Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 жовтня 2024 року Центральнийрайонний суд м. Миколаєваускладі:

головуючого - судді Гуденко О.А., при секретарі -Вознюк Д.І., без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївська міська рада про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини та встановлення факту проживання в будинку,-

В С Т А Н О В И В:

29.12.2023 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини та встановлення факту проживання в будинку, в якому просив поновити строк на звернення до суду ,надати ОСОБА_1 додатковий строк, протягом одного місяця, для подання заяви про прийняття спадщини , встановити факт проживання ОСОБА_1 в будинку , який розташований за адресою : АДРЕСА_1 .

В обгрунтування позову посилається на те, що після смерті ОСОБА_2 залишилася спадщина, яка скаладається з житлового будинку, який розташований за адресою АДРЕСА_1 . Єдиною спадкоємицею якої є її дочка - ОСОБА_1 , яка проживала у вказаному будинку майже все своє життя , проте не звернулася до нотаріуса за формленням спадкових прав одразу після смерті матері, оскільки вважала себе такою, що прийняла спадщину, також потребувала часу та коштів на відновлення правовстановлювальних документів на будинок спадкоємців.

Ухвалою суду від 04.01.2024 року справу прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 12.03.2024 року витребувано з Державного нотаріального архіву Миколаївської області (м. Миколаїв, вул. Біла 2/4) належним чином засвідчену копію спадкової справи № 489/2005, яка відкрита після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та була заведена Першою Миколаївською державною нотаріальною конторою Миколаївської області 03.06.2005 року.

Витребувано з Першої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області (54030, м. Миколаїв, вул. Пушкінська, буд.14/6), належним чином засвідчену копію спадкової справи, яка відкрита після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою суду від 13.06.2024 року витребувано з Першої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області (54030, м. Миколаїв, вул. Пушкінська, буд.14/6), належним чином засвідчену копію спадкової справи № 489/2005, яка відкрита після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та була заведена Першою Миколаївською державною нотаріальною конторою Миколаївської області 03.06.2005 року - в строк до 10 липня 2024 року.

Ухвалою суду від 11.07.2024 року було закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

Представник позивача надала заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги просила задовольнити.

Відповідач Миколаївська міська рада надала суду заяву, що проти позовної заяви не заперечує і просить про розглядсправи у відсутність її представника за наявними матеріалами справи.

Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини.

Як підтверджуєтьяс матеріалами справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис №123 та видано свідоцтво про смерть НОМЕР_1 . Після смерті ОСОБА_3 залишилася спадщина - будинок, який розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Судом встановлено , що у ОСОБА_3 була дочка - ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 . 16.12.1983 року ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_5 , про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний запис №456.З дня укладання шлюбу ОСОБА_4 взяла прізвище чоловіка " ОСОБА_6 ".

Судом досліджено матеріали спадкової смерті №489/2005 , заведеної після смерті громадянки ОСОБА_3 померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , з якої вбачається , що 02 червня 2005 року в першу миколаївську державну нотаріальну контору звернулася з заявою ОСОБА_2 про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , про що їй було видано Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі - номер витягу 341623. Проте за життя свідоцтво про право на спадщину не отримувала.

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 . Після смерті ОСОБА_2 залишилась спадщина, яка скаладається з житлового будинку, який розташований за адресою АДРЕСА_1 .

23.11.2023 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області - Скорик Ю.В. з заявою про заведення спадкової справи та оформлення спадщини за законом.

Приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області - Скорик Ю.В. видано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в якій зазначено :

"В ході вивчення поданих документів встановлено наступне: Факт смерті спадкодавця встановлено. Заява про прийняття спадщини в строк не була подана в нотаріальні органи. Доказів про постійне проживання разом із спадкодавцем на момент його смерті ОСОБА_1 не надала, тому факт прийняття спадщини не підтверджено".

Як підтверджується матеріалами справи, інші спадкоємці пісял смерті ні ОСОБА_3 , ні ОСОБА_2 з за явами про прийняття спадщини не зверталися.

Судом досліджено довідку від 07.06.2018 року , з якої вбачається , що ОСОБА_7 проживає з донькою за адресою: АДРЕСА_1 по теперішній час.

Вказані обставини підтверджуються також копією Будинкової книги за вказаною адресою.

Згідно повідомлення від Першої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області , спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 - не заводилась.

Згідно з вимогами ст. ст. 124, 129 Конституції України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом Українивід 17 липня 1997 року, кожна фізичнаабоюридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільстваі на умовах, передбачених законом ізагальними принципами міжнародного права.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу Україникожна особа має право звернутисядосуду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, щоспадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1217 ЦК України: спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 1 статті 1220 ЦК України: спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з пунктом 211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом від 03 березня 2004 № 20/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 03 березня 2004 року за № 283/8882, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Як роз`яснено у п. 23Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, якщопостійнепроживання особи зіспадкодавцем на час відкриттяспадщини не підтвердженовідповідними документами, у зв`язкуізчимнотаріусвідмовивособі в оформленніспадщини, спадкоємецьмає право звернутися в суд іззаявою про встановлення факту постійногопроживаннязіспадкодавцем на час відкриттяспадщини, а не про встановлення факту прийняттяспадщини.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України - правовласностінабувається на підставах, що не заборонені законом, зокремаізправочинів. Право власностівважається набутим правомірно, якщоінше прямо не випливаєіз закону абонезаконністьнабуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст.1296ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Як викладено у Постанові ВС від 31.08.2020 року справа № 359/1850/17 , той факт, що спадкодавець за життя не оформив свого права на спадковемайно, не має правового значення для вирішенняпитаннящодонаявності права на цемайно у йогоспадкоємців, оскількивідповідно до частинитретьоїстатті 1296 ЦК Українивідсутністьсвідоцтва про право на спадщину не позбавляєспадкоємця права на спадщину.Статтею1297ЦКвстановленообов`язокспадкоємцязвернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухомемайно. Проте нормами цієїстатті, так само як йіншими нормами цивільного права, не визначеноправовихнаслідківнедотримання такого обов`язкуувидівтрати права на спадщину.

Відповідно до Постанови КЦС ВС від 10.01.2029 року у справі № 484/747/17 зроблений висновок, що відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі ст.. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердження обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем та оцінені судом.

Отже, таким чином, можна зробити відповідний висновок, що вимоги позивача про встановлення факту проживання ОСОБА_1 в будинку , який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , цілком обґрунтовані нормами матеріального права, та є єдиним та ефективним способом захисту прав та інтересів позивача.

В частині заявлених вимог про поновлення строку на звернення до суду, надання ОСОБА_1 додатковий строк, протягом одного місяця для подання заяви про прийняття спадщини - суд приходить до висновку про відмову у їх задоволенні, оскільки заявлені вимоги є зайвими та не відповідають ефективному способу захисту порушеного права.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести тіобставини, на які вона посилається як на підставусвоїхвимогабозаперечень, крімвипадків, встановленихцим Кодексом. Доказиподаються сторонами та іншимиучасникамисправи. Доказування не можеґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За такого, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині встановлення факту постійного проживання зі спадкождавцем є обгрунтованими та підлягають задоволенню, в частині інших позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір сплачено позивачем при подачі позову до суду.

Керуючись ст. ст. 18, 79-81, 141, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Миколаївська міська рада про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини та встановлення факту проживання в будинку - задовольнити частково.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, а саме на 17.02.2028 року за адресою : АДРЕСА_1 .

У задоволенні інших вимог позову - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної силипіслязакінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.А. Гуденко