Справа № 526/345/24
Провадження № 2-з/526/1/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2024 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді Максименко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гадяч заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

29 січня 2024 року ОСОБА_1 через представника адвоката Хоруженка С. Г. звернувся до суду з позовом до ТОВ «Бізнес Позика», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Гуріна Тетяна Вікторівна при визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Також, 29 січня 2024 року до суду звернувся ОСОБА_1 через представника адвоката Хоруженка С. Г. із заявою про забезпечення позову в якій зазначає, що 14.01.2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем вчинено виконавчий напис № 4357 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика», заборгованості в розмірі 42 731 грн. по якому здійснюються відрахування із його доходів. У зв`язку із цим існує ризик того, що до моменту вирішення справи в суді приватним виконавцем буде вже проведене стягнення коштів, а отже невжиття заходів забезпечення позову може призвести до того, що у випадку задоволення позову для відновлення прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, необхідно буде докласти значних зусиль.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Суд, вивчивши доводи поданої заяви про забезпечення позову та долучені документи, оцінивши наведенні заявником підстави для вжиття заходів забезпечення позову, приходить до наступного.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до п.п. 1, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За змістом п.4 вказаної вище Постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Пунктом 7 вказаної постанови передбачено, що ухвала про забезпечення позову постановляється в порядку, визначеному ст.209 ЦПК, і повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановленні ухвали.

Судом встановлено, що 14.01.2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем вчинено виконавчий напис № 4357 про стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь ТОВ «Бізнес Позика» в розмірі 42 731 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гуріною Т. В. від 18.09.2023 ВП №68574432 звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 з метою примусового виконання виконавчого напису № 4357 від 14.01.2022 приватного нотаріуса Бригіди В. О.

Спірний виконавчий напис нотаріуса знаходиться на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гуріної Т. В. До заяви про забезпечення позову додана постанова від 18.09.2023 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Аналізуючи вищевикладені обставини, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між заходом забезпечення позову і предметом майбутньої позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходу, який заявник просить вжити в порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд приходить до висновку про задоволення заяви позивача про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса № 4357 від 14.01.2022, який перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гуріної Т.В. (ВП №68574432).

Суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення на підставі виконавчого напису може утруднити виконання рішення суду у випадку прийняття його на користь позивача і призвести до негативних наслідків для позивача, тому необхідно зупинити стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, оскільки такий спосіб забезпечення позову відповідає вимогам закону, що буде достатнім та співмірним заходом забезпечення позову відповідно до позовних вимог ОСОБА_1 .

За наведених обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.149-150, 153,157 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

- заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Зупинити виконавчі дії по виконавчому провадженню ВП №68574432, що перебуває в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гуріної Тетяни Вікторівни, з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса від 14.01.2022, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, що зареєстрований за № 4357 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика», заборгованості в розмірі 42 731 грн до вирішення по суті справи про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Копію ухвали суду для виконання направити до відповідних компетентних органів.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а в даному випадку: Гадяцький районний суд Полтавської області.

Дані стягувача: ТОВ «Бізнес Позика», , адреса: 03150, вул. Генерала Алмазова,13, оф.524 , м. Київ.

Дані боржника: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Головуюча: Л. В. Максименко