Справа № 317/5183/23
Провадження № 2/317/107/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Нікітіна В.В.

за участі секретаря судового засідання Вакуленко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Запорізької обласної прокуратури про відшкодування шкоди, спричиненої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

15 вересня 2024 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов ОСОБА_1 до держави Україна в особі Запорізької обласної прокуратури про відшкодування шкоди, спричиненої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності.

Ухвалою суду від 10 жовтня 2024 року за клопотанням позивача було замінено первісного відповідача на Запорізьку обласну прокуратуру.

Позов обґрунтовано наступним.

Відносно позивачки здійснювалося кримінальне провадження № 0001224 від 05.10.2019 за ст.125 ч.1 КК України.

24.10.2019 слідчим СВ Запорізького РВП ДВП ГУНП в Запорізькій області Божко М.І. було повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 14.02.2022 ОСОБА_1 визнано невинуватою і виправдано у зв`язку з недоведеністю наявності в її діянні складу кримінального правопорушення.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 25.01.2023 апеляційну скаргу прокурора залишено без задоволення, а вирок суду 1-ї інстанції без змін.

Постановою Верховного Суду від 14.06.2023 ухвалу Запорізького апеляційного суду від 25.01.2023 щодо ОСОБА_1 залишено без змін, а касаційну скаргу прокурора без задоволення.

Кримінальне переслідування ОСОБА_1 тривало з 24.10.2019 по 14.06.2023, тобто 43 місяці 21 день.

Внаслідок незаконного притягнення до кримінальної відповідальності впродовж більше ніж 3 років, ОСОБА_1 було завдано моральної шкоди, яка пов`язана з пред`явленням необґрунтованого обвинувачення. Це зумовило вимушені зміни у звичному укладі життя позивачки, оскільки вона вимушена була відвідувати поліцію. А згодом судові засідання.

ОСОБА_1 вимушена була користуватися платними послугами адвоката, були принижені її честь і гідність.

Враховуючи викладені обставини, позивач просить суд стягнути на її користь з держави:

?288100 гривень 00 копійок моральної шкоди;

?69000 гривень 00 копійок витрат на правову допомогу адвоката в кримінальній справі.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 288100 грн. є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, відсутні належні, достовірні та достатні докази, які підтверджують понесені позивачем витрати на правову допомогу у розмірі 69000 грн.

Доводи відзиву зводяться до наступного.

ОСОБА_1 перебувала під слідством та судом з 24.10.2019 (повідомлено про підозру) по 25.01.2023 (винесено ухвалу Запорізького апеляційного суду).

Особа перебуває під слідством чи судом до набрання законної сили виправдувальним вироком або судовим рішенням, яким закрито провадження, а не до завершення його перегляду судом касаційної інстанції. Розмір відшкодування моральної шкоди на користь позивача становить 261523,33 грн., тобто 39 місяців * 6700 грн. + 6700 грн. / 30 днів * 1 день.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу адвоката на суму 69000 грн. позивачем долучено лише Акт передачі-приймання послуг від 15.09.2023, з якого вбачається, що адвокат приймав участь у 23 судових засіданнях (вартість одного засідання становить 3000 грн.), але неможливо встановити, чи дійсно відбувалися всі вказані судові засідання і адвокат фактично приймав у них участь.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив частково проти задоволення позову з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву.

Вислухавши позивача та його представника, представника відповідача, дослідивши подані сторонами докази, суд дійшов наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.10.2019 слідчим СВ Запорізького РВП ДВП ГУНП в Запорізькій області Божко М.І. було повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 14.02.2022 ОСОБА_1 визнано невинуватою і виправдано у зв`язку з недоведеністю наявності в її діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 25.01.2023 апеляційну скаргу прокурора залишено без задоволення, а вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 14.02.2022 відносно ОСОБА_1 без змін.

Постановою Верховного Суду від 14.06.2023 ухвалу Запорізького апеляційного суду від 25.01.2023 щодо ОСОБА_1 залишено без змін, а касаційну скаргу прокурора без задоволення.

Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.1176 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Статті 2,3,4,11,12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» визначають, що право на відшкодування шкоди виникає, зокрема, у випадках постановлення виправдувального вироку суду.

Чинним законодавством чітко визначено порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, у тому числі й відшкодування моральної шкоди, і право на таке відшкодування виникає в силу прямої вказівки закону.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 у справі № 686/2373/15-ц, розмір моральної шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, необхідно визначити виходячи з мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством і судом, починаючи з часу пред`явлення обвинувачення до набрання законної сили виправдувальним вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження.

Згідно ст.. 532 КПК України, вирок або ухвала суду першої інстанції, ухвала слідчого судді, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок чи ухвала суду, ухвала слідчого судді не набрала законної сили. Судові рішення суду апеляційної та касаційної інстанцій набирають законної сили з моменту їх проголошення. Ухвали слідчого судді та суду, які не можуть бути оскаржені, набирають законної сили з моменту їх оголошення.

Враховуючи наведене, особа перебуває під слідством чи судом до набрання законної сили виправдувальним вироком або судовим рішенням, яким закрито провадження, а не до його перегляду судом касаційної інстанції.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.08.2021 у справі № 761/20935/19.

Тобто, як вбачається з матеріалів справи позивач перебувала під слідством з 24.10.2019 (повідомлення про підозру) до 25.01.2023 (набрання законної сили вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 14.02.2022 після його перегляду запорізьким апеляційним судом), що становить 39 місяців 1 день.

Беручи до уваги, що відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 03.11.2022 мінімальний розмір заробітної плати з 01.01.2023 становить 6700 грн., розмір відшкодування моральної шкоди на користь позивача становить 261523,33 грн. (39 місяців * 6700 грн. + 6700 грн. : 30 днів * 1 день.

Як вбачається з Акту передачі-приймання послуг від 15.09.2023 за договором № 326-з-2020 від 12.02.2020 вартість послуг адвоката становить 69000 грн. із розрахунку 3000 грн. участь адвоката в судовому засіданні.

Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

В даному випадку суд вважає обґрунтованим та справедливим стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Повний текст рішення суду виготовлений та підписаний 30 січня 2024 року.

Керуючись ст.ст. 263-265, 268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 ) до держави Україна в особі Запорізької обласної прокуратури (69005, м. Запоріжжя, вул. Матросова, буд. 29?а, ) про відшкодування шкоди, спричиненої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, спричинену незаконним притягненням до кримінальної відповідальності за період з 24 жовтня 2019 року по 25 січня 2023 року у розмірі 261 523 (двісті шістдесят одна тисяча п`ятсот двадцять три) гривні 33 копійки за рахунок коштів Державного бюджету України.

Стягнути на користь ОСОБА_1 витрати на подання їй юридичної допомоги адвокатом Ямою Дмитром Миколайовичем в кримінальному провадженні № 0001224 за ч. 1 ст. 125 КК України в розмірі 69 000 (шістдесят дев`ять тисяч) гривень 00 копійок.

В задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в даній цивільній справі в розмірі 25 916 (двадцять п`ять тисяч дев`ятсот шістнадцять) гривень 14 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Нікітін