Справа № 712/6995/24
Провадження № 2/712/2403/24
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 жовтня 2024 року м. Черкаси
Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого/судді - Троян Т.Є.
при секретарі Кеденко Я.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОСМОС-БОУЛІНГ», Приватного підприємства «АЛМІНА-М» до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним,-
Позивачі Товариство з обмеженою відповідальністю «КОСМОС-БОУЛІНГ», Приватне підприємство «АЛМІНА-М» звернулися до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним.
Позов обґрунтований відсутністю повноважень у керівника юридичної особи - Приватного підприємства "АЛМІНА-М", яка виступила орендодавцем приміщення, на укладання договору оренди приміщення з відповідачем.
Так, 18.08.2021 року ніби то між ОСОБА_2 , як уповноваженим представником Товариства з обмеженою відповідальністю «КОСМОС-БОУЛІНГ» (Позивач-1) та Приватним підприємством «АЛМІНА-М» (далі Позивач-2) укладено Договір оренди нерухомого майна (далі - Договір). За умовами Договору Орендодавець передає в оренду, а Відповідач приймає нежитлові приміщення, а саме частину приміщень першого поверху площею 868,93 кв.м. та частину підвального приміщення площею 263,5 кв.м. будівлі боулінг-клубу комплексу споруд готелю «Україна», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1132,43 кв.м. (далі - Об?єкт оренди) (п. 1.1. Договору). Строк дії Договору - 2 (два) роки з моменту підписання. При цьому, про передачу Об?єкта оренди складається Акт прийому-передачі (пункти 1.1., 2.1. Договору), підписання якого повноважними представниками сторін є доказом фактичної передачі Орендарю Об?єкта оренди (п. 2.2. Договору). Жодних грошових коштів ТОВ «КОСМОС-БОУЛІНГ» та ПП «АЛМІНА-М» на виконання цього Договору оренди нерухомого майна від 18.08.2021 року не отримувало. Проаналізувавши зміст Договору оренди нерухомого майна від 18.08.2021 року в ПП АЛМІНА-М» та ТОВ «КОСМОС-БОУЛІНГ» з?явилися підстави для визнання даного оговору недійсним в судовому порядку.
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності N? 265984795 від 15.07.2021 року, ТОВ «КОСМОС-БОУЛІНГ» є єдиним власником нерухомого майна: будівля боулінг-центру, загальною площею 1409 кв.м., загальна площа по 1 поверху - 1046,9 кв.м., по 2-му поверху - 94,5 кв.м., по підвальному поверху-267,6 кв.м. Тому, ПП «АЛМІНА-М» не наділено будь-якими повноваженнями на надання нерухомого майна в оренду та не може мати статус «Орендодавця». Вказували, що директором Товариства «КОСМОС-БОУЛІНГ» ОСОБА_3 не видавалася будь-яка довіреність, в тому числі й нотаріально посвідчена, якою б надавалися повноваження будь-якій іншій фізичній особі представляти інтереси Позивача - 1 у взаємовідносинах з третіми особами щодо укладання та підписання будь-яких правочинів стосовно продажу, дарування, надання в оренду належного Товариству рухомого та/або нерухомого майна, в тому числі й отримання грошових коштів за даними договорами.
Відповідно до ст. 28 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» (в редакції чинній станом на 18.08.2021 року), органами товариства є загальні збори учасників, наглядова рада (у разі утворення) та виконавчий орган.
Згідно з ст. 39 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» (в редакції чинній станом на 18.08.2021 року), виконавчий орган товариства здійснює управління поточною діяльністю товариства.
До компетенції виконавчого органу товариства належить вирішення всіх питань, пов?язаних з управлінням поточною діяльністю товариства, крім питань, що належать до виключної компетенції загальних зборів учасників та наглядової ради товариства (у разі утворення).
Виконавчий орган товариства підзвітний загальним зборам учасників і наглядовій раді товариства (у разі утворення) та організовує виконання їхніх рішень.
Виконавчий орган товариства є одноосібним. Назвою одноосібного виконавчого органу є "директор", якщо статутом не передбачена інша назва.
Згідно з положеннями Статуту ТОВ «КОСМОС-БОУЛІНГ» вирішення всіх господарських та поточних питань покладено на директора, яким станом на виникнення спірних правовідносин був ОСОБА_3 .
Також, в якості аргументу на користь того, що умови Договору оренди нерухомого майна не могли виконуватися сторонами є та обставина, що 18.08.2021 року між ТОВ «КОСМОС-БОУЛІНГ» (як єдиного власника нерухомого майна) та ПП «АЛМІНА-М» підписано нотаріально посвідчений Договір оренди нерухомого майна, за яким в оренду передавалося наступне нерухоме майно - нежитлові приміщення, що розташовані на першому поверсі будівлі боулінг клубу з прибудовами та підвалом комплексу споруд готелю «Україна» за адресою: АДРЕСА_1 (приміщення №№ НОМЕР_1 за технічним паспортом) загальною площею 376,4 кв.м. В подальшому, це саме нерухоме майно передано в суборенду ТОВ «РУНО ЗОЛОТЕ» на підставі потаріально посвідченого Договору суборенди від 18.08.2021 року.
Крім того, зазначали, що ПП «АЛМІНА-М», її керівник та засновники грошові кошти на виконання Договору оренди нерухомого майна №б/н від 18.08.2021 року не отримували.
За вказаних обставин просили визнати недійсним договір оренди нерухомого майна від 18.08.2021 №б/н, укладений між Приватним підприємством «АЛМІНА-М», Товариством з обмеженою відповідальністю «КОСМОС-БОУЛІНГ» та фізичною особою ОСОБА_1 , стягнути з відповідача судові витрати.
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 18.06.2024 відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати у порядку загального позовного провадження.
05.08.2024 на адресу суду від представника відповідача адвоката Донець Ю.Б. надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити у задоволенні позову. Відзив обгрунтований наступним: відповідно до п. 7.1 Договору оренди нерухомого майна від 18.08.2021, що укладений між Позивачами, передбачає право Позивача 2 (ПП «АЛМІНА-М») надавати приміщення в суборенду без узгодженням з Позивачем 1.
Відповідно до ч. 3 ст. 237 Цивільного кодексу України, представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.
У п. 13 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» у редакці, що діяла станом на день підписання Договору оренди, а саме на 18.08.2021 зазначено, що в Єдиному державному реєстрі у т.ч. містяться відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім?я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи.
При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 10 вказаного Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Отже, якщо у відповідному розділі Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань міститься інформація про осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи, і відсутні обмеження щодо такого представництва, то в силу закону вважається, що такі особи діють без таких обмежень, і у т.ч. мають право підписувати договори, тобто вчиняти правочини, які відповідно до ст. 239 Цивільного кодексу України, створюють, змінюють, припиняють цивільні права та обов?язки такої юридичної особи. Вказані відносини є відносинами самопредставництва та не вимагають надання якихось додаткових документів для підтвердження таких відносин чи видання окремої довіреності, при цьому, особа, що діє на засадах самопредставництва, діє без перевищення повноважень.
Спірний Договір оренди від імені Позивача 1 підписав ОСОБА_2 , який на момент його укладення діяв на підставі відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (копія витягу з ЄДР станом на 18.08.2021 додається), тобто на основі відносин самопредставництва, без будь-яких обмежень, з правом укладати договори та без необхідності додатково підтвердження своїх повноважень чи видання на його ім?я окремої довіреності.
Відповідач перед укладенням Договору оренди перевірив повноваження ОСОБА_2 представляти інтереси Позивача 1 та підписувати договори, після чого підписав зі свого боку вказаний договір. Більше того, у п. 1.7. Договору оренди його сторони взаємно підтвердили, що мають повноваження на його укладення, підписання та виконання.
За вказанизх обставин, позиція Позивачів щодо того, що вирішення усіх господарських та поточних питань ТОВ «КОСМОС-БОУЛІНГ» покладено виключно на директора, а ОСОБА_2 не мав повноважень на підписання Договору оренди від його імені, є безпідставною та спростовується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, які є достовірними.
Представник відповідача заперечував також проти тверджень позивачів, що умови спірного Договору оренди не могли виконуватись сторонами, оскільки між позивачами був укладений Договір оренди нерухомого майна від 18.08.2021 на приміщення першого поверху №1-7 загальною площею 376,4 кв.м, а у подальшому це майно передано в суборенду ТОВ «Руно Золоте», оскільки приміщення першого поверху №1-7 займають лише його частину, отже інша частина могла бути передана іншому орендарю. Просив відмовити у задоволенні позову.
Від представника позивача 03.09.2024 надійшла відповідь на відзив, в якому вказував, що відповідно до частин першої, третьої статті 244 ЦК України представництво, яке грунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю.
Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.
Згідно з статтею 246 ЦК України довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами, та скріплюється печаткою цієї особи.
Отже, з наведеного вище вбачається, що представництво може виникати на підставі договору, тобто не будь-якого договору, а саме того предметом якого е представництво інтересів та взаємні права та обов?язки довірителя та повіреного.
В свою чергу, Договір оренди нерухомого майна від 18.08.2021 року в цілому, так і його окремий пункт 7.1. не можуть розглядатися як договір представництва, через різний предмет регулювання правовідносин між сторонами. Крім того, на виконання пункту 7.1. договору оренди нерухомого майна від 18.08.2021 року жодна із сторін (Позивач 1 та Позивач 2) не вчинила юридично значимих дій, а саме не видала довіреність з відповідними повноваженнями. Вказував, що на спростування доводів позивачів про неотримання грошових коштів відповідачем не надано жодного доказу, що підтверджував фактичну передачу грошових коштів з метою виконання договору оренди майна №б/н від 18.08.2021 року.
Ухвалою суду від 03.09.2024 підготовче провадження закрито, призначено справу до розгляду по суті.
Представник позивачів адвокат Починок О.І. в підготовчому судовому засіданні позов підтримав.
В судовому засіданні представник відповідача адвокат Донець Ю.Б заперечував проти позову, з підстав вказаних у відзиві на позовну заяву.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.
Статтею 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Кожна сторона під час укладення правочину має поводити себе добросовісно, обачливо й розумно, об`єктивно оцінювати ситуацію.
У відповідності до ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Відповідно до ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Судом встановлено, що 18.08.2021 року між ТОВ «КОСМОС-БОУЛІНГ» (Орендодавець 1) та ПП «АЛМІНА-М» (Орендодавець 2), від імені яких діяв ОСОБА_2 як уповноважена особа ТОВ «КОСМОС-БОУЛІНГ» та власник і директор ПП «АЛМІНА-М» та ОСОБА_1 (Орендар) було укладено договір оренди нерухомого майна за умовами якого орендодавець передає в оренду, а орендар приймає нежитлові приміщення, а саме частину приміщень першого поверху площею 868, 93 кв.м. та частину підвального приміщення площею 263,5 кв.м., будівлі боулінг-клубу комплексу споруд готелю «Україна», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1132,43 кв.м. («Об`єкт оренди») для проведення в приміщенні Підготовчих робіт та подальшого його використання у своїй діяльності.
Згідно пункту 1.6 вказаного договору об`єкт оренди належить орендодавцеві (ТОВ «КОСМОС-БОУЛІНГ») на підставі свідоцтва про право власності, виданого 18.07.2006 року виконавчим комітетом Геронимівської сільської ради на підставі рішення 357 від 14.07.2006 року, зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно комунальним підприємством «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентарізації» 18.07.2006 року за реєстраційним номером 11264572.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 18.08.2021 року між ТОВ «КОСМОС-БОУЛІНГ» (як єдиного власника нерухомого майна) та ПП «АЛМІНА-М» підписано нотаріально посвідчений Договір оренди нерухомого майна реєстр. №930, за яким в оренду передавалося нерухоме майно - нежитлові приміщення, що розташовані на першому поверсі будівлі боулінг клубу з прибудовами та підвалом комплексу споруд готелю «Україна» за адресою: АДРЕСА_1 (приміщення №№ НОМЕР_1 за технічним паспортом) загальною площею 376,4 кв.м.
Відповідно до пункту 7.1. вказаного нотаріально посвідченого Договору оренди нерухомого майна від 18.08.2021, сторонами було погоджено, що орендар має право здавати майно в суборенду без додаткового погодження з орендодавцем на будь-який строк та для використання приміщення для будь-яких цілей, що не несуть прямої шкоди майну та життю людей.
У подальшому, як вказує сторона відповідача, у зв`язку із збройною агресією РФ проти України, в порядку п.11.3 орендар повідомив про припинення дії договору з 25.04.2022, надіславши письмове звернення про його припинення за 1 місяць та з вимогою повернення грошових коштів.
Звертаючись до суду із позовом у цій справі, позивач вказував, що ПП «АЛМІНА-М» не наділено будь-якими повноваженнями на надання нерухомого майна в оренду та не може мати статус «Орендодавця». Вказували, що директором Товариства «КОСМОС-БОУЛІНГ» ОСОБА_3 не видавалася будь-яка довіреність, в тому числі й нотаріально посвідчена, якою б надавалися повноваження будь-якій іншій фізичній особі представляти інтереси Позивача - 1 у взаємовідносинах з третіми особами щодо укладання та підписання будь-яких правочинів стосовно продажу, дарування, надання в оренду належного Товариству рухомого та/або нерухомого майна, в тому числі й отримання грошових коштів за даними договорами.
Аналізуючи вказані доводи суд зазначає наступне.
Згідно з ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.
Так, юридична особа є учасником цивільних відносин і наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю (ст. 2, 80, 91, 92 ЦК України). При цьому особливістю цивільної дієздатності юридичної особи є те, що така особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону (ч. 1 ст. 92 ЦК України).
Правочини юридична особа також вчиняє через свої органи, що з огляду на приписи ст. 237 ЦК України утворює правовідношення представництва, в якому орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана або має право вчинити правочин від імені цієї юридичної особи, в тому числі вступаючи в правовідносини з третіми особами.
Відповідно до ч. 3 ст. 92 ЦК України орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження. Водночас, питання визначення обсягу повноважень виконавчого органу юридичної особи та добросовісність його дій є внутрішніми взаємовідносинами юридичної особи та її органу, тому сам лише факт учинення виконавчим органом юридичної особи протиправних, недобросовісних дій, перевищення ним своїх повноважень не може слугувати єдиною підставою для визнання недійсними договорів, укладених цим органом від імені юридичної особи з третіми особами.
Разом з тим обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи набуває юридичної сили для третьої особи в тому випадку, якщо саме вона, ця третя особа, вступаючи у відносини з юридичною особою та укладаючи договір, діяла недобросовісно або нерозумно, зокрема, достеменно знала про відсутність у виконавчого органу юридичної особи необхідного обсягу повноважень або повинна була, проявивши принаймні розумну обачність, знати про це.
У зв`язку з наведеним суду слід виходити з того, що контрагент знає (або повинен знати) про обмеження повноважень представника юридичної особи, якщо: такі обмеження передбачені законом (наприклад, абз. 2 ч. 2 ст. 98 ЦК України); про відповідні обмеження було вміщено відомості у відкритому доступі на офіційному веб-сайті розпорядника Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, або якщо договір містить умову (пункт) про підписання його особою, яка діє на підставі статуту підприємства чи іншого документа, що встановлює повноваження зазначеної особи, то наведене свідчить про обізнаність іншої сторони даного договору з таким статутом (іншим документом) у частині, яка стосується відповідних повноважень, і в такому разі суд не може брати до уваги посилання цієї сторони на те, що їй було невідомо про наявні обмеження повноважень представника її контрагента.
Таке обмеження повноважень набуває юридичної сили для третьої особи в тому випадку, якщо саме вона, ця третя особа, вступаючи у відносини з юридичною особою та укладаючи договір, діяла недобросовісно або нерозумно, зокрема, достеменно знала про відсутність в органу юридичної особи чи її представника необхідного обсягу повноважень або повинна була, проявивши принаймні розумну обачність, знати про це. Тягар доказування недобросовісності та нерозумності в поведінці третьої особи несе юридична особа. (позиція викладена в постанові Верховного Суду від 07.06.2022 у справі № 916/3351/20).
Згідно з п. 13 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" (в редакції на час укладення оспорюваного правочину) в Єдиному державному реєстрі, серед іншого, містяться такі відомості щодо юридичної особи: дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи.
Матеріали справи свідчать, що у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 18.08.2021 (станом на час укладення оспорюваного договору) щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "КОСМОС-БОУЛІНГ" містилася інформація про наявність повноважень у представника ОСОБА_2 вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори тощо (без обмежень).
Іншим представником Товариства з обмеженою відповідальністю "КОСМОС-БОУЛІНГ" з аналогічними повноваженнями станом на час укладення оспорюваного договору 18.08.2021 року був директор ОСОБА_4 .
У витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 18.08.2021 (станом на час укладення оспорюваного договору) щодо Приватного підприємства «АЛМІНА-М» містилася інформація про наявність повноважень у директора та представника ОСОБА_2 вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори тощо (без обмежень).
Зазначена інформація також підтверджується документами із реєстраційних справ ТОВ «КОСМОС-БОУЛІНГ» та ПП «АЛМІНА-М».
Відповідно до ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.
Як вже зазначалось, спірний договір підписаний від орендодавців - Товариства з обмеженою відповідальністю "КОСМОС-БОУЛІНГ" (власника нерухомості) та Приватного підприємства «АЛМІНА-М» (орендодавця та одночасно орендаря з правом передачі майна в суборенду третім особам згідно п.7.1. Договору оренди нерухомого майна від 18.08.2021 реєстр. №930).
Враховуючи вищевикладене, а також досліджуючи обставини обізнаності відповідача (контрагента у спірних правовідносинах) при укладенні спірного правочину про відсутність обмежень повноважень представника юридичної особи ОСОБА_2 при укладенні спірного правочину виходячи із даних Єдиного державного реєстру, слід зазначити, що посилання представника позивача на відсутність повноважень у ОСОБА_2 відповідно до статуту, а також відсутність довіреності на вчинення спірного договору, яка видана директоромТОВ «КОСМОС-БОУЛІНГ» ОСОБА_4 , в даному контексті не заслуговують на увагу.
Як свідчать наявні в матеріалах справи витяги з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 18.08.2021, які є належним та допустимим доказом щодо підтвердження повноважень представника юридичної особи, вони містили протилежні доводам позивача відомості. Із такими відомостями Єдиного державного реєстру як вказує представник відповідача, укладаючи спірний договір, вони були ознайомлені, щоб упевнитись у наявності повноважень у представника ОСОБА_2 на укладення договору, оскільки відомості внесені до реєстру вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою (ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»).
Отже, спірний Договір оренди від імені Позивача 1 та Позивача 2 підписав ОСОБА_2 , який на момент його укладення діяв на підставі відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (копія витягу з ЄДР станом на 18.08.2021 додається), тобто на основі відносин самопредставництва від імені ТОВ «КОСМОС-БОУЛІНГ» та як директор ПП «АЛМІНА-М», без будь-яких обмежень, з правом укладати договори та без необхідності додатково підтвердження своїх повноважень чи видання на його ім?я окремої довіреності від керівника Позивача 1 ОСОБА_4 .
Відповідно до вимог частин першої-другої статті 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви
Статтею 89 ЦПК України визначено, що виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).
Як визначено частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Враховуючи вище викладене, а також аналізуючи наявні у матеріалах зібрані докази в сукупності, суд вважає, що позивачем не доведено безспірними доказами те, що ОСОБА_2 на момент укладення спірного правочину мав обмеження на його укладення та сторона відповідача була обізнана про наявність таких обмежень повноважень ОСОБА_2 як директора ПП «АЛМІНА-М» та особи, яка діяла від ТОВ «КОСМОС-БОУЛІНГ» за самопредставництвом, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на дату укладення оспорюваного правочину (18.08.2021).
Що стосується витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.
Статтею 133 ЦПК України визначено види судових витрат, які складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п.1ч.3 ст.133 ЦПК України).
Відповідно до ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Частиною 2 ст.141 ЦПК України встановлено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Так, відповідно до наявних в матеріалах справи доказів встановлено, що відповідачем ОСОБА_1 понесені судові витрати на надання правничої допомоги.
З матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів відповідача ОСОБА_1 у суді першої інстанції здійснював адвокат Донець Юрій Борисович, який на підтвердження повноважень представника надав суду ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АI №1376379, виписаний на підставі договору про надання правової допомоги № б/н від 01.10.2022 року. Відповідно до умов додаткової угоди №2 до Договору про надання правової допомоги № б/н від 01.10.2022 року, сторони досягли взаємної згоди, що фіксований розмір гонорару за надання правової допомоги адвоката в справі 712/6995/24 становить 20 000 гривень.
Представник позивача правом на подання заперечень щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу не скористався.
Так, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України).
При цьому, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України), що узгоджується з практикою Верховного Суду, зокрема, постановою від 22.01.2021 року в справі №925/1137/19.
Суд, оцінюючи обґрунтованість заяви представника відповідача про стягнення витрат на професійну правову допомогу у розмірі 20 000,00 грн. щодо співмірності витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, складанням процесуальних документів, часом, витраченим на їх виконання, з огляду на визначені практикою ЄСПЛ критерії, вважає, що заявлена представником відповідача сума витрат на правничу допомогу є обґрунтованою та такою, що підлягає до стягнення з кожного із позивачів по 10 000 гривень.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати позивачів у відповідності до ст.141 ЦПК України, не відшкодовуються.
Керуючись статтями 2-5, 12-13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд
У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «КОСМОС-БОУЛІНГ», Приватного підприємства «АЛМІНА-М» до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 21.10.2024 року.

Головуючий Т.Є.Троян