КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 759/1077/19 Головуючий у 1 інстанції: Єросова І.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Кафідової О.В., Оніщука М.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Єрмака Олега Віталійовича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 17 червня 2024 року про повернення без розгляду заяви ОСОБА_1 про звільнення від заборгованості зі сплати аліментів у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів,-

в с т а н о в и в:

В квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про звільнення на підставі положень ст. 435 ЦПК України від сплати на користь ОСОБА_2 заборгованості по аліментах у розмірі 166860,00 грн., яка визначена постановою Київського апеляційного суду від 25 лютого 2021 року Зазначав, що його майновий стан істотно погіршився, а тому відсутня можливість сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Наразі визначений постановою Київського апеляційного суду від 25 лютого 2021 року розмір аліментів в півтора рази перевищує розмір його доходів, на майно накладений арешт, що унеможливлює сплату аліментів в повному обсязі.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 27 листопада 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від заборгованості зі сплати аліментів відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 29 квітня 2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Святошинського районного суду м.Києва від 27 листопада 2023 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 17 червня 2024 року заяву ОСОБА_1 повернуто без розгляду. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20750,00 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про звільнення ОСОБА_1 від заборгованості зі сплати аліментів у ВП НОМЕР_1, що стягуються на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , згідно постанови Київського апеляційного суду від 25 лютого 2021 року у розмірі 166860,00 грн. На думку апелянта, виходячи із аналогії права, питання про часткове звільнення від сплати аліментів має розглядатися виключно у порядку, визначеному для питань, пов`язаних із виконанням судових рішень. А тому у суду першої інстанції були відсутні підстави для повернення без розгляду заяви ОСОБА_1 про звільнення від заборгованості зі сплати аліментів. Також суд першої інстанції безпідставно стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу.

Представник ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 . Просить оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебувала справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 10 серпня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року рішення Святошинського районного суду міста Києва від 10 серпня 2020 року скасовано та ухвалено нове. Позов ОСОБА_2 задоволено частково. Змінено визначений судовим наказом Святошинського районного суду міста Києва від 17 липня 2018 року у справі № 759/10771/18 розмір аліментів та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі у розмірі 15 000 грн. щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_1 подав заяву про звільнення його від заборгованості у розмірі 166860,00 грн. зі сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , посилаючись на істотне погіршення майнового стану та відсутність можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для повернення без розгляду заяви ОСОБА_1 . Також суд стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 20750,00 грн. у відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу.

В повному обсязі колегія судді з судовим рішенням погодитись не може.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 ініціював питання про звільнення від сплати заборгованості по аліментах на користь ОСОБА_2 на підставі положень ст. 435 ЦПК України.

Разом з тим, ст. 435 ЦПК України регламентовані питання відстрочення і розстрочення виконання, зміни чи встановлення способу і порядку виконання рішення суду.

Частиною 1 вказаної статті визначено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Вказана норма не передбачає можливість зменшення заборгованості зі сплати аліментів чи звільнення платника від сплати заборгованості зі сплати аліментів повністю або частково за відповідною заявою в порядку вирішення питань, пов`язаних із виконанням содових рішень.

Відповідно до положень ст. 197 СК України, ч. 4 ст. 273 ЦПК України повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише на підставі позову платника аліментів. На зазначене це також вказав і апеляційний суд в постанові від 09 лютого 2021 року по даній справі.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для повернення без розгляду заяви ОСОБА_1 . Посилання апелянта, що часткове звільнення від сплати аліментів має розглядатися виключно за правилами розгляду питань, пов`язаних із виконанням судових рішень суперечать положеннях ст. 197 СК України, ч. 4 ст. 273 ЦПК України.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу. Заява ОСОБА_1 по суті не розглядалася і була повернута, а ОСОБА_2 не доведено, що понесення нею витрат на правничу допомогу було пов`язане із необґрунтованими діями заявника, що за змістом ст.ст. 141, 142 ЦПК України виключає можливість компенсації витрат на правничу допомогу інших учасників справи.

Враховуючи викладене, ухвала Святошинського районного суду м. Києва від 17 червня 2024 року підлягає скасуванню в частині стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат на правничої допомоги у розмірі 20750,00 грн., з ухваленням в цій частині нового судового рішення про відмову у стягнення вказаних витрат.

В іншій частині ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Єрмака Олега Віталійовича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 17 червня 2024 року в частині стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат на правничої допомоги у розмірі 20750,00 грн. скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Відмовити в стягненні із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу в розмірі 20750,00 грн.

В іншій частині ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 17 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Кафідова О.В.

Оніщук М.І.