору, з підстав викладених у позові, позивач просить позов задовольнити та стягнути з відповідача ОСОБА_2 в свою користь шкоду в розмірі 222000 грн., а також судові витрати.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник відзиву на позов не подавали.

Ухвалою від 08.04.2024 у даній справі відкрито провадження, ухвалено провести її розгляд у порядку загального позовного провадження.

07.06.2024 протокольною ухвалою у даній справі закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті.

Представник позивача, адвокат Шуляр Б.О. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав повністю та просить суд їх задовольнити з підстав наведених у позові.

Відповідач та його представник адвокат Чапаєва Г.М. в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечили та просили відмовити в повному обсязі, оскільки вважають, що розмір заподіяної шкоди визначений експертом без урахування того, що транспортний засіб, яким керував позивач уже був пошкоджений до ДТП, а ціни на запасні частини, які зазначені експертом у калькуляції та є необхідними для відновлення транспортного засобу є завищеними та не відповідають ринковим.

Перевіривши, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази, суд дійшов наступного висновку, виходячи з фактичних обставин справи, мотивів та застосованих норм права.

Суд, встановив, що 09.11.2023 о 11.10 ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «PEUGEOT 301», р.н. НОМЕР_1 та рухаючись вулицею Бродівська с. Біла Тернопільського району, навпроти будинку №62 порушуючи вимоги п.п. 2.3 (б), 10.3. ПДР України при перестроюванні на суміжну смугу руху не надав дороги та допустив зіткнення з автомобілем «VOLKSWAGEN Golf GTI», р.н. НОМЕР_2 , який рухався нею в попутному напрямку під керуванням ОСОБА_4 , унаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

23.11.2023 постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в справі №607/22717/23, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Судом з`ясовано, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , як власника вказаного транспортного засобу, на момент дорожньо-транспортної пригоди була забезпечена полісом №213099935 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 26.01.2023.

Відповідно до зазначеного полісу №213099935 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 26.01.2023, забезпечено транспортний засіб марки «Peugeot 301» д.н.з. НОМЕР_1 страховиком ПАТ «СК «УСГ» з 00:00 29.01.2023 по 28.01.2024 включно, страхувальником у якому виступав ОСОБА_2 , зокрема, за шкоду заподіяну майну на суму 160 000 грн., франшиза у якому складає 0 грн.

26.01.2024 ПАТ «Страхова компанія «УСГ» перерахувала на картковий рахунок потерпілого ОСОБА_4 кошти в сумі 160 000 грн., в якості страхової виплати згідно зазначеного полісу № 213099935, що стверджується випискою АТ «Приватбанк».

Згідно висновку експерта №182/12/23 від 27.12.2023, судовим експертом ОСОБА_5 виконано проведення транспортно-товарознавчої експертизи, відповідно до якого вартість матеріального збитку спричинено власнику автомобіля марки «VOLKSWAGEN Golf GTI» (FL) 2.0 TFSi 210HP AT 5dr, p.. НОМЕР_2 , внаслідок ДТП, яка мала місце 09.11.2023 станом на час ДТП, лише при зовнішньому візуальному обстеженні (без проведення

необхідних технологічних-інструментальних, діагностичних дефектовок деталей/механізмів/вузлів/агрегатів і вимірів) ймовірно становить: «У» = 382 006 грн. 77 коп.

Будучи допитаним в судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_5 підтвердив складений ним висновок у повному обсязі. При цьому, на запитання суду зазначив, що ним при визначенні матеріального збитку транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN Golf GTI» (FL) 2.0 TFSi 210HP AT 5dr, p.. НОМЕР_2 було враховано, що він має сліди відновлення трьох та більше деталей кузова, тобто раніше уже відновлювався, що вплинуло на відсоток зміни колісного транспортного засобу, про що було зазначено у висновку. Крім цього, вказав, що ремонтну калькуляцію №182/12/23 від 27.12.2023, що є її невід`ємною частиною означеного висновку, було здійснено за допомогою автоматизованої системи «Audatex».

Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Позивач як на підставі заявлених вимог посилається на те, що слід стягнути з відповідача на його користь шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, оскільки через виплату страхового відшкодування до нього перейшло право вимоги до відповідача в межах фактичних витрат за договором майнового страхування.

Суд погоджується з такими аргументами позивача, виходячи з наступних норм права, які підлягають застосуванню та мотиви їх застосування.

У відповідності до ч. 1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Спеціальним законом, який регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, є Закон №1961-ІV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону (стаття 2).

Згідно до п.1.4 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», особи, відповідальність яких застрахована, - це страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.

У відповідності до п.1.3 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальника (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі Закону), страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом зазначеного Закону (статті 9, 22-31, 35, 36), настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в стому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Пунктом 36.1. ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний: у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Як передбачає ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Згідно з п.п.2,3 ч. 1 ст. 988 ЦК України передбачено, що страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору.

Відповідно до ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Згідно із п. 59 додатку 6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затверджена наказом Міністерства юстиції України та Фонду Державного майна України від 24.11.2003 р. № 142/5/2092 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 р. за N 1074/8395 із змінами та доповненнями, до переліку рекомендованих нормативно-правових актів, методичної, довідкової літератури та комп`ютерних баз даних з програмним забезпеченням для складання кошторису відновлювального ремонту включені комп`ютерні програми для складання кошторису відновлювального ремонту КТЗ іноземного виробництва "Audatex М21", "Audatex М95", "AudaShare" - Німеччина.

Судом встановлено, що 26.01.2024 ПАТ «Страхова компанія «УСГ», яка є страховиком, перерахувала на картковий рахунок ОСОБА_4 , як потерпілому у вказаній ДТП грошові кошти в сумі 160 000 грн., в якості страхової виплати згідно полісу № 213099935.

Згідно висновку експерта №182/12/23 від 27.12.2023, судовим експертом ОСОБА_5 виконано проведення транспортно-товарознавчої експертизи, відповідно до якого вартість матеріального збитку спричинено власнику КТЗ «VOLKSWAGEN Golf GTI (FL)» 2.0 TFSi 210HP AT 5dr, p.. НОМЕР_2 , внаслідок ДТП, яка мала місце 09.11.2023 станом на час ДТП, лише при зовнішньому візуальному обстеженні (без проведення

необхідних технологічних-інструментальних, діагностичних дефектовок деталей/механізмів/вузлів/агрегатів і вимірів) ймовірно становить: «У» = 382 006 грн. 77 коп.

Зважаючи на те, що страховик - ПАТ «СК «УСГ» відшкодовує на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну згідно полісу №213099935 у розмірі 160 000 гривень, а, тому, з врахуванням виплаченого страхового відшкодування, розмір невідшкодованої матеріальної шкоди позивачу становить 222 006,77 грн.

Також, згідно ремонтної калькуляції, яка є додатком до транспортно-товарознавчої експертизи за №182/12/23 від 27.12.2023, вартість робіт з урахуванням зношення запчастин становить 382 006,77 грн.

В постанові Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року в справі №755/7666/19 (провадження №61-10010св20) колегією суду зроблено наступний висновок: «під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою».

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691 цс 15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Аналогічні по суті висновки, викладено Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц (провадження № 61-1156св 18), від 13 червня 2019 року у справі № 587/1080/16-ц (провадження № 61-20762св18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 370/2787/18 (провадження № 61-11244св19), від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/4696/16-ц (провадження № 61-30908св18), від 21 лютого 2020 року у справі № 755/5374/18 (провадження № 61-14827св19) та від 22 квітня 2020 року у справі № 756/2632/17 (провадження № 61- 12032св19) Постанова Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року в справі №755/7666/19 (провадження №61-10010св20)

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Винуватець відповідає за завдану шкоду, якщо вона перевищує розмір страхової суми або відноситься до сум, які страховик не повинен відшкодовувати.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Частиною другою статті 22 ЦК збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Разом з тим, суд зазначає, що власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. Якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди не була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то у такому разі майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, у загальному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, шляхом стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у межах заявлених позивачем позивних вимог в розмірі 222 000 грн. та стягнення. При цьому, суд відкидає твердження сторони відповідача про те, що експертом при визначенні розміру шкоди не було враховано, що пошкоджений транспортний засіб раніше уже ремонтувався, оскільки такі твердження спростовано поясненнями судового експерта ОСОБА_5 відповідно до яких ним при визначенні матеріального збитку враховувалось те, що КТЗ мало сліди відновлення трьох та більше деталей кузова, що вплинуло на відсоток зміни колісного транспортного засобу, про що було зазначено у висновку експерта №182/12/23 від 27.12.2023. Крім цього, суд також відкидає твердження сторони позивача про те, що визначення вартості деталей у ремонтній калькуляції експертом є завищеною, оскільки така вартість визначалась автоматично за допомогою системи «Audatex», що відповідало пункту 59 додатку 6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затверджена наказом Міністерства юстиції України та Фонду Державного майна України від 24.11.2003 р. № 142/5/2092 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 р. за N 1074/8395 із змінами та доповненнями.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України за рахунок відповідача позивачу слід відшкодувати понесені судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 2220 грн., який був сплачений позивачем при поданні позову до суду.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 352-355 ЦПК України, ст. ст. 1166, 1987, 1988, 1191, 1192, 1194 ЦК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 у користь ОСОБА_4 222 000 (двісті двадцять дві тисячі) грн. 00 коп. заподіяної матеріальної шкоди, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також 2220 (дві тисячі двісті двадцять) грн. сплаченого судового збору при зверненні із позовом в суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання

апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Судове рішення у повному обсязі складено 11 жовтня 2024.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан