Провадження № 2-о/752/733/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18.10.2024 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Чекулаєв С.О.,

секретаря судового засідання - Пастух З.Ф.,

за участю заявника ОСОБА_1

розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ:

заявник звернувся до Голосіївського районного суду м.Київ із заявою про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом встановлення наступних заходів тимчасового обмеження прав у спосіб:

- заборони перебування в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 .

В його квартирі фактично проживає його онук - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сам ОСОБА_1 тривалий час проживає разом із своєю цивільною дружиною за адресою: АДРЕСА_4 .

Заявник стверджує, що 23.03.2024 ОСОБА_2 перебуваючи у квартирі, за адресою АДРЕСА_5 завдав йому декілька ударів руками в голову чим вчиним фізичне насильство стосовно заявника.

Заявник звернувся за медичною допомогою до Київської міської клінічної лікарні №12 (м. Київ) де було встановлено наявність у заявника гематоми правої щічної та підщелепної ділянки. Струс головного мозку під питанням. Вказана обставина підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою виданою Київською міською клінічною лікарнею №12 від 23.03.2024 за № 353.

Заявник зазначає, що хоча він і є власником квартири АДРЕСА_3 , однак не може в ній перебувати, оскільки постійно потерпає від психологічного та фізичного насильства з боку онука, що проявляється в постійних погрозах життю та здоров`ю, неодноразовому застосуванню нецензурної лексики образливого характеру та фізичному насильству.

Знаходження поряд із ОСОБА_2 , на думку заявника, створює пряму загрозу для його життя та здоров`я, в зв`язку з чим ОСОБА_1 вимушений був звернутися до Центру надання адміністративних послуг Голосіївської районної в м.Київ державної адміністрації із заявою про зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_5

Заявник в ході судового розгляду підтримав свої вимоги, посилаючись на вчинення ОСОБА_2 психологічного та фізичного насильства відносно нього, та просив заяву задовольнити, з підстав, викладених в ній.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про місце і час судового розгляду був повідомлений належним чином, з заявами про відкладення розгляду справи не звертався.

Вислухавши заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_5 . У даній квартирі разом із своє матір`ю проживає його онук - ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 тривалий час проживає разом із своєю цивільною дружиною за адресою: АДРЕСА_4 .

Звертаючись до суду, заявник посилається на вчинення ОСОБА_2 відносно нього психологічного та фізичного насильства, що призводить до зміни його психологічного стану. Відповідно до ст.350-1 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу.

Згідно з пунктом 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» під домашнім насильством розуміються діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Фізичним насильство є форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Статтею 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.24 та п.1 ч.1 ст.26 Закону «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа.

Положеннями ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

В ході судового розгляду ОСОБА_1 вказував, що звертався 23.03.2024 р. до Голосіївського УП ГУ НП у м.Києві з заявою про вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства, однак, доказів на підтвердження зазначених обставин та доказів прийняття рішення за даною заявою матеріали справи не містять. Доказів які підтвердили, що саме ОСОБА_2 завдав заявнику ударів та застосовував до нього фізичне насильство заявник також суду не надав.

Суд звертає увагу, що як стверджує заявник, домашнє насильство зі сторони ОСОБА_2 відносно заявника відбулося 23.03.2024, проте ОСОБА_1 звернувся до суду лише 14.10.2024. Інформація про будь-які інші випадки вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства по відношенню до заявника суду не надана.

Таким чином, суд встановив, що акт фізичного насильства ОСОБА_2 по відношенню до заявника мав місце більше семи місяців тому, та був одиничним випадком.

Окрім того, суд звертає увагу, що заявник не надав суду жодних доказів того, що фізичне насильство (нанесення ударів) вчинялося саме ОСОБА_2 . Доказів звернення в поліцію заявник не надав.

Надані заявником довідки з медичної установи та фотокартки із зображенням заявника не дають можливості встановити час та обставини отримання заявником тілесних ушкоджень.

Також суд звертає увагу, що заявник фактично проживає окремо від ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_4 , в квартирі його дружини, а тому підстави для застосування такого заходу тимчасового обмеження як заборона перебування в місці спільного проживання (перебування) за адресою: АДРЕСА_2 відсутні.

Частинами 4 та 5 ст. 26 Закону, обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. За заявою осіб, визначених частиною першою цієї статті, на підставі оцінки ризиків обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого судовим рішенням згідно з частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ст. 350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

Згідно ч. 1 ст. 350-7 ЦПК України, за заявою осіб, визначених статтею 350--2 цього Кодексу, обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого рішенням суду згідно з частиною другою статті 350--6 цього Кодексу.

За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінюючи всі досліджені в ході судового розгляду докази, суд приходить до висновку про недоведеність заявником фактів вчинення відносно нього фізичного, психологічного або економічного насильства з боку ОСОБА_2 та відсутність на час розгляду справи ризиків застосування такого насильства в майбутньому.

Зважаючи на викладене, надані заявником в обґрунтування заявлених вимог докази не вказують безумовно на вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства стосовно ОСОБА_1 , не визначають ризиків продовження чи повторного вчинення домашнього насильства та чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для заявника, що є необхідною умовою для застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству.

З огляду на наведене, у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись статтями 1-3, 7, 15, 18, 19, 24, 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», статтями 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 272, 293, 3501-3508 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С.О. Чекулаєв