Справа № 161/3283/24
Провадження № 2-п/161/92/24
У Х В А Л А

15 жовтня 2024 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

за участю секретаря судового засідання Вольської А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 березня 2024 року у справі № 161/3283/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною заявою.

Заяву обґрунтовує тим, що заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.03.2024 задоволено позовні вимоги ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів», стягнуто з ОСОБА_1 на їх користь заборгованість за кредитним договором про споживчий кредит № 2875873 від 28.01.2022 в сумі 87279,64 грн. та судові витрати понесені у зв`язку зі сплатою судового збору в сумі 3028,00 грн.

Зазначає, що про вказане вище рішення він дізнався коли мав намір здійснити оплату банківською картою, яка виявилася заблокованою в рамках виконавчого провадження № 75360008 від 20.06.2024, а із за стосунку «Дія» 03.07.2024 дізнався про саме судове рішення. У зв`язку з чим, пропустив строк на звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення та просить суд поновити його.

Крім цього, він не погоджується із сумою стягнутої з нього заборгованості, оскільки сума основного боргу становить 18000,00 грн., а сума заборгованості за відсотками 69279,64 грн., нарахування якої є незрозумілим та не відповідає умовам договору.

Посилаючись на викладене, заявник просить суд поновити йому строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.03.2024 та скасувати його.

До початку розгляду справи від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутності, подану заяву підтримує та просить задовольнити з наведених у ній підстав.

Представник позивача ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» в судове засідання не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Клопотань про відкладення на адресу суду не надходило.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливо проводити судове засідання у відсутності сторін.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та подані заявником докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, суд установив таке.

Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.02.2024 відкрито провадження у справі за позовом ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Встановлено, що справа буде розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та за наявними у справі матеріалами.

Копія вказаної вище ухвали з копією позовної заяви та доданих до неї документів було направлено відповідачу на адресу реєстрації: АДРЕСА_1 . Конверт повернувся на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Заочним рішенням Луцьким міськрайонним судом Волинської області від 20.03.2024 задоволено позовні вимоги ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів», стягнуто з ОСОБА_1 на їх користь заборгованість за кредитним договором про споживчий кредит № 2875873 від 28.01.2022 в сумі 87279,64 грн. та судові витрати понесені у зв`язку зі сплатою судового збору в сумі 3028,00 грн.

Копію заочного рішення від 20.03.2024 позивач отримав 12.07.2024, а відтак заявник ОСОБА_1 з поважних причин пропустив встановлений законом строк для звернення до суду з заявою про скасування заочного рішення суду, а тому такий строк підлягає поновленню.

Відповідно до положень п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Більше того, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема «Іззетов проти України», «Пискал проти України», «Майстер проти України», «Субот проти України», «Крюков проти України», «Крат проти України», «Сокор проти України», «Кобченко проти України», «Шульга проти України», «Лагун проти України», «Буряк проти України», «ТОВ «ФПК «ГРОСС» проти України», «Гержик проти України», суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду);характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02.09.2010, «Смірнова проти України» від 08.11.2005, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 та інші).

Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Як вказує у своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини, згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29).

Відповідно до п.11 ч.1 ст.2, п.5 ч.5 ст.12 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Згідно з ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Крім того, відповідно до ч.4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризики настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням процесуальної дії.

У відповідності зі ст. 223 ч. 3 п. 1 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Так в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 було зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за її участю, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Також слід відмітити, що в Україні діє система публікації відомостей про час та місце розгляду справи в мережі Інтернет на сайті «Судова влада» і сторона має усі можливості з отримання інформації про розгляд її справи. Отже, позивач та відповідач має цікавитись ходом справи та результатами окремих судових засідань, використовувати засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З огляду на вищезазначені обставини, та з урахуванням того, що відповідач належним чином повідомлявся про наявність щодо нього судової справи, суд розглянув справу у відсутності відповідача з ухваленням заочного рішення.

Зі змісту ст. 288 ЦПК України випливає, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом таких обставин: відповідач не з"явився в судове засідання, в якому ухвалено заочне рішення, та не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив з поважних причин; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

В контексті даної статті наявність однієї з підстав, зазначених у частині ч. 1 статті 288 ЦПК України, не спричиняє скасування заочного рішення. Лише у своїй сукупності названі обставини спричиняють скасування заочного рішення. Наявність лише однієї з них не приносить відповідачеві позитивного результату, внаслідок чого він зберігає можливість оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Обгрунтовуючи власну незгоду із заочним рішенням суду, відповідач посилається на те, що позивачем не доведено правових підстав для стягнення суми заборгованості за кредитними договорами. Однак підставою для перегляду заочного рішення відповідно до положень ст. 288 ЦПК України є посилання на докази, що мають істотне значення для справи і не були розглянуті судом.

Суд вважає, що заява відповідача про перегляд заочного рішення не містить посилання на докази, які могли б мати істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідачем не вказано в поданій заяві та не надано суду доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, які суд мав би прийняти за основу, що могло б йому дійти до іншого висновку у цій справі, а не того, який був прийнятий на підставі доводів позивача.

Натомість заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення зводиться до сумнівів, аналізу позовних вимог та доводів позивача, яким була надана оцінка при ухваленні заочного рішення. При цьому, заява не містить посилань на належні, існуючі на час ухвалення рішення докази, які спростовують попередні, мають істотне значення для правильного вирішення справи і, які могли би бути підставою для безумовного скасування заочного рішення та призначення справи до розгляду в загальному порядку.

Згідно з ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалю: залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

З урахуванням наведеного вище, суд вважає, що передбачені законом підстави для скасування вищевказаного заочного рішення суду відсутні, а тому подану ОСОБА_1 заяву слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 287-288 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 березня 2024 року у справі № 161/3283/24.

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 березня 2024 року у справі № 161/3283/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Л.В. Івасюта