31.01.2024
провадження №6/642/38/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року суддя Ленінського районного суду м.Харкова Ольховський Є.Б., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», боржник: ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження,-

встановив:

До суду, 26.01.24 р. на підставі ухвали Красногвардійського райсуду м. Дніпропетровська від 24.11.23 за підсудністю надійшли вищезазначені матеріали цивільної справи.

Дослідивши заяву, приходжу до наступного висновку.

Положеннями ч. 1, 2 ст. 446 ЦПК України визначено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом. Процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Відповідно до ст. 90 Закону України «Про нотаріат», стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Статтею 3 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих написів нотаріусів.

Положеннями ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» визначено місце виконання рішення.

Так, виконавчі дії провадяться державним або приватним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Виконання рішення, яке зобов`язує боржника вчинити певні дії, здійснюється виконавцем за місцем вчинення таких дій.

Виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

З аналізу даної норми закону вбачається, що місцем виконання виконавчого напису нотаріуса є місце вчинення виконавчих дій, а не місцезнаходження державного/приватного виконавця чи місце відкриття виконавчого провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29 жовтня 2020 р.у справі № 263/14171/19.

Згідно з матеріалами заяви, боржник ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що і було підставою направлення справи за підсудністю з Красногвардійського райсуду м. Дніпропетровська до ленінського райсуду м. Харкова.

Однак, згідно інформаційних довідок з Реєстру територіальної громади м. Харкова від 29.01.24 гр. ОСОБА_1 за зазначеною адресою зареєстрованою не значиться та відомості щодо її реєстрації відсутні.

Відтак, відсутні підстави вважати, що місцем виконання у даному випадку є зареєстроване місце проживання боржника.

Відомостей про місцезнаходження майна ОСОБА_1 на території, що підсудна Ленінському районному суду м.Харкова, що входить до поняття «місце виконання рішення», матеріали заяви не містять.

В той час, як встановлено судом, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. у виконавчому провадженні №59615819, відкритому на підставі виконавчого напису нотаріуса №1167 від 06.07.2019, винесла постанову від 09.09.2019 про звернення стягнення на заробітну плату боржника ОСОБА_1 , яка отримує доходи у КНП «Міська поліклініка №24» ХМР, адреса реєстрації: м. Харків, Новобаварський район, вул. Полтавський Шлях, б.153, що належить до Новобаварського району м. Харкова та територіальної підсудності Жовтневого районного суду м. Харкова.

Таким чином, оскільки відсутні підстави підсудності даної заяви Ленінському районному суду м. Харкова, враховуючи встановлене судом місце виконання виконавчого напису за місцем роботи боржника, вважаю, що справа підлягає передачі до суду за місцем роботи боржника, яке також входить до поняття «місце виконання рішення».

Отже, суд приходить до висновку про те, що вказана справа не підсудна Ленінському районному суду м.Харкова та підлягає передачі за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Харкова за місцем виконання виконавчого напису.

Відповідно до ч. 1 ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

Керуючись ст. ст. 27, 31, 353 ЦПК України, суддя

постановив:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», боржник: ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження передати для розгляду за підсудністю до Жовтневого районного суду м.Харкова.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня винесення ухвали.

Суддя Є.Б. Ольховський