РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2024 року

м. Рівне

Справа № 569/21290/23

Провадження № 22-ц/4815/832/24

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді : Гордійчук С. О.,

суддів: Боймиструка С.В., Ковальчук Н.М.

учасники справи:

позивач: ТзОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів"

відповідач : ОСОБА_1

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 30 квітня 2024 року, ухваленого в складі судді Ковальова І.М., дата складання повного тексту рішення відсутня, у справі № 569/21290/23.

в с т а н о в и в :

В листопаді 2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог покликалося на те, що 05 травня 2021 року, між ОСОБА_1 та ТзОВ "Манівео швидка фінансова допомога" було укладенов електронній формі кредитний договір № 121777208. Відповідно до кредитного договору позичальник зобов`язався вчасно повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному цим кредитним договором.

28 листопада 2021 року між ТзОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТзОВ "Таліон Плюс" було укладено договір факторингу № 28/1118-01, згідно якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 121777208 від 05 травня 2021 року.

20 жовтня 2022 року між ТзОВ "Таліон Плюс" та ТзОВ ФК "Європейська агенція з повернення боргів" було укладено договір факторингу №20102022, згідно якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором.

Відповідач не виконала свої зобов`язання за договором позики, у зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 101523,81 грн., з яких 21999,40 грн. - основна сума боргу, та 79524,41 грн. сума заборгованості за відсотками.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 30 квітня 2024 року позов ТзОВ ФК "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» суму заборгованості за кредитним договором № 121777208 в розмірі 101523,81 грн. та витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів в розмірі 1342,00 грн.

Не погодившись з таким рішенням суду, представник ОСОБА_1 адвокат Сулковський Б.П. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в частині стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості по відсоткам в розмірі 79524,41 грн. та стягнення з неї суми витрат по справі пов`язаних з розглядом справи, а саме за витребування доказів в розмірі 1342,00 грн.

В апеляційній скарзі покликається на те, що зі спливом строку кредитування припинилось право позивача нараховувати проценти за кредитним договором. Зазначає, що ні в особистому кабінеті, ні в терміналах самообслуговування відповідач функцію продовження дисконтного періоду не активовувала, а тому згідно п.1.3 договору № 121777208 дисконтний період позичальником продовжено не було.

24 червня 2024 року до апеляційного суду через систему «Електронний суд» від представника ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ч.1 ст. 89 ЦПК України).

Встановлено, що 05 травня 2021 року між ТзОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №121777208. Згідно умов якого, кредитодавець - ТзОВ "Манівео швидка фінансова допомога" надало позичальнику кредит у в розмірі Кредитного ліміту на суму 22000,00 грн., які останній зобов`язався повернути та сплатити проценти за користування кредитом.

Згідно договору факторингу № 28/1118-01, ТзОВ "Манівео швидка фінансова допомога" передало право вимоги ТзОВ "Таліон Плюс", згідно якого останнє набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 121777208 від 05 травня 2021 року.

20 жовтня 2022 року між ТзОВ "Таліон Плюс" та ТзОВ ФК "Європейська агенція з повернення боргів" було укладено договір факторингу №20102022, згідно якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором.

Всупереч умовам договору кредиту, відповідач не виконав свого зобов`язання та не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попередніх кредиторів.

Відповідно до реєстру боржників №2 від 06 березня 2023 року до Договору факторингу №20102022 від 20 жовтня 2022 року, ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором в сумі 101 523,81 гривень, з яких: 21 999,40 гривень заборгованість за основною сумою боргу; 79 524,41 гривень - заборгованість за відсотками.

Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «Фінансова компанія «Манівео швидка фінансова допомога» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті www.moneyveo.ua

Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст.641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

З матеріалів справи убачається, що договір позики № 121777208 від 05 травня 2021 року між ТзОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_1 був укладений в електронній формі.

Відповідно до п. 1.1. якого кредитодавець зобов`язався надав позичальникові кредит в розмірі 22 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 30 днів. Вказаний договір був підписаний ОСОБА_1 електронним підписом з одноразовим ідентифікатором MNV66QC9, відправленим 05.05.2021 20:28:09, введеним 05.05.202 20:29:18.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що вищенаведений кредитний договір укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні цих договорів сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов та у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору.

Разом з тим, суд першої інстанції не врахував, що за змістом ст. 1048 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Такі висновки викладені, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі №300/438/18.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 зауважила, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також пеню, застосовувати штрафні санкції, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Договір № 121777208 від 05 травня 2021 року між ТзОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_1 укладений строком на 30 днів від дати отримання кредиту.

Таким чином, з 05 червня 2021 року припинилося право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом. При цьому доказів, що відбулась пролонгація договору, відповідно до його умов, позивач не надав, і матеріали справи таких відомостей не містять.

Разом з тим, умовами договору передбачена можливість продовження строку його дії шляхом здійснення оплати всіх фактично нарахованих процентів протягом строку дії договору, однак, матеріали справи не містять доказів здійснення позичальником платежів в межах строку дії договору.

З огляду на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, нарахування позивачем відсотків за користування кредитними коштами поза межами строку дії договору позики є безпідставним, тому проценти за користування кредитними коштами за договором №901392020 від 30 січня 2021 року нараховуються від 30 січня 2021 року до 28 лютого 2021 року.

Пунктом 1.4.1 договору передбачено нарахування процентів за користування кредитом в розмірі 3,65 % річних, що становить 0,01 % від суми кредиту за кожен день користування ним.

Відтак, в умовах договору сторони домовилися про плату за користування кредитними коштами в розмірі 0,01 % від суми кредиту за кожен день користування ним, що становить 2,2 грн. за кожен день користування кредитними коштами.

З огляду на те, що кредитний договір укладено на 30 днів у позичальника виник обов`язок зі сплати процентів за користування кредитними коштами в розмірі 66 грн за період з 05.05.2021 по 04.06.2021 року, (22 000,00 грн (тіло кредиту) х 0,01 % (відсотки) х 30 днів (строк позики).

Отже, позивач має право на захист свого порушеного права у вигляді стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором в сумі 22 066 гривень, яка складається з 21 999, 40 гривень заборгованість за кредитом, 66 гривень сума заборгованості за звичайними відсотками.

Частиною 1 статті 140 ЦПК України передбачено, що особа, яка надала доказ на вимогу суду, має право вимагати виплати грошової компенсації своїх витрат, пов`язаних із наданням такого доказу. Розмір грошової компенсації визначає суд на підставі поданих такою особою доказів здійснення відповідних витрат.

Апеляційним судом не встановлено понесення ТОВ «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" витрат за витребування доказів в розмірі 1342,00 грн. Докази з цього приводу в матеріалах справи відсутні.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За подання позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2684,00 грн. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме 583,23 грн. (21,73%) .

Відповідачем при поданні апеляційної скарги сплачено судовий збір у розмірі 4026,00 грн. З урахуванням часткового задоволення апеляційної скарги з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір, пропорційно до розміру задоволених вимог апеляційної скарги, а саме 2567,92 грн. (78,27 %) .

Згідно ч.10 ст.141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Таким чином,з урахуванням положень ч.10 ст.141 ЦПК України до стягнення з позивача на користь відповідача підлягає 1984,69 грн (2567,92-583,23 = 1984,69 грн) судового збору.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд ,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Сулковського Б.П. задовольнити частково.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 30 квітня 2024 року змінити, зменшивши розмір заборгованості за кредитним договором з 101 523,81 грн. до 22 065,40 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1984,69 грн понесених у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду лише у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 17 жовтня 2024 року.

Головуючий :

Судді :