Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/2087/24
Провадження №2/552/1749/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2024 Київський районний суд м. Полтави в складі :

головуючого - судді Самсонової О.А.,

секретар судового засідання Хрипунова Т.В.,

учасники справи та їх представники:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача адвокат Антипенко Алла Іванівна,

відповідач ОСОБА_2 ,

третя особа приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Омеліч Тетяна Анатоліївна,

третя особа Полтавська міська територіальна громада в особі Полтавської міської ради,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку земельної ділянки в порядку спадкування та розподіл в натурі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання права власності на частку земельної ділянки в порядку спадкування та розподіл в натурі.

В позовній заяві посилалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина. До складу спадщини крім іншого майна входить частка земельної ділянки площею 0,0529 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :11:004:0320, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить спадкодавцю ОСОБА_3 та відповідачу ОСОБА_2 .

Спадкоємцем за законом першої черги, який прийняв в спадщину після померлого земельну ділянку, є його дружина - ОСОБА_1 .

З метою оформлення спадкових прав на нерухоме майно в порядку спадкування позивач звернулася до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Омеліч Т.А. Але нотаріусом їй видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07 вересня 2023 року №464/02-14, оскільки не визначена частка спадкодавця у праві спільної власності на вказане майно.

Тому позивач просила суд визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/5 частки (317 кв.м.) земельної ділянки, яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0529 га, кадастровий № :11:004:0320, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві спільної сумісної власності померлому ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , та на плані земельної ділянки у Додатку №1 до Висновку експерта за результатами проведення земельно-технічної експертизи №13 від 01 квітня 2024 року зафарбована червоним кольором.

Також просила розділити в натурі земельну ділянку площею 0,0529 га, кадастровий № :11:004:0320, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно до варіанту розподілу, що відповідає фактичному користуванню власників, згідно висновку експерта за результатами проведення земельно-технічної експертизи №13 від 01.04.2024. Частки земельної ділянки площею 5 кв.м. у кожного із співвласників, зафарбовані на плані земельної ділянки жовтим кольором, залишити у спільному користуванні власників.

Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави від 01 травня 2024 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Відзиву на позов відповідач не надав.

Ухвалою суду від 11 червня 2024 року до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору залучено Полтавську міську територіальну громаду в особі Полтавської міської ради (а.с.54).

Інші клопотання та заяви по суті справи сторони до матеріалів справи не подавали.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 позов підтримали в повному обсязі, та просили його задовольнити. При цьому посилались на обставини, викладені у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, звернувшись до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності. У заяві також зазначив, що позов визнає в повному обсязі (а.с. 81).

Третя особа приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Омеліч Т.А. в судове засідання не з`явилась, звернувшись до суду з клопотанням про розгляд справи за її відсутності.

Третя особа Полтавська міська рада, яка належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направила.

Враховуючи у справі наявність достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились.

Заслухавши позивача та її представника, дослідивши докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 12 лютого 2014 року №17712354 земельна ділянка площею 0,0529 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :11:004:0320, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_3 , ОСОБА_2 (а.с. 22).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.

Вказана обставина підтверджується свідоцтвом по смерть серії НОМЕР_1 , виданим 12 вересня 2022 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (а.с. 11).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, у тому числі і на належну йому частину земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 заповіту не залишив, тому спадкування відбувається за законом.

Спадкоємцем за законом першої черги є дружина спадкодавця ОСОБА_1 .

Факт перебування спадкодавця ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в родинних відносинах як чоловіка та дружини підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданим 28 серпня 1976 року Полтавським міським Палацом шлюбів (а.с. 12).

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого с.1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 прийняла спадщину, звернувшись з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Омеліч Т.А.

Як підтверджується постановою приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Омеліч Т.А. від 07 вересня 2023 року №464/02-14, станом на 07 вересня 2023 року єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину, є дружина спадкодавця ОСОБА_1 (а.с. 26).

07 вересня 2023 року за реєстровим №842 нотаріусом видано свідоцтво про право власності, згідно якого ОСОБА_1 , яка є тим з подружжя, який пережив чоловіка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить 1/2 частка у праві спільної сумісної власності на майно набуте подружжям за час шлюбу.

Спільне сумісне майно, право власності на яке у вказаній частці посвідчується цим свідоцтвом, складається з 3/5 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 13).

На підставі вказаного свідоцтва про право власності від 07 вересня 2022 року за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на 3/10 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 14).

Також 07 вересня 2023 року за реєстровим №843 нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого спадкоємцем зазначеного в цьому свідоцтві майна ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його дружина - ОСОБА_1 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з 3/10 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 15).

На підставі вказаного свідоцтва про право на спадщину від 07 вересня 2022 року за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на 3/10 частки вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами (а.с. 16).

Таким чином частка ОСОБА_1 у праві спільної часткової власності на жилий будинок з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 становить 3/5.

Проте постановою приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Омеліч Т.А. про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 07 вересня 2023 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на частку в праві власності на земельну ділянку загальною площею 0,0529 га, кадастровий номер :11:004:0320, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , в зв`язку з неможливістю визначення частки спадкового майна та відсутністю документів, необхідних для оформлення спадкових прав (а.с. 26).

У зв`язку з цим спадкоємець ОСОБА_1 позбавлена можливості отримати свідоцтва про право на спадкове майно позасудовим порядком.

Визначаючи частки співвласників у праві спільної власності на земельні ділянку, що розташована в АДРЕСА_1 , суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.370 ЦК України частки у спільній власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст.86 Земельного кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Згідно ст. 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Більш детальне регулювання відповідних правовідносин передбачене ст. ст. 370 - 372 Цивільного кодексу України , які також виходять із рівності часток у праві спільної сумісної власності, допускаючи, проте, винятки із цього правила "з урахуванням обставин, що мають істотне значення". При застосуванні наведених норм важливе значення мають рекомендації Пленуму Верховного Суду України, викладені у постанові від 16.04.2004 № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ". Слід особливо відзначити позицію, викладену в абз. 3 п. 21 постанови, за якою "суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої".

Таким чином частки співвласників у праві спільної часткової власності на вказаний жилий будинок з господарськими спорудами, що на ній розташовані, становили: ОСОБА_3 3/5, іншого співвласника 2/5.

Відповідно, частки співвласників земельної ділянки становлять: ОСОБА_3 3/5 частки, ОСОБА_2 2/5 частини.

З цих підстав після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на 3/5 частки земельної ділянки загальною площею 0,0529 га, кадастровий номер :11:004:0320, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи відсутність реєстрації права власності ОСОБА_3 на визначену частку спільного майна, її спадкоємець позбавлений можливості одержати свідоцтва про право на спадщину позасудовим порядком.

Статтею 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Таким чином під час розгляду справи судом встановлено склад спадкового майна, до якого входять: 3/5 частки земельної ділянки загальною площею 0,0529 га, кадастровий номер :11:004:0320, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Доданими до справи доказами підтверджується, що спадкоємець за законом ОСОБА_1 спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла.

Статтею 392 ЦК України передбачено право пред`явлення позову про визнання права власності на майно у разі, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

В той же час позивачем ОСОБА_1 позов пред`явлено до співвласника земельної ділянки ОСОБА_2 , який не є учасником спадкових правовідносин, що виникли після смерті ОСОБА_5 .

Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ листом від 16 травня 2013 року №24-754/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» та Пленум Верховного Суду України у п.24 Постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усуненні їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Вказане неодноразово підтверджував у своїй практиці і Верховний Суд.

Зокрема у постанові Верховного Суду від 18 грудня 2019 року в справі № 265/6868/16-ц (провадження № 61-34234св18) вказано, що: "у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках..

Позивач ОСОБА_1 з клопотанням щодо залучення територіальної громади до сулду не зверталась.

За власною ініціативою суд позбавлений права залучити до участі у справі належного відповідача.

Також Верховний Суд у Постанові від 20 грудня 2023 року у справі № 686/30591/21, провадження № 61-7360св23, роз`яснив наступне.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (частина перша статті 48 ЦПК України).

Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог (пункти 2 і 4 частини другої статті 175 ЦПК України).

Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга статті 48 ЦПК України).

Позов може бути пред`явлений до кількох відповідачів. Участь у справі кількох відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є їхні спільні права чи обов`язки; 2) права і обов`язки кількох відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права й обов`язки (стаття 50 ЦПК України).

Згідно з частинами першою та другою статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що сторонами у справі є позивач і відповідач, між якими саме і виник спір, за вирішенням якого позивач звернувся до суду з позовом до відповідача.

За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

До аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18).

У пункті 39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі № 304/284/18 (провадження № 14-517цс19) зазначено, що належним відповідачем має бути така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги. Суд захищає порушене право чи охоронюваний законом інтерес позивача саме від відповідача.

Як встановлено судом, у даній справі спір виник зі спадкових правовідносин щодо спадкового майна.

ОСОБА_2 не є спадкоємцем ОСОБА_3 , а відповідно учасником спадкових правовідносин.

Тому за рахунок ОСОБА_2 неможливо задовольнити позовні вимоги. Він позбавлений можливості відновити право позивача або претендувати на спадкове майно.

Відповідно, за позовними вимогами про визнання права власності на спадкове майно він є неналежним відповідачем.

Тому в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно необхідно відмовити.

Оскільки судом відмовлено в задоволенні позовних вимог про визнання за позивачем права власності на частину земельної ділянки, не підлягають задоволенню і позовні вимоги про поділ земельної ділянки в натурі.

Крім того, суд звертає увагу на те, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 належить співвласникам на праві спільної часткової власності.

Частиною третьою статті 358 ЦК України встановлено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Згідно з частинами першою та другою статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до частин першої та другої статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України, виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності.

Ураховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишається, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від площі (приміщення) іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України.

Позивач же, заявляючи позовні вимоги про розподіл земельної ділянки, просить здійснити такий розподіл за варіантом, що відповідає фактичному користуванню власників, згідно висновку експерта за результатами проведення земельно-технічної експертизи №13 від 01.04.2024, при якому частки земельної ділянки площею 5 кв.м. у кожного із співвласників, зафарбовані на плані земельної ділянки жовтим кольором, мають залишитись у спільному користуванні власників.

Тому такий варіант розподілу ділянки, який просить застосувати позивач, не відповідає вимогам ст. 364 ЦК України.

На підставі викладеного, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_6 задоволенню не підлягають.

В задоволенні позову необхідно відмовити в повному обсязі.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позову понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку земельної ділянки в порядку спадкування та розподіл в натурі відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний термін з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , проживаюча: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ,

відповідач ОСОБА_2 , проживаючий АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ,

третя особа приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Омеліч Тетяна Анатоліївна, адреса: м. Полтава, вул.. Шведська, 2,

третя особа Полтавська міська територіальна громада в особі Полтавської міської ради, місцезнаходження: м. Полтава, вул. Соборності, 36, .

Повне судове рішення виготовлено 18 жовтня 2024 року.

Головуючий О.А.Самсонова