Справа № 153/1830/23
Провадження № 22-ц/801/361/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гаврилюк Т. В.
Доповідач:Сопрун В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 рокуСправа № 153/1830/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді Сопруна В.В.,

суддів Матківської М.В., Сала Т.Б.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу №153/1830/23 запозовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 18 грудня 2023 року, яке ухвалене суддею Гаврилюк Т.В. в Ямпільському районному суді Вінницької області, повний текст складено 18 грудня 2023 року,

в с т а н о в и в:

В листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі 5000 гривень щомісячно, починаючи з дати подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Вказала, що 26.11.2013 рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області між нею та відповідачем було розірвано шлюб. Від спільного шлюбу до моменту його розірвання у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На даний час вона одружилася і змінила прізвище на « ОСОБА_4 ». У другому шлюбі у неї народилася ще одна дитина. Вказала, що вони всі проживають спільно сім`єю. На даний час, через значну інфляцію та підняття цін на весь асортимент вона вимушена звернутися до суду із питанням стягнення аліментів на неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказала, що відповідач не надає будь-якої посильної допомоги у вихованні дитини, участі у вихованні свого сина. Син ОСОБА_3 є учнем школи, потребує коштів як на навчання, харчування, так і на кишенькові кошти. Зазначила, що вона хоче надати дитині всі духовні, соціальні та матеріальні блага. Дитина потребує щоденного піклування, харчування, лікування (в разі хвороби), тощо. Батько дитини самоусунувся від виховання дитини, проживає окремо, не приїжджає до дитини на вихідні. Не цікавиться його життям та побутом. Відповідач умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо належного їх виконання, а тому просить суд стягнути із відповідача аліменти на утримання сина у сумі 5000 гривень. Вважає, що ця сума буде відповідати віку неповнолітньої дитини та його інтересам.

Рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 18 грудня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця міста Могилів-Подільський Вінницької області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) аліменти на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки села місто Климовичі Могильовської області, Білорусь, зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у твердій грошовій сумі по 4000 (чотири тисячі) гривень щомісячно, починаючи з 27 листопада 2023 року і до досягнення сином повноліття.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 , подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення суду було ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, при не з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, без доведення всіх обставин на які посилається позивач, а тому є незаконним та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що апелянт просить суд стягувати з нього 2800 гривень у твердій грошовій сумі.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 17 січня 2024 року розгляд справи в апеляційній інстанції призначено без повідомлення учасників справи згідно ч.1 ст.369 ЦПК України.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ч.1-3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення відповідає.

Завданням цивільного судочинства є, зокрема, справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (стаття 2 ЦПК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).

Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Із копії рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 26.11.2013 (а.с.6) судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 розірвано. Прізвище ОСОБА_5 залишено « ОСОБА_6 ».

Із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого 18.09.2012 (а.с.7) судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у місті Могилів-Подільський Вінницької області.

Із копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 виданого 24.03.2016 (а.с.8) судом встановлено, що ОСОБА_5 зареєструвала шлюб із ОСОБА_7 , після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_4 ».

Із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 виданого 08.11.2016 (а.с.9) судом встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який народився у місті Ямпіль Ямпільського району Вінницької області.

Із копії паспорта громадянина України (а.с.24) судом встановлено, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 у місті Могилів-Подільський Вінницької області, де і зареєстрований.

Із копій квитанцій (а.с.26-36) судом встановлено, що відповідачем здійснювалися регулярні перекази коштів на утримання свого неповнолітнього сина.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач є молодою, фізично здоровою людиною та має можливість сплачувати аліменти в розмірі 4000 гривень на дитину.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а оскільки відповідач хоча і надає кошти на утримання своєї малолітньої дитини, однак не у тому розмірі, який мав би бути, та не щомісячно, тому суд має підстави для стягнення з нього аліментів на утримання дитини.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, а тому суд має підстави для стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі. Як встановлено судом, малолітня дитина проживає з позивачкою, а тому саме їй надано право вибору способу стягнення аліментів.

Частиною 1 ст.184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Тобто спосіб стягнення аліментів визначає виключно стягувач.

Відповідно ч.2, 3 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно нормам СК України аліменти на утримання дитини стягуються не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, під час ухвалення даного рішення суд враховує, що прожитковий мінімум на дитину систематично зростає, а оскільки аліменти стягуються щомісячно, то з метою захисту інтересів малолітньої дитини на майбутнє, з відповідача слід стягувати аліменти у твердій грошовій сумі по 4000 гривень щомісячно. Саме такий розмір аліментів дозволить відповідачу допомагати позивачеві утримувати їхню спільну малолітню дитину.

При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище малолітнього сина, який є здоровим та у певній мірі матеріально забезпеченим. Суд бере до уваги матеріальне становище платника аліментів, який є здоровим та працездатним. Окрім того, судом також враховуються, що він не має на утриманні інших дітей, однак має на утриманні матір, яка хворіє, тому суд має підстави для стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до статей 76, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Проаналізувавши викладене, колегія суддів вважає, що висновок Ямпільського районного суду про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дитини в розмірі 4000 гривень, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідає обставинам справи та вимогам законодавства. Вказаний розмір аліментів враховує обставини, викладені у ст.184 СК України. Доказів того, що відповідач не має можливості сплачувати аліменти в такому розмірі, матеріали справи не містять.

З урахуванням усіх встановлених обставин та з покликанням на норми матеріального права, які регулюють дані правовідносини, суд дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог.

Отже, апеляційний суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для скасування рішення суду.

Інші доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують вірні висновки суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

За змістом ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 18 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 31 січня 2024 року.

Головуючий Сопрун В.В.

Судді Матківська М.В.

Сало Т.Б.