Справа № 571/808/24
Провадження № 2/571/205/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2024 року с-ще Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області, в складі судді одноособово Комзюк А.Ф., за участю секретаря судового засідання Гордійчук Т.О., представника позивача-адвоката Ковташа В.Д. (в режимі відеоконференції), представника відповідача-адвоката Кисельової М.І. (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_2 , яка продовжує навчання.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 11.01.2008 шлюб між нею та Відповідачем розірвано, про що відділом ДРАЦС Рокитнівського РУЮ у Рівненській області зроблено актовий запис під №2. Після розірвання шлюбу їй присвоєно прізвище « ОСОБА_4 ».

28.07.2015 зареєстрований інший шлюб, про що відділом ДРАЦС Рокитнівського РУЮ у Рівненській області зроблено актовий запис під №53. Після укладання нового шлюбу позивачу присвоєно прізвище « ОСОБА_5 ».

Від першого шлюбу із Відповідачем мають спільну дитину - дочку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області по справі №2-605 її позов до Відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини задоволено. Даним рішенням Відповідача зобов`язано сплачувати аліменти на її користь на утримання дочки до досягнення останньою повноліття. На виконання вказаного рішення, судом видано виконавчий лист №2-605 від 07.09.2006.

На підставі вказаного виконавчого листа, Рокитнівським районним відділом ДВС 10.09.2006 відкрите виконавче провадження під №12692541 про стягнення аліментів з Відповідача в розмірі 30% щомісячно.

05.04.2024 дочці ОСОБА_2 виповнилося 18 років, тобто вона досягла повноліття. Разом з тим, станом на даний час дочка навчається на першому курсі філологічного факультету (заочної (платної) форми навчання) за спеціальністю «філологія» у Рівненському державному гуманітарному університеті у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги.

На даний час попереднє рішення суду про стягнення аліментів втратило свою дію, підстави сплати аліментів для Відповідача відсутні, у зв`язку з чим вона вимушена звернутися до суду із даним позовом.

Позивач вказує, що дочка ніде не працює, а тому власних доходів не має, стипендії не отримує. Форма навчання платна, вони сплачують за це кошти. Згідно п.1 розділу III Договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців №72-48 2023, загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 90 000 гривень за 2023-2024 навчальний рік.

У зв`язку з навчанням дочка потребує грошей на одяг, літературу, оргтехніку, харчування, переїзди, тимчасовий найм житла та інше. Водночас дочка має захворювання очей та щитовидної залози, що передбачає купівлю ліків, проведення лабораторних досліджень та відвідування лікарів. Дочка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні . Позивач ніде не працює, сталих та регулярних доходів не має, а тому забезпечити належним чином їхню дитину за рахунок власних коштів не може.

Відповідач працює на роботі на посаді вчителя початкових класів в Томашгородському ліцеї №2 Рокитнівської селищної ради. Відповідач також має у своєму володінні транспортний засіб, який не зареєстрований за останнім в установленому законом порядку. Він має у власності свій житловий будинок. проживає сам, на утриманні іншої жінки та дітей не має. Батьки відповідача є пенсіонерами та мають щомісячні пенсійні виплати в достойному розмірі (близько 15 00 грн. щомісячно). Разом з тим, по її розрахункам, Відповідач щомісячно отримує заробітну плату в розмірі приблизно 25 000 грн., а тому має можливість та зобов`язаний виплачувати аліменти.

Посилаючись на норми Сімейного кодексу України, постанову Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2026, просила стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з дня пред`явлення цього позову до закінчення дитиною навчання.

Також просила витребувати від Головного управління Державної податкової служби у Рівненській області довідку про доходи громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця: АДРЕСА_1 , яка підтвердить наявність відповідних доходів Відповідача та можливість сплачувати аліменти. Розглянути дану позовну заяву без її участі, позовні вимоги підтримую в повному обсязі.

Ухвалою суду від 27 травня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників. У задоволенні клопотання про витребування доказів відмовлено.

13 червня 2024 року відповідач ОСОБА_3 подав відзив на позовну заяву у якому зазначив, що він повністю не визнає пред`явлені позовні вимоги, заперечує проти задоволення цього позову та вважає, що позов не може бути задоволений судом виходячи з наступного. На відміну від аліментних правовідносин щодо неповнолітніх дітей, для покладання обов`язку на батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, має обов`язково мати місце наявність умови у вигляді матеріальної можливості надання такої допомоги з боку батьків. На даний час він не має можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки в розмірі 1/3 частки від свого доходу, хоча частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

На даний час він хворіє, перебуває на обліку в офтальмолога , так як в результаті обстеження біля слізної крапки виявлено утвори та маю супутні хвороби, а саме цукровий діабет II типу стадії медикаментозної субкомпенсації, що підтверджується довідками та заключенням ЛКК за №349 від 07.06.2024. За наявності таких хвороб він потребує постійного лікування та періодичних хірургічних втручань. На придбання ліків та оперування він витрачає майже весь свій заробіток, в разі нелікування або неналежного лікування, стан його здоров`я значно погіршиться, що в кінцевому результаті може призвести до інвалідності.

Окрім цього, він щомісячно несе витрати на оплату житлово- комунальних послуг за місцем проживання, придбання продуктів харчування, сезонного одягу, засобів гігієни, що також повинно враховуватися при розгляді справи про стягнення аліментів, як його обов`язкові витрати, які він не можу не здійснювати. На сьогоднішній день він не має у власності будь якого нерухомого майна, цінностей та банківських вкладів, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07.06.2024 року.

В свою чергу позивачем не надано доказів щодо проживання доньки в гуртожитку чи в іншому помешканні та вартості проживання в ньому, доказів щомісячних витрат в т. ч. оплати поїздок. Окрім цього позивач не надала доказів щодо наявності у нього у власності нерухомого майна та транспортних засобів. Як йому відомо, позивач має у власності об`єкти нерухомості, транспортні засоби, спільний із чоловіком бізнес в Одеській області. До того ж, повнолітня дочка ОСОБА_2 в даний час проживає за кордоном із своїм співмешканцем та неофіційно працює.

Посилаючись на норми Сімейного кодексу України, постанову Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2026, просив у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання відмовити повністю.

24 червня 2024 року представник позивача-адвокат Ковташ В.Д. подав відповідь на відзив у якому зазначив, що позивачем визнається та обставина, що відповідач має захворювання, однак це не є підставою для звільнення батьків від обов`язку утримувати дитину. Так само не є підставою для звільнення батьків від обов`язку утримувати дитину факт понесення фінансових витрат на оплату ЖКП, придбання продуктів, сезонного одягу, засобів гігієни та відсутність будь-якого нерухомого майна, транспортних засобів, цінностей та банківських вкладів.

Разом з тим, відповідачем не додано до свого відзиву жодного належного доказу, яким би підтверджувався матеріальний стан останнього. Відповідач завідомо вводить суд в оману в частині того, що у його власності немає жодного майна. Житловий будинок за адресою розташування якого проживає Відповідач ( АДРЕСА_2 ) належить останньому, просто ця нерухомість не зареєстрована в установленому Законом порядку. За даними погосподарського обліку Томашгородського старостинського округу, цей житловий будинок обліковується саме за Відповідачем. Законодавством передбачений відповідний механізм реєстрації ПВ на житло, на підставі даних погосподарського обліку.

Відповідач з метою дискредитації репутації та позиції Позивача та їх спільної дочки, у своєму відзиві завідомо вказує суду не правду про те, що Позивач разом із своїм чоловіком мають у власності об`єкти нерухомості, транспортні засоби, спільний бізнес в Одеській області, а їхня дочка неофіційно працює та проживає за кордоном зі своїм співмешканцем. Перебування дочки за кордоном не заборонено законодавством з огляду на заочну форму її навчання. Описані Відповідачем факти не підтверджуються жодними доказах, а являються просто голослівними висловлюваннями.

У зв`язку з чим просив, стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь позивач аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка продовжує навчання, в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з дня пред`явлення цього позову і закінчення дитиною навчання. Визнати заперечення відповідача викладені у відзиві на позовну заяву безпідставними. Витребувати докази сторони позивача згідно клопотання про витребування доказів.

11 вересня 2024 року від представника відповідача-адвоката Кисельової М.І надійшло клопотання про доручення до матеріалів справи письмових доказів та клопотання про витребування доказів.

14 жовтня 2024 року від представника позивача-адвоката Ковташа В.Д надійшло заперечення на клопотання про долучення до матеріалів справи письмових доказів.

У задоволенні клопотання представника позивача-адвоката Ковташа В.Д. про витребування доказів, відмовити.

Ухвалою суду від 14 жовтня 2024 року у задоволенні клопотання представника відповідача-адвоката Кисельової М.І. про витребування доказів, відмовлено.

Представник позивача-адвокат Ковташ В.Д. під час розгляду справи позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, відповіді та відзив та доповнив, що не заслуговує на увагу суду твердження відповідача, що він утримує свою непрацездатну матір ОСОБА_6 , оскільки жодних належних, достатніх та достовірних доказів на підтвердження цього не надано. Крім того, відповідно до інформації із сайту судової влади та єдиного державного реєстру судових рішень, ОСОБА_6 з 21.07.2022 отримує щомісячну доплату до пенсії згідно статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам, що підтверджується витягами рішень суду. Наданні відповідачем документи про дистанційне навчання дитини не є підставою для звільнення від утримання дитини яка продовжує навчатися, а навпаки підтверджує те, що позивачем купувався ноутбук для доньки ОСОБА_2 , в тому числі для здійснення дистанційного навчання. Вважає позовні вимоги обгрунтованими та просить задовольнити.

Представник відповідача-адвокат Кисельова М.І. позовні вимоги не визнала, посилаючись на обставини викладені у відзиві та доповнила, що дохід та стан здоров`я відповідача позбавляють можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки. Відповідачу відомо, що його дочка на постійній основі проживає за кордоном, навчається дистанційно. Відповідно жодних витрат на проживання в гуртожитку чи проїзд до навчання не може бути. Також відповідач утримує непрацездатну матір, що потребує додаткових витрат. Разом з тим, стягнення аліментів на повнолітню дитину можливе за умови можливості надання такої допомоги, а такої можливості відповідач не має. Тому просила відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази та оцінивши їх в сукупності, суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, шлюб розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний запис №2 від 11 січня 2008 року (а.с.9).

Від шлюбу сторони мають одну дитину - дочку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . У свідоцтві про народження ОСОБА_2 батьком вказаний ОСОБА_3 , матір`ю ОСОБА_7 (а.с.8).

ОСОБА_7 28 липня 2015 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 , після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_5 (а.с.10).

Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади та довідки Рокитнівської селищної ради №560 від 05.04.2024, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована в АДРЕСА_3 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , яка не працює, вітчимом та сестрою (а.с.7).

Відповідно до копії постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №12692541 від 10.09.2006, на виконанні у Рокитнівському районному відділі ДВС перебував виконавчий лист Рокитнівського районного суду Рівненської області №2-605 від 07.09.2006 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 аліментів у розмірі 30% щомісячно (а.с.21).

ОСОБА_7 не працює з 21 вересня 2020 року, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.23).

Також встановлено, що ОСОБА_2 є студентом І курсу заочної (платної) форми навчання Рівненського державного гуманітарного університету, строк навчання до 01 липня 2026 року що підтверджується довідкою навчального закладу №09-26/005 від 28.03.2024 та копією договору про навчання (а.с.11,12).

Згідно повідомлення Рівненського державного гуманітарного університету від 29.08.2024 №01/09/625, ОСОБА_2 є здобувачем вищої освіти 2 курсу філологічного факультету, контрактної заочної форми навчання, термін навчання 3 роки 10 місяців. Заліково-екзаменаційні сесії проходили дистанційно із залученням інтернет ресурсів, до яких ОСОБА_2 поєднувалася в онлайн режимі. Під час сесій студентка в гуртожитку не проживала. Оплату за навчання 2024-2025 н.р. внесено в сумі 22500 гривень (а.с.119).

Дослідженням наданих позивачем доказів встановлено, що окрім витрат на оплату навчання, мають місце витрати на придбання оргтехніки, необхідної для навчання (а.с.14,15,16).

Крім того, відповідачем надано докази у підтвердження того, що він має захворювання очей та хворіє на цукровий діабет ІІ типу, а також того, що право власності та інше речове право на нерухоме майно за ним не зареєстровано (а.с.45-49,50).

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

Зокрема, статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Слід зазначити, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Слід зазначити, що при встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Разом із тим, аліменти, спрямовані на утримання дитини, повинні бути достатніми і, разом із тим, співрозмірними з урахуванням мети аліментного зобов`язання.

Відповідно до положень ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд вважає, що повнолітня дочка відповідача потребує матеріальної допомоги, так як навчається на платній основі. Одночасно суд враховує ту обставину, що повнолітня дочка відповідача навчається на заочній формі навчання, відтак може працевлаштуватися та отримувати власний дохід.

Поряд з цим, не заслуговує на увагу суду посилання відповідача на те, що в нього на утриманні перебуває непрацездатна мати, що тягне за собою додаткові витрати, оскільки такі відомості не підтверджені належними доказами.

Аналізуючи встановлені обставини у справі, приймаючи до уваги приписи ст.199 СК України щодо обов`язку обох батьків по утриманню повнолітніх дітей, а також те, що інших утриманців відповідач не має, суд дійшов висновку, що розмір утримуваних з відповідача аліментів на повнолітню дочку слід визначити у розмірі 1/6 частки, що цілком забезпечить її польше утримання.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211, 20 гривень, від сплати якого позивач звільнена відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст.199-200 СК України, ст. ст.264, 265, 279 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка продовжує навчання, в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 15 квітня 2024 року до закінчення навчання, до 01 липня 2026 року.

Право на утримання припиняється у разі припинення ОСОБА_2 навчання.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 .

Повне рішення складено 18.10.2024.

Суддя А.Ф.Комзюк