У Х В А Л А

про забезпечення позову

17.10.2024 Справа №607/22141/24 Провадження №2-з/607/95/2024

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунець Н.Р., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі продажу та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просить визнати недійсним нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Демкович Ю.Л. договір купівлі - продажу земельної ділянки укладений 05.12.2023 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з відновленням стану та кадастрового номеру 020014251 земельній ділянці, розміром 0,14 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться в АДРЕСА_1 , які існували до порушення її прав.

Разом з позовом позивач подала заяву про забезпечення позову, у якій просить вжити заходи забезпечення позову до ОСОБА_2 , шляхом арешту та заборони вчиняти їй будь-які дії щодо відчуження трьох земельних ділянок розміром 0.0584 га кадастровий номер :02:001:0364, розміром 0.049 га кадастровий номер :02:001:0365, розміром 0.0326 га кадастровий номер :02:001:0366, проводити будь які будівельні роботи по перебудові будинку, демонтувати самочинні загорожі за адресою АДРЕСА_1 .

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову позивач обґрунтовує тим, що постановою колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного суду України від 12.07.2023 за нею визнано право власності на частку земельної ділянки розміром 14 сотих з кадастровим номером :02:001:4251, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з тим, після її звернення до реєстратора, їй стало відмово, що кадастровий номер земельної ділянки :02:001:4251, розміром 0,14 га не існує, оскільки його відправлено в архів, а земельна ділянка розділена на три частини кожна з яких має новий кадастровий номер: земельна ділянка розміром 0.0584 га, кадастровий номер :02:001:0364; земельна ділянка розміром 0,049 га, кадастровий номер :02:001:0365, земельна ділянка розміром 0.0326 га кадастровий номер :02:001:0366, власником, яких стала ОСОБА_2 . В даний час ОСОБА_2 створила неможливі умови для користування земельною ділянкою так як почала проводити на ній незаконні будівельні роботи по монтажу загорож звівши її на висоту вище двох метрів, а також має намір відчужити вищевказані земельні ділянки. Позивач вказує, що невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить чи унеможливить ефективний захист та поновлення її порушених прав, а також виконання рішення суду, а тому просить заяву задовольнити та вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

За таких обставин розгляд заяви проводиться без повідомлення сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Проаналізувавши подану заяву про забезпечення позову та матеріали позовної заяви, суд приходить до наступного висновку:

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, однією із причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення.

При цьому закон не вимагає надання будь яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч. 1 ст. 149 ЦПК України.

З точки зору закону, значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову.

Зокрема, відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

В силу ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз`яснень п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.08.2018 у справі №922/4587/13.

Так, встановлено, що між сторонами виник спір з приводу земельної ділянки розміром 0,14 га земельн/ої ділянки :02:001:4251, що розташована по АДРЕСА_1 , яка була розділена на три частини кожна з яких має новий кадастровий номер: земельна ділянка розміром 0.0584 га, кадастровий номер :02:001:0364; земельна ділянка розміром 0,049 га, кадастровий номер :02:001:0365, земельна ділянка розміром 0.0326 га кадастровий номер :02:001:0366, а тому позивач звернулась до суду з позовом про визнання недійсним договору купівлі продажу та зобов`язання вчинити дії.

З наданих позивачем доказів вбачається, що постановою Верховного суду від 12.07.2023 у справі 607/198/22, визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,14 га, кадастровий номер :02:001:4251, із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, на АДРЕСА_1 .

Відповідно до листа ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області № Г-294/0-321/6-24 від 02.07.2024, Головним управління розглянуто заяву ОСОБА_1 від 25.06.2024 щодо інформації стосовно підстав перенесення в архів земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:4251 та повідомлено, що згідно даних ДЗК 21.12.2023 ФОП ОСОБА_4 від імені ОСОБА_2 в електронній формі сформована заява щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:4251, в результаті чого сформовані наступні земельні ділянки: земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0364, площею 0.0584 га; земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0365, площею 0.0490 га; земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0366, площею 0.0326 га. Отже, державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:4251 скасована (земельна ділянка перенесена до архівного шару) у відповідності до підпункту 1 пункту 114 Порядку ведення Державного земельного кадастру, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 зі змінами.

Таким чином, враховуючи предмет позовних вимог, існує обґрунтована ймовірність того, що відповідач ОСОБА_2 може вчинити дії щодо відчуження чи розпорядження належних їй земельних ділянок, у зв`язку з чим суд вважає обґрунтованими вимоги про забезпечення позову, так як за викладених заявником обставин, невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відтак аналізуючи матеріали справи і доводи заяви про забезпечення позову, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на: земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0364, площею 0.0584 га; земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0365, площею 0.0490 га та земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0366, площею 0.0326 га, оскільки такий вид забезпечення позову є доцільним та співрозмірним заявленим позовним вимогам.

При цьому, суд завважує, що такий захід забезпечення позову, як арешт є більш широким заходом забезпечення позову та включає в себе, в тому числі і заборону на відчуження майна, а відтак на думку суду відсутні підстави для задоволення заяви в частині заборони ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо відчуження спірних земельних ділянок.

Також суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову в частині заборони проводити будь які будівельні роботи по перебудові будинку, демонтувати самочинні загорожі за адресою АДРЕСА_1 , оскільки забезпечення позову в такий спосіб, по суті є елементом задоволення позовних вимог, тобто формою вирішення спору, щодо розгляду справи по суті, що є неприпустимим, оскільки матеріально-правовий результат спору для позивача може бути витребуваний лише при вирішенні позову по суті.

Станом на час розгляду заяви про забезпечення позову відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 149-154, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі продажу та зобов`язання вчинити дії, задовольнити частково.

Накласти арешт на: земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0364, площею 0.0584 га; земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0365, площею 0.0490 га; земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0366, площею 0.0326 га., які належать ОСОБА_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Копію ухвали направити учасникам справи для відому та до Підгороднянської сільської ради, Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, для негайного виконання.

Роз`яснити, що оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Строк пред`явлення ухвали до виконання 3 (три) роки.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н. Р. Кунець