ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/3016/23 Номер провадження 22-ц/814/2646/24Головуючий у 1-й інстанції Фадєєва С.О. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Обідіної О.І.,

суддів: Одринської Т.В., Панченка О.О.,

за участю секретаря: Дороженка Р.Г.

розглянула у закритому судовому засіданні в м. Полтаві, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 квітня 2024 року по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Орган опіки та піклування Кременчуцької районної військової адміністрації Полтавської області, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Міністерство оборони України, про усиновлення,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про усиновлення, в якій просив оголосити його усиновлювачем малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_4 , вказавши батьком дитини ОСОБА_1 , змінити прізвище дитини з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 », по батькові з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 », ім`я, дату, місце народження залишити без змін.

Вказував, що він з 05.09.2015 року перебуває в шлюбі з ОСОБА_2 , від якого мають двох спільних малолітніх дітей. Також разом з ними проживає дитина дружини від попереднього шлюбу ОСОБА_4 , про якого він дбає, займається вихованням та матеріальним забезпеченням, між ними існують тісні родинні відносини. Хлопчик сприймає його батьком та повністю довіряє.

З біологічним батьком дитина не спілкується, жодних відносин не підтримує і останній не заперечує проти усиновлення, про що подав нотаріально засвідчену заяву.

Висновком Органу опіки та піклування Кременчуцької РВА визнано доцільним усиновлення ним дитини, що відповідатиме інтересам неповнолітнього.

Зважаючи на достатній рівень житлово-побутового та матеріального забезпечення, належний стан його здоров`я та відсутність протипоказань проти усиновлення, просив суд задовольнити заяву про усиновлення.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 квітня 2024 року заяву задоволено.

Усиновлено малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянином України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Змінено прізвище малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 », змінено по батькові з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 ».

Внесено зміни до актового запису №45 від 27.09.2011, складеного Білецківською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області, про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказавши батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина Укарїни, уродженця с. Білецьківка, Кременчуцького району Полтавської області, змінивши прізвище дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 », змінено по батькові з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 », ім`я, дату, місце народження залишити без змін.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано відсутністю перешкод, визначених ст. 212 СК України, для усиновлення малолітнього ОСОБА_4 та вказано, що усиновлення заявником дитини відповідає інтересам останньої та забезпечить її належний розвиток, стабільні та гармонійні домашні умови.

Не погодившись з рішенням суду, Міністерство оборони України (надалі - МО України) подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про усиновлення.

Посилаючись на практику Верховного Суду у справах з подібними правовідносинами, вказує, що в такий спосіб заявник намагається звільнитися від виконання військового обов`язку.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, приходить висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, з 05.09.2015 ОСОБА_1 та ОСОБА_10 перебувають в зареєстрованому шлюбі (копія свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 ).

В шлюбі подружжя має двох спільних малолітніх дітей - ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Від попередніх відносин ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_13 ) має малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , де батьком дитини вказано ОСОБА_3 .

Зважаючи, що ОСОБА_1 та дружина ОСОБА_2 , їх спільні діти ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та малолітній ОСОБА_4 проживають однією сім`єю, між ним та ОСОБА_4 склалися теплі довірливі відносини, останній вважає його батьком, ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про усиновлення ОСОБА_4 , що, на його думку, відповідатиме інтересам хлопчика та сприятиме його зростанню в умовах однієї родини.

Задовольняючи заяву, місцевий суд встановив відсутність визначених законом перешкод для усиновлення дитини, взяв до уваги надані в судовому засіданні пояснення ОСОБА_4 , який підтримав заяву вітчима та пояснив про його дбайливе відношення до нього, а також заяви біологічного батька дитини, який не заперечував проти усиновлення та матері дитини ОСОБА_2 , на підставі чого прийшов до висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення заяви про усиновлення, що відповідатиме якнайкращим інтересам дитини.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду з огляду на наступне.

Так, питання та порядок усиновлення регулюється главою 18 СК України.

Згідно ст. 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя.

За змістом ст. 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом.

Судом вірно встановлено, що ОСОБА_4 проживає однією сім`єю з мамою ОСОБА_2 , вітчимом ОСОБА_1 та їхніми спільними дітьми - братом ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та сестрою ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Вказана родина мешкає у належному заявнику житловому будинку.

Відповідно до акту обстеження умов останнього побутові, санітарно -гігієнічні умови проживання сім`ї на належному рівні, для гармонійного та здорового розвитку дітей в будинку створені всі належні умови.

Так, актом обстеження умов проживання від 15.12.2024, підтвердженим начальником відділу служби у справах дітей виконавчого комітету Кам`янопотоківської сільської ради ОСОБА_17 встановлено, що у дітей є окрема кімната з окремими спальними місцями, з місцем для навчання та їх творчого розвитку.

Висновком органу опіки та піклування Кременчуцької районної військової адміністрації визнано за доцільне усиновлення громадянином України ОСОБА_1 малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідатиме якнайкращий інтересам дитини

Сам заявник має достатній рівень матеріального забезпечення, працевлаштований, за місцем роботи отримує дохід та позитивно характеризується.

Згідно наданих заявником доказів, ОСОБА_1 не має медичних протипоказань для усиновлення, не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, працює та має стабільний дохід, тобто перешкод бути усиновлювачем не має.

Висновком про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини від 28.11.2023 підтверджується, що ОСОБА_4 здоровий, а отже може бути усиновленим.

Будь-які обставини, які б згідно до приписів ст. 212 СК України, перешкоджали усиновленню заявником ОСОБА_4 , по справі відсутні.

При зверненні до суду заявником були надані заяви біологічного батька ОСОБА_3 та матері дитини ОСОБА_2 щодо згоди на усиновлення ним дитини ОСОБА_4 .

Відповідно до нотаріальної заяви ОСОБА_3 від 06.11.2023 року, засвідченої приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Волошиною Н.А., він, як біологічний батько ОСОБА_4 , надав свою згоду на усиновлення свого малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з присвоєнням дитині прізвища та по батькові усиновителя.

Аналогічну нотаріальну заяву від 28.11.2023 засвідчену приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Волошиною Н.А., щодо згоди на усиновлення свого малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її чоловіком ОСОБА_1 надала і ОСОБА_2 .

Свою згоду щодо усиновлення вона підтвердила і під час розгляду справи в місцевому суді.

В ході судового розгляду було опитано малолітнього ОСОБА_4 та заслухано його думку про усиновлення. Останній повідомив, що вони проживають всі однією родиною, він вважає ОСОБА_1 своїм батьком, який для нього є авторитетом та допомагає і піклується про нього, в них гарні стосунки, він висловлює до нього свою прихильність, тоді як з біологічним батьком взагалі не підтримує жодних відносин та контактів, він не цікавиться його життям і між ними відсутні будь-які родинні відносини.

Таким чином, вірно встановивши обставини по справі та врахувавши відсутність перешкод для усиновлення, суд першої інстанції з дотриманням норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про усиновлення.

Подаючи апеляційну скаргу, представник МО України вказував, що встановлення даного факту заявнику необхідно для подальшого здійснення відстрочки від проходження військової служби та просив застосувати до даних правовідносин правові висновку, викладені в Постанові Верховного суду від 13.03.2024 р. по справі №544/2968/23.

Відхиляючи вказані твердження, колегія суддів зазначає, що предметом розгляду даної справи є не встановлення факту, що має юридичне значення, який матиме для заявника той чи інший правовий наслідок, в тому числі і як підстава для відстрочки від проходження військової служби, а розгляд заяви про усиновлення, регламентований главою 5 розділу «Окремого провадження».

З аналізу правових висновків, викладених у вищевказаній постанові Верховного Суду вбачається, що позивачем по ній є військовослужбовець, який на час подачі позову про визначення місця проживання дитини з ним як з батьком, проходив службу у ЗСУ, а після ухвалення рішення про задоволення позову, подав заяву про звільнення.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд зазначив, що воно стосується порядку звільнення військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації та використав звернення до суду з метою штучного створення умов та обставин, які можуть слугувати підставою для звільнення з військової служби на підставі ч.4 ст. 26 ЩЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу».

Верховний Суд, переглядаючи касаційну скаргу, визнав вірним висновки апеляційної інстанції та залишив постанову колегії суддів в силі.

Між тим, твердження апелянта про необхідність застосувати в даній справі вищевказані висновки, відхиляються колегією суддів з урахуванням того, що дані справи не є з подібними правовідносинами, відрізняються як статусом заявників, так і правовим обґрунтуванням заявлених вимог.

В даній справі заявник не є військовослужбовцем та не проходить військової служби в лавах ЗСУ. Звернення до суду в порядку окремого провадження із заявою про усиновлення вмотивовано необхідністю забезпечити усиновленій дитині стабільні та гармонійні умови її життя, що відповідатиме її найкращим інтересам, про що орган опіки та піклування зробив свій висновок.

Тоді як доводи апеляційної скарги ґрунтуються лише на припущеннях, що заявник може в подальшому використати цей факт як підставу для звільнення від проходження військової служби, що само по собі не може прийматись до уваги як обставина, яка унеможливлює реалізацію заявником свого права на усиновлення дитини.

За вказаних обставин колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду, яке ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 жовтня 2024 року.

Судді: О.І. Обідіна Т.В. Одринська О.О. Панченко