Провадження №2/369/7837/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2024 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Козак І.А., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Дерев`янка (Розпутнього) про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (Розпутнього) про поділ спільного майна подружжя.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову у якій вона просила суд накласти арешт на автомобіль марки VOLKSWAGEN модель CRAFTER, 2018 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN код транспортного засобу НОМЕР_2 , білого кольору; об`єкт незавершеного будівництва у вигляді садового будинку розташованого на земельній ділянці площею 0,059 га, кадастровий номер :03:006:0120, розташованої за адресою: вул. Центральна, 2, Бобрицька сільська рада, Бучанський район, Київська область, СТ «Будівельник»; на земельну ділянку площею 0,059 га, кадастровий номер :03:006:0120, розташовану за адресою: вул. Центральна, 2, Бобрицька сільська рада, Бучанський район, Київська область, СТ «Будівельник», реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224.

Заборонити відчуження: автомобіля марки VOLKSWAGEN модель CRAFTER, 2018 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN код транспортного засобу НОМЕР_2 , білого кольору; об`єкта незавершеного будівництва у вигляді садового будинку розташованого на земельній ділянці площею 0,059 га, кадастровий номер :03:006:0120, розташованої за адресою: вул. Центральна, 2, Бобрицька сільська рада, Бучанський район, Київська область, СТ «Будівельник»; земельної ділянки площею 0,059 га, кадастровий номер :03:006:0120, розташовану за адресою: вул. Центральна, 2, Бобрицька сільська рада, Бучанський район, Київська область, СТ «Будівельник», реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224.

Заява мотивована тим, що позивачка перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, ОСОБА_3 з 08 липня 2020 року по 16 червня 2022 року.

Відповідно до рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 червня 2022 року шлюб розірвано. Вказаний факт підтверджується інформацією, яку містить рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області в справі ЄУН 369/2680/22, провадження №2/369/3788/22, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу. Копію рішення додано до заяви при зверненні до суду.

Підставою для розірвання шлюбу стали зокрема, приховані факти щодо реального стану здоров`я відповідача, що могло негативно вплинути як на її стан здоров`я, так і на стан здоров`я її малолітньої дитини.

Відповідач хворіє на хронічний вірусний гепатит С. Вказана форма гепатиту передається

через контакт з кров`ю та іншими біологічними рідинами хворого. Тобто, відповідач знав, що він

хворіє і може заразити її та її малолітню доньку, проте приховав від неї вказаний факт, чим створив загрозу для мого життя та здоров`ю, а також для життя і здоров`я малолітньої доньки.

Під час перебування в шлюбі відповідач на підставі договору дарування отримав у власність 3/4 земельної ділянки площею 0,059 га, кадастровий номер :03:006:0120, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Станом на 23 листопада 2020 року на території земельної ділянки площею 0,059 га, кадастровий номер :03:006:0120, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , жодних будівель чи то споруд розташовано не було.

Вказаний факт підтверджується інформацією, яку містить Висновок експерта №606/01/2021, складений 12 січня 2021 року. Копію Висновку експерта №606/01/2021 від 12 січня 2021 року.

В 2021 році, за спільні кошти подружжя, на території вказаної земельної ділянки збудовано садовий будинок, загальною площею 152,7 кв.м. з мансардою та допоміжні будівлі і споруди для обслуговування садового будинку:

Баня - площею 10 кв. м.:

Гараж - 27 кв. м.;

Навіс - 28 кв. м.;

Загальна площа забудови на земельній ділянці площею 0,059 га, кадастровий номер :03:006:0120, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , Бобрицька сільська рада Вказаний будинок не було введено в експлуатацію, також не було зареєстровано право власності.

Проте 28 червня 2022 року на замовлення відповідача виготовлено Технічний паспорт на садовий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Рік спорудження будівель і споруд на території СТ «Будівельник» - 2021 рік.

Вказані факти підтверджуються інформацією яку містить Технічний паспорт на садовий(дачний) будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, в період шлюбу, а саме 01 липня 2021 року ОСОБА_3 придбано, за спільні кошти подружжя, у власність автомобіль марки VOLKSWAGEN модель CRAFTER, 2018 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN код транспортного засобу НОМЕР_2 , білого кольору.

Вказаний факт підтверджується інформацією, яку містить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

Також вказаний факт підтверджується інформацією яку містить Витяг з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів.

На підставі вищевикладеного, вона вважає, що автомобіль марки VOLKSWAGEN модель CRAFTER, 2018 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN код транспортного засобу НОМЕР_2 , білого кольору, є спільною сумісною власність подружжя та підлягає поділу шляхом виділу його у власність відповідача та стягнення з останнього на її користь компенсації в розмірі 1/2 ринкової вартості автомобіля.

На даний час вона не має доступу до садового будинку розташованого за адресою: Центральна, 2, Бобрицька сільська рада, Бучанський район, Київська область та автомобіля марки VOLKSWAGEN модель CRAFTER, 2018 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN код транспортного засобу НОМЕР_2 , білого кольору.

Незважаючи на ту обставину, що вказане майно придбане у шлюбі, ОСОБА_3 одноособово користується вказаним майном та не допускає її до вказаного майна.

Через низку конфліктів з відповідачем та його матір`ю, вона не може спільно користуватися вказаним майном, тому визначення порядку користування таким майном є неможливим. На підтвердження факту неприязних стосунків до позовної заяви додано копії заяв про вчинення кримінального правопорушення та копії Витягів з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань.

Так, у 2022 році після розірвання шлюбу з ОСОБА_3 , вона звернулася до ПВ №4 (с. Капітанівка) Бучанського УП ГУ НП у Київській області з заявою про вчинення щодо мене домашнього насильства з боку останнього та його матері.

За вказаним фактом до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення № 0002304 18 липня 2022 року.

Враховуючи, ті обставини, що працівниками поліції було допущено затягування досудового розслідування, їй довелося звернутися з відповідною скаргою до Офісу Генерального прокурора.

Оскільки погрози з боку відповідача та його матері не зупинялися, вона звернулася до Бучанського РУП ГУНП в Київській області з заявою про вчинення кримінального правопорушення щодо нього ОСОБА_5

13 березня 2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення за №0000554 щодо нього, з попередньою кваліфікацією за ч. 1 ст. 129 КК України (погроза вбивством).

Продовжуючи свої злочинні дії, очевидно для виконання заявлених раніше погроз, ОСОБА_5 , в жовтні 2022 року, здійснила напад на її матір ОСОБА_6 .

05 жовтня 2022 року ним подано заяву до ВП N92 Обухівського РУП ГУНП в Київській області про вчинення кримінального правопорушення щодо ОСОБА_6

07 жовтня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості про кримінальне правопорушення за №0000181.

У зв`язку з тими обставинами, що позивач та відповідач не можуть дійти спільної згоди щодо поділу вище переліченого майна, а ОСОБА_3 та його матір здійснюють шахрайські дії по відношенню до неї, тому вона вирішила звернутися до Києво-Святошинського районного суду Київської області з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно.

Дослідивши матеріали цивільної справи, вивчивши заяву про забезпечення позову суд прийшов до висновку, що заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно із ч.ч. 1 та 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексузаходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені положеннями статті 150 ЦПК України та до них належать: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи за ним рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до п.п. 4,5,6 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Також слід зазначити, що статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення статей 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до частини третьої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Оскільки, обраний заявником спосіб забезпечення позову не спричинить не відновлюваної шкоди відповідачу ОСОБА_3 , а також відсутність обставин визначених ч. 3 ст. 154 ЦПК України, суд приходить до висновку про те, що відсутні підстави для зустрічного забезпечення.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову є поділ спільного майна подружжя, в тому числі автомобіля, який на праві власності належить відповідачу ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспорного засобу серії НОМЕР_3 .

Тому на підставі вищевказаного, оскільки існує ризик відчуження автомобіля марки VOLKSWAGEN модель CRAFTER, 2018 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN код транспортного засобу НОМЕР_2 , білого кольору, на користь третіх осіб, відтак, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову, у частині накладення арешту на автомобіль марки VOLKSWAGEN модель CRAFTER, 2018 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN код транспортного засобу НОМЕР_2 , білого кольору та заборонити відчуження: автомобіля марки VOLKSWAGEN модель CRAFTER, 2018 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN код транспортного засобу НОМЕР_2 , білого кольору.

У частині накладення арешту наоб`єкт незавершеного будівництва у вигляді садового будинку розташованого на земельній ділянці площею 0,059 га, кадастровий номер :03:006:0120, розташованої за адресою: вул. Центральна, 2, Бобрицька сільська рада, Бучанський район, Київська область, СТ «Будівельник»; на земельну ділянку площею 0,059 га, кадастровий номер :03:006:0120, розташовану за адресою: вул. Центральна, 2, Бобрицька сільська рада, Бучанський район, Київська область, СТ «Будівельник», реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224 та заборони відчуження: об`єкта незавершеного будівництва у вигляді садового будинку розташованого на земельній ділянці площею 0,059 га, кадастровий номер :03:006:0120, розташованої за адресою: вул. Центральна, 2, Бобрицька сільська рада, Бучанський район, Київська область, СТ «Будівельник»; земельної ділянки площею 0,059 га, кадастровий номер :03:006:0120, розташовану за адресою: вул. Центральна, 2, Бобрицька сільська рада, Бучанський район, Київська область, СТ «Будівельник», реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224, суд відмовляє, оскільки позивачем не доведено, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Зважаючи на викладене та керуючись ст.ст. 149, 151, 153, 259-261, 353 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Дерев`янка (Розпутнього) про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль марки VOLKSWAGEN модель CRAFTER, 2018 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN код транспортного засобу НОМЕР_2 , білого кольору.

Заборонити відчуження автомобіля марки VOLKSWAGEN модель CRAFTER, 2018 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN код транспортного засобу НОМЕР_2 , білого кольору.

У задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Відповідно до норм Закону України "Про виконавче провадження" ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом. Строк пред`явлення ухвали до виконання в межах строків, визначених Законом України «Про виконавче провадження» для пред`явлення виконавчого документа.

Дані про стягувача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 (гуртожиток), ідентифікаційний номер НОМЕР_4 .

Дані про боржника: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_5 .

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до вказаного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України.

Копію даної ухвали направити заявнику для пред`явлення до виконання та сторонам для відома.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя: Ірина КОЗАК