Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/792/24

Номер провадження: 2/511/331/24

21 жовтня 2024 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Панчук А. І.,

помічника судді Волкової А.І., який здійснює повноваження секретаря судового засідання за дорученням судді (стаття 66 ЦПК України),

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дачненської сільської ради Одеської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно по праву спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Теренчук Є. М. звернувся до суду з вище вказаним позовом. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , є власниками квартири АДРЕСА_1 , по 1/3 частини кожному. ОСОБА_5 , одружилася з ОСОБА_3 та її прізвище після реєстрації шлюбу змінено на ОСОБА_6 . У ОСОБА_4 народилася донька ОСОБА_7 , ( позивач по справі) котра після одруження з ОСОБА_8 вляла ОСОБА_9 . ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 . Після її смерті , ОСОБА_1 , було видано свідоцтво про право на спадщину у вигляді 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , яка належала померлої. ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ОСОБА_2 , котрий являється рідним братом ОСОБА_1 по матері - ОСОБА_4 ), що підтверджується повним витягом з Державного реєстру щодо актового запису про смерть від 16.02.2024 року, актовий запис про смерть № 366 від 26.06.2013 року. Після смерті ОСОБА_2 , відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , яка належала померлому. ОСОБА_2 , за життя заповіт не складав, тому у даному випадку має місце спадкування за законом.

На підставі викладеного просив встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а саме що ОСОБА_1 постійно проживала із спадкодавцем ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2 , до смерті ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто на час відкриття спадщини та визнати за нею право власності на вище вказане майно.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 28.02.2024 року матеріали були направлені за підсуднвстю до Біляївського районного суду Одеської області .

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 22.04.2024 матеріали справи були повернуті иа надійшли до суду 28.05.2024 року .

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 29.05.2024 року відкрито провадженні у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 05.08.2024 року закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Теренчук Є.М. у судове засідання не з`явилися. Від представника позивача адвоката Теренчук Є.М. надійшла заява , відповідно до якої позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Просив розглянути справу без його участі та без участі позивача.

Представник Дачненської сільської ради Одеської області у судове засідання не з`явилися, надали заяву , відповідно до якої позовні вимоги визнали та просили слухати справу за відсутності представника відповідача .

Обставини справи, що встановлені судом.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 24.10.1996 року та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії ССК № 464052 від 21.05.2088 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , є власниками квартири АДРЕСА_1 , по 1/3 частини кожному.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , та витягу з Державного реєстру про шлюб, ОСОБА_5 , одружилася з ОСОБА_3 та її прізвище після реєстрації шлюбу змінено на ОСОБА_6 .

Відповідно свідоцтву про народження серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_7 , її матір`ю вказана ОСОБА_10 . Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 , ОСОБА_10 , одружилася з ОСОБА_8 та її прізвище було змінено на ОСОБА_9 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , актовий запис № 25 від 06 квітня 2007 року. Нотаріусом, після смерті ОСОБА_4 , її доньки ОСОБА_1 , було видано свідоцтво про право на спадщину у вигляді 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , яка належала померлої.

Відповідно до повного витягу з реєстру про народження від 06.02.2024 року матір`ю ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 є ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ОСОБА_2 (рідний брат ОСОБА_1 по матері - ОСОБА_4 ), що підтверджується повним витягом з Державного реєстру щодо актового запису про смерть від 16.02.2024 року, актовий запис про смерть № 366 від 26.06.2013 року.

Після смерті ОСОБА_2 , відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , яка належала померлому.

ОСОБА_2 , за життя заповіт не складав, тому у даному випадку має місце спадкування за законом.

На даний час ОСОБА_1 , є єдиним спадкоємцем другої черги після смерті свого брата ОСОБА_2 . Спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_2 , немає.

Згідно довідки Дачненської сільської ради Одеського району Одеської області №120 від 02.02.2024 року ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 до дня смерті бцв зареєстрований за адресою: квартира АДРЕСА_1 . Разом з ним за вказаною адресоюу проживали та були зареєстровані ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (відчим) та ОСОБА_1 , сестра померлого, яка проживає за данною адресою з січня 2013 року і по теперішній час.

З долучених до матеріалів позову письмових пояснень свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , вбачається , що ОСОБА_1 , сестра померлого, яка проживає за данною адресою з січня 2013 року і по теперішній час.

Відповідно до листа приватного нотаріуса Одеського районного нотаріального округу Одеської області Кифоренко Руслани Борисівни від 28.06.2024 року за №342/01-16 спадкова справа щодо майна гр. ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 не заводилась, що підтверджується також інформаційною довідкою №77484495.

Також, відповідно до листа роз`яснення приватного нотаріуса Одеського районного нотаріального округу Одеської області Кифоренко Руслани Борисівни від 13.02.2024 року за №62/02-31 ОСОБА_1 було роз`яснено , що оскільки ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , а ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори лише в лютому 2024 року , останньою було пропущено строк на прийняття спадщини. Також, нотаріусом ОСОБА_13 було роз`яснено що ОСОБА_1 має право звернутися до суду з питанням про продовження строку для прийняття спадщини та надати приватному нотаріусу рішення що набрало законної сили.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти, від яких залежить виникнення, припинення або зміна цивільних прав, якщо законом не передбачено іншого шляху їх встановлення.

За нормами ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

У статті 1216 ЦК України закріплено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.

За змістом ст. 1223 ЦК України Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Згідно із ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

У п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК (2947-14) про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

Таким чином, враховуючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, а також письмові пояснення свідків, що підтвердили наявність фактичного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 з січня 2013 року по теперишній час, суд вважає, що позивачка надав достатньо доводів на підтвердження факту проживання з ОСОБА_2 до дня смерті ОСОБА_2 , тобто на час відкриття спадщини, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/3 частину житлової квартири, то суд дійшов наступного висновку.

За правилами ст. 392 Цивільного кодексу України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

Так, відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, й суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України (правова позиція Верховного Суду України, висловлена в постанові від 24 червня 2015 року № 6-318цс15).

За змістом частини 1 статті 34, частини 1 статті 67 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року № 3425-ХІІ свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо.

У частинах 1, 2 статті 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно із частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

У ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вимога про визнання права власності на спадкове майно є передчасною і не потребує судового вирішення, оскільки встановлення факту проживання позивачки зі спадкодавцем на день його смерті є достатньою підставою для отримання ним свідоцтва про право на спадщину за законом в нотаріальному порядку, відповідно позивач і скористався своїм право для встановлення цього факту, звернувшись до суду.

Зі змісту листа нотаріуса вбачається, що ОСОБА_1 було запропоновано звернутися до суду з вимогою про встановлення додаткового строку на прийняття спадщини та надати нотарусу відповідне рішення суду. Однак ОСОБА_1 не просить надати їй додатковий строк на прийняття спадщини . Суд не може виходити за межі позовних вимог.

Також суд не може підміняти собою нотаріуса, який уповноважений у встановленому законом порядку посвідчувати та видавати документи (свідоцтва), що посвідчують право власності особи на нерухоме майно в порядку спадкування.

З огляду на викладене, в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1261, 1268, 1276, 1296, 1297 ЦК України, ст. ст. 15, 16, 206, 256, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Дачненської сільської ради Одеської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно по праву спадкування за законом,- задовольнити частково.

Встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а саме що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ), постійно проживала із спадкодавцем ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2 , до смерті ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто на час відкриття спадщини

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А. І. Панчук