Запорізький апеляційний суд
Провадження №22-ц/807/1902/24 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого,судді-доповідача суддів: за участю секретаряПодліянової Г.С., Гончар М.С., Кочеткової І.В., Камалової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Шоніної Олени Валеріївни, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в особі представника - адвоката Касьяненко Ганни Олександрівни на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08 серпня 2024 року про призначення будівельно-технічної експертизи у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Біла Тетяна Сергіївна про визнання згоди на відчуження нерухомого майна недійсною, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Біла Тетяна Сергіївна про визнання згоди на відчуження нерухомого майна недійсною.

В обґрунтування позову зазначено, що 28 квітня 1995 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_2 . Під час шлюбу сторони набули у спільну сумісну власність нерухоме майно, а саме нежитлове приміщення І поверху літ. А-9, А', загальною площею 90 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 20.03.2013 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Білою Т.С. за реєстровим № 403; та нежитлового приміщення XIV першого поверху літ. А 9, А' 1, загальною площею 96,5 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 29.10.2012 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нарохою О.В., реєстровий №3769. Вищезазначене майно було оформлене на дружину позивача ОСОБА_3 ..

На підставі договору дарування нерухомого майна від 26 червня 2020 року (реєстровий №698, №699), посвідчені приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Білою Т.С. вищезазначене нерухоме майно було передано у дар доньці сторін ОСОБА_2 . Під час укладення цього договору дарування ОСОБА_1 надав згоду на дарування його дружиною цього нерухомого майна, про що свідчить заява позивача, яка посвідчена приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Білою Т.С. 26 червня 2020 року за реєстровим №697.

ОСОБА_3 , спонукаючи позивача на укладення спірних правочинів, достеменно була обізнана, що після їх укладення спірне майно фактично не вибуде із володіння, користування та розпорядження останньої, проте спірне майно перестане перебувати у режимі спільного майна подружжя, набутого у шлюбі між нею та позивачем.

Як стало відомо позивачу під час процедури розлучення, в день укладення спірних правочинів 26 червня 2020 року, відповідачі уклали між собою акти прийому-передачі, згідно яких, ще до отримання у дар нерухоме майно, ОСОБА_2 їх передала ОСОБА_3 ..

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_1 просив суд визнати нотаріально посвідчену згоду позивача (заяву), посвідчену приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Білою Т.С. 26.06.2020 року за реєстровим №697, відповідно до якої позивач надав згоду на дарування своїй дружині ОСОБА_3 нежитлового приміщення І поверху літ.А 9, А' за адресою: АДРЕСА_1 та нежитлового приміщення XIV першого поверху літ. А 9, А' 1 за адресою: АДРЕСА_2 , доньці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

22 листопада 2023 року до суду першої інстанції надійшло клопотання ОСОБА_2 про передання справи за підсудністю (т.1 а.с.102-106). Клопотання обґрунтоване тим, що позивачем оскаржується згода на дарування нежитлових приміщень, одне з яких розташовано в Шевченківському районі м. Запоріжжя, а інше нежитлове приміщення розташоване в Комунарському районі м. Запоріжжя. В даному випадку застосовуються правила виключної підсудності і оскільки вартість нежитлового приміщення, що розташоване в Комунарському районі м. Запоріжжя значно перевищує вартість майна, яке знаходиться в Шевченківському районі м. Запоріжжя, просила передати справу за підсудністю. До клопотання долучила довідку про оціночну вартість об`єкта нерухомості, згідно яких, вартість нежитлового приміщення, що розташоване в Шевченківському районі м. Запоріжжя становить 777 977,06 грн, а вартість нежитлового приміщення, що розташоване в Комунарському районі м. Запоріжжя становить 814 682,87 грн.

22 листопада 2023 року представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Шоніною О.В. подані висновки про ринкову вартість майна, згідно яких вартість нежитлового приміщення, розташованого в Комунарському районі м. Запоріжжя становить 717 143 грн, а вартість нежитлового приміщення в Шевченківському районі м. Запоріжжя становить 735 853 грн (т.1 а.с.107-113).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 листопада 2023 року відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено справу до підготовчого засідання на 26 січня 2024 року. В даній ухвалі суд також розглянув клопотання відповідача ОСОБА_2 про передачу справи за підсудністю до Комунарського районного суду м. Запоріжжя. Суд розглянувши дане клопотання дійшов висновку, що позивач стверджує і подає докази згідно яких найвищою є вартість нерухомого майна, що розташоване в Шевченківському районі м. Запоріжжя, а відповідач подає докази, що найвищою є вартість нерухомого майна, розташованого в Комунарському районі м. Запоріжжя. Суд ухвалив, що питання вартості майна і остаточне визначення підсудності справи буде вирішено під час підготовчого засідання (т.1 а.с.136-137).

24 червня 2024 року через підсистему «Електронний суд» від представника відповідачів адвоката Касьяненко Г.О. до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання, яке обґрунтовано тим, що 03 травня 2024 року відбулося підготовче судове засідання, у якому вирішувалось питання щодо підсудності даної справи. Напередодні судового засідання відповідачами до суду на підтвердження своєї позиції, що дана справа не підсудна Шевченківському районному суду міста Запоріжжя, а підсудна Комунарському районному суду міста Запоріжжя були надані висновки судового експерта відносно вартості нежитлових приміщень. Вказаними висновками встановлено, що ринкова вартість об`єкту нерухомості - нежитлового приміщення № 125 першого поверху літ. «А-9, А'» у АДРЕСА_3 станом на 01.03.2024 року складає - 2 570 346,00; ринкова вартість об`єкту нерухомості - нежитлового приміщення XIV першого поверху літ. «А-9, А-1'» у АДРЕСА_2 станом на 01.03.2024 року складає - 3 638 950,00. Тобто, вказаними висновками було встановлено, що вартість нежитлового приміщення XIV першого поверху літ. «А-9, А-1'» у АДРЕСА_2 більша на 1 068 604,00 грн. Однак, не зважаючи на той факт, що позивачем будо надано висновки про діапазон ймовірної ринкової вартості об`єктів нерухомості (виконані без урахування технічних характеристик), а відповідачами було надано саме судові експертизи (виконані з урахуванням технічних характеристик), які містили чітку, а не ймовірну вартість, судом було запропоновано провести ще одну експертизу, призначену саме судом та надано сторонам строк для подання заяв до суду з пропозицією експертної установи та питань які будуть поставлені експерту. Посилаючись на викладені обставини, представник відповідачів просила доручити проведення судової експертиз Дніпропетровському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України, перед експертами просила поставити питання щодо визначення ринкової вартості двох вищезазначених нежитлових приміщень (т.3 а.с.190-193).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08 серпня 2024 року клопотання представника відповідачів адвоката Касьяненко Ганни Олександрівни про призначення будівельно-технічної експертизи задоволено.

Призначено по справі №336/12202/23 будівельно-технічну експертизу. На розгляд та вирішення експертів повалено наступні питання:

1. Яка ринкова вартість нежитлового приміщення № 125 першого поверху літ. А-9, А' за адресою:

АДРЕСА_4 . Яка ринкова вартість нежитлового приміщення XIV першого поверху літ. А-9, А'-1 за адресою: АДРЕСА_2 ?

Проведення будівельно-технічної експертизи доручено Запорізькому відділенню Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз, що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 50.

Оплату за проведення експертизи покладено на відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , роз`яснено їм положення ст. 109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі.

Зобов`язано відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 надати експерту необхідні для проведення експертизи документи (технічний паспорт, інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інші).

Попереджено експертів про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України.

На час проведення експертизи провадження по справі - зупинено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Шоніної Олени Валеріївни подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08 серпня 2024 року і направити справу для розгляду по суті до Шевченківськогорайонного суду м. Запоріжжя.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що питання відкриття провадження у справі було вирішено у підготовчому судовому засіданні, яке відбулось 03 травня 2024 року, у задоволені клопотання відповідачів було відмовлено. Суд наголосив, що в нього відсутні сумніви щодо оцінки вартості майна, які були подані позивачем. Станом на 08 серпня 2024 року жодних скарг, заяв від відповідача стосовно діяльності суб`єкта оціночної діяльності не надходило, рішень щодо притягнення до відповідальності суб`єкта оціночної діяльності також не має. Всупереч вже прийнятому рішенню, у грубе порушення норм ЦПК України, суд повертається до вирішення питання щодо підсудності справи, починає збирати докази з власної ініціативи шляхом призначення експертизи у справі, яка не має жодного відношення навіть до предмету доказування. Крім того, ухвалюючи ухвалу, суд не вказав станом на який період експерт повинен оцінити майно, якщо спірні правовідносини виникли ще у 2020 році. Вважає, що суд першої інстанції діяв усупереч діючих чинних цивільно-процесуальних норм, позбавив права апелянта на судовий захист свого права, а також права на справедливий суд упродовж розумного строку.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в особі представника - адвоката Касьяненко Ганни Олександрівни, кожний окремо подали апеляційні скарги в яких посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права просять скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08 серпня 2024 року і направити справу для продовження провадження по справі.

Узагальненими доводами апеляційних скарг є те, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що 24 червня 2024 року ані через підсистему «Електронний суд», ані в паперовому вигляді до суду представником відповідачів не подавалось та не заявлялось клопотання про призначення будівельно-технічної експертизи. Представником відповідачів адвокатом Касьяненко Г.О. було подано клопотання 21 червня 2024 року у якому було зазначено про недоцільність проведення ще одної експертизи, оскільки відповідачами були надані висновки судових експертів, тому вважають призначення по справі ще однієї судової експертизи є недоцільним та призведе до додаткових витрат.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 адвокат Касьяненко Г.О. зазначає, що до відкриття провадження по справі були надані суду належні та достатні докази того, що справа не підсудна Шевченківському районному суду м. Запоріжжя, а підсудна Комунарському районному суді м. Запоріжжя за найбільшою вартістю нерухомого майна, яке знаходиться на території Комунарського району м. Запоріжжя.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційних скарг і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з пунктами 1, 3, 4 частини 1 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам не відповідає.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Судом встановлено, що у листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Біла Тетяна Сергіївна про визнання згоди на відчуження нерухомого майна недійсною, у якій просить:

«визнати нотаріально посвідчену згоду позивача (заяву), посвідчену приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Білою Т.С. 26.06.2020 за реєстровим № 697, відповідно до якої позивач надав згоду на дарування своїй дружині ОСОБА_3 нежитлового приміщення І поверху літ.А 9, А' за адресою: АДРЕСА_1 та нежитлового приміщення XIV першого поверху літ. А 9, А' 1 за адресою: АДРЕСА_2 , доньці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » (т. 1 а.с.1-12).

Отже, спір між сторонами виник з приводу оскарження згоди, що стосується водночас двох об`єктів нерухомого майна, один з яких знаходиться в Шевченківському районі м. Запоріжжя, інший в Комунарському районі м. Запоріжжя, згоду на відчуження якого позивач просить визнати недійною на підставі положень ст.ст. 203, 215, 230, 232 ЦК України.

Подаючи позовну заяву саме до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 визначив територіальну підсудність на підставі ч. 1 ст. 30 ЦПК України за місцем знаходженням нерухомого майна за найбільшою його вартістю, а саме: нежитлового приміщення І поверху літ.А 9, А' за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально відносить до Шевченківського району м. Запоріжжя.

До позовної заяви ОСОБА_1 додано:

- копію договору дарування від 26 червня 2012 року, укладений між ОСОБА_3 (дарувальник) та ОСОБА_2 (обдарована). За цим договором Дарувальник передав безоплатно, а Обдаровуваний прийняв безоплатно у власність належне Дарувальнику нежитлове приміщення І поверху літ.А-9, А', що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 90,0 кв.м. реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 1 (п.1 договору). Дар цей сторонами оцінюється в 350 000,00 грн (п. 4 договору) (т. 1 а.с. 54-55);

- копію договору дарування від 26 червня 2012 року, укладений між ОСОБА_3 (дарувальник) та ОСОБА_2 (обдарована). За цим договором Дарувальник передав безоплатно, а Обдаровуваний прийняв безоплатно у власність належне Дарувальнику нежитлове приміщення XІV першого поверху літ.А-9, А'-І, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 96,5 кв.м. (п. 1 договору). Предмет договору належить Дарувальнику на підставі договору купівлі-продажу нерухомості, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нарохою О.В. 29 жовтня 2012 року за реєстровим № 3769 (п.2 договору). Дар цей сторонами оцінюється в 350 000,00 грн (п. 4 договору) (т. 1 а.с. 56-57);

- копію договору купівлі-продажу нерухомості від 12 березня 2013 року, укладений між Виробничою фірмою «Хладон» - Товариство з обмеженою відповідальністю в особі директора ОСОБА_4 (продавець) та ОСОБА_3 (покупець), посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Біла Т.С., зареєстровано у реєстрі за №698. Предмет договору: нежитлове приміщення І поверху літ.А-9, А', що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 90,0 кв.м. (п. 1.1 договору). За погодженням сторін продаж вчинено за 105 281,00 грн (п. 2.1 договору) (т. 1 а.с. 50-53);

- копію договору купівлі-продажу нерухомості від 29 жовтня 2020 року, укладений між ОСОБА_5 (продавець) та ОСОБА_3 (покупець), посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нарохою О.В., зареєстровано у реєстрі за №3769. Предмет договору: нежитлове приміщення XІV першого поверху літ.А-9, А'-І, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 96,5 кв.м. (п.1.1 договору). Згідно оцінки наданої ТОВ «Національна експертно-правова група», ринкова вартість об`єкта на 24 жовтня 2012 року, складає 228 600,00 грн (п. 1.4 договору) (т. 1 а.с. 63-66).

22 листопада 2023 року до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя через підсистему «Електронний суд» надійшло клопотання ОСОБА_2 про передання справи за підсудністю. Зазначає, що відповідно до наданих позивачем договорів купівлі-продажу, вартість нежитлового приміщення, яке розташоване в Комунарському районі м. Запоріжжя (228 600,00 грн) значно перевищує вартість нежитлового приміщення, яке розташоване в Шевченківському районі м. Запоріжжя (105 281,00 грн). А тому просить суд передати справу №336/12202/23 для розгляду за виключною підсудністю до Комунарського районного суду м. Запоріжжя на підставі ч. 1 ст. 30 ЦПК України (т.1 а.с.102-106).

22 листопада 2023 року до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя через підсистему «Електронний суд» надійшло клопотання представника ОСОБА_2 адвоката Шоніної О.В. про долучення доказів, а саме два висновки про діапазон ймовірної ринкової вартості об`єкта нерухомості від 21 листопада 2023 року на обгрунтування виключної підсудності та подання позову саме до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя на підставі ч. 1 ст. 30 ЦПК України. Так, згідно вищевказаних висновків найбільш ймовірна середньозважена ринкова вартість нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , приміщення XІV становить 717 143,00 грн, в той час як вартість нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , приміщення 125 становить 735 853,00 грн, а тому вважає, що справа підсудна Шевченківському районному суду м. Запоріжжя (т.1 а.с.107-108).

До клопотання адвокат Шоніна О.В. долучила, зокрема, два висновки про діапазон ймовірної ринкової вартості об`єкта нерухомості від 21 листопада 2023 року, складені суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_6 , що діє на підставі сертифікату суб`єкта оціночної діяльності №614/21 від 09.08.2021 року, виданий Фондом державного майна України, метою оцінки було визначення ринкової вартості для розрахунку розміру сплати судового збору при поданні до суду позовної заяви (т.1 а.с.112,113).

Відповідно до висновку про діапазон ймовірної ринкової вартості об`єкта нерухомості від 21 листопада 2023 року, об`єкт оцінки: нежитлове приміщення першого поверху, загальною площею по внутрішньому обміру 97,4 кв.м., місце розташування: АДРЕСА_1 . Загальний опис об`єкта оцінки: являє собою нежитлове приміщення першого поверху, загальною площею по внутрішньому обміру 97,4 кв.м., основною площею 81 кв.м., розташовану в дев`ятиповерховому будинку. На підставі вихідних даних, наданих Замовником, вивченням технічної документації, дослідження ринку нерухомості з урахуванням обмежувальних умов, із застосуванням методик затверджених законодавством України станом на дату оцінки середньозважена ринкова вартість об`єкта оцінки (з заокругленням до цілих), без ПДВ, становить: Діапазон ринкової вартості об`єкта оцінки: 548 635,94-1 019 870,95 грн. Найбільш ймовірна середньозважена ринкова вартість об`єкта оцінки становить: 735 853,00 грн (т.1 а.с.112).

Відповідно до висновку про діапазон ймовірної ринкової вартості об`єкта нерухомості від 21 листопада 2023 року, об`єкт оцінки: нежитлове приміщення першого поверху, загальною площею по внутрішньому обміру 96,5 кв.м., місце розташування: АДРЕСА_2 , приміщення XІV. Загальний опис об`єкта оцінки: являє собою нежитлове приміщення першого поверху, загальною площею по внутрішньому обміру 96,5 кв.м., основною площею 72,4 кв.м., розташовану в дев`ятиповерховому будинку. На підставі вихідних даних, наданих Замовником, вивченням технічної документації, дослідження ринку нерухомості з урахуванням обмежувальних умов, із застосуванням методик затверджених законодавством України станом на дату оцінки середньозважена ринкова вартість об`єкта оцінки (з заокругленням до цілих), без ПДВ, становить: Діапазон ринкової вартості об`єкта оцінки: 596 370,00-979 950,70 грн. Найбільш ймовірна середньозважена ринкова вартість об`єкта оцінки становить: 717 143,00 грн (т.1 а.с.113).

Між тим, 22 листопада 2023 року представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Шоніною О.В. подані висновки про ринкову вартість майна, згідно яких вартість нежитлового приміщення, розташованого в Комунарському районі м. Запоріжжя становить 717 143 грн, а вартість нежитлового приміщення в Шевченківському районі м. Запоріжжя становить 735 853 грн (т.1 а.с.107-113). У зв`язку з чим, 22 листопада 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції із клопотанням про передання справи за підсудністю (т.1 а.с.102-106).

23 листопада 2023 року до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя через підсистему «Електронний суд» надійшло клопотання представника ОСОБА_2 , в якому остання просить передати справу №336/12202/23 для розгляду за виключною підсудністю до Комунарського району м. Запоріжжя, оскільки вартість нежитлового приміщення, яке розташоване в Комунарському районі м. Запоріжжя складає 814 682,87 грн є значно більшою за вартість нежитлового приміщення, яке розташоване в Шевченківському районі м. Запоріжжя 777 977,06 грн. В даному клопотанні ОСОБА_2 вважає, що висновки щодо вартості майна які були надані адвокатом Шоніною О.В. та приєднані до матеріалів справи вартість об`єктів не відповідає дійсної вартості (т.1 а.с.116-119). До клопотання ОСОБА_2 додала дві довідки про вартість вищезазначених нежитлових приміщень (т.1 а.с.120-127).

Отже, відповідачі не згодні із тим, що підсудність справи визначена позивачами саме за Шевченківським районним судом м. Запоріжжя, вважаючи, що спір підлягає розгляду саме Комунарським районним судом м. Запоріжжя за найвищою оцінкою об`єкта нерухомості нежитлового приміщення XIV першого поверху літ. А 9, А' 1 за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 листопада 2023 року відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Біла Т.С. про визнання згоди на відчуження нерухомого майна недійсною. Водночас в ухвалі судом зазначено, що позивач стверджує і подає докази згідно яких найвищою є вартість нерухомого майна, що розташоване в Шевченківському районі м. Запоріжжя, а відповідач подає докази, що найвищою є вартість нерухомого майна, розташованого в Комунарському районі м. Запоріжжя. Оскільки у суду на вирішення питання про відкриття провадження у справі законом встановлено лише 5 днів, суд самостійно не збирає докази по справі, питання вартості майна, а тому остаточне визначення підсудності справи буде вирішено під час підготовчого засідання, яке призначив на 26 січня 2024 року (т. 1 а.с. 136-137).

Проте, під час розгляду в підготовчому засіданні враховуючи пояснення адвоката Шоніної О.В. щодо підсудності справи, а також пояснення адвоката Касьяненко Г.О., яка вважала, що справа підсудна Комунарському районному суду м. Запоріжжя, суд першої інстанції вважала, що справа підсудна Шевченківському районному суду м. Запоріжжя на підставі тих документів, які надані позивачем, що підтверджується протоколом судового засідання від 26 січня 2024 року (т. 2 а.с.165-166).

Як вбачається з ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08 серпня 2024 року за клопотанням представника відповідачів адвоката Касьяненко Ганни Олександрівни призначено будівельно-технічну експертизу (т.3 а.с.214-16).

Задовольняючи клопотання представника відповідачів про призначення по справі судової будівельно-технічної експертизи, суд першої інстанції виходив із того, що справа підлягає розгляду за виключною підсудністю, сторонами по справі подані документи про вартість майна, які суперечать один одному, а тому у суду є сумніви щодо вартості майна. Також суд в оскаржуваній ухвалі вказав, що суду у підготовчому судовому засіданні наголошено, що ним були враховані на час відкриття провадження у справі висновки про діапазон ймовірної вартості нерухомості від 21.11.2023 року, подані позивачем. Питання, винесене для дослідження експертною установою має істотне значення для об`єктивного вирішення даної справи, оскільки прямо стосується предмета доказування та для його з`ясування необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право.

Положеннями статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справа не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Призначення та проведення експертизи у цивільному судочинстві регулюється статтями 103-113 ЦПК України, Законом України «Про судову експертизу».

Судова експертиза це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (частина перша статті 1 Закону України «Про судову експертизу»).

Згідно з частиною другою статті 102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Так, відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Отже, діючим цивільним процесуальним законодавством передбачено, що експертиза у справі призначається судом у разі необхідності з`ясування фактичних обставин, що становлять предмет доказування.

При цьому, судова експертиза призначається лише в разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено судом з призначенням відповідної судової експертизи

Про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи (частина перша статті 104 ЦПК України).

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» (рішення (Dulskiy v. Ukraine) від 01.06.2006 р., заява № 61679/00, пункт 71) зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури. Судова експертиза призначається лише в разі дійсної потреби в спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто в разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

В оскаржуваній ухвалі суду зазначено, що сторонами подані документи про вартість майна, які суперечать один одному, а відтак у суду є сумніви, щодо дійсної вартості майна та сумніви щодо правильності висновків про вартість спірного майна, з метою визначення підсудності, повного та всебічного розгляду справи, керуючись принципами змагальності та диспозитивності у цивільному процесі, з урахуванням предмету позову, суд вважав, що клопотання представника відповідача про призначення будівельно-технічної експертизи слід задовольнити. Тому, з метою повного і всебічного дослідження обставин справи, суд першої інстанції вважав, що є необхідність у призначенні такої експертизи, крім того питання які визначені судом, цілком відповідають правовим підставам та предмету позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 187 ЦПК України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу.

Відкриття провадження у справі стадія цивільного процесу, на якій суд вирішує питання про відкриття провадження по конкретній цивільній справі в суді першої інстанції, перевіряє наявність у особи, яка звернулася до суду, права на звернення до суду і дотримання встановленого порядку реалізації даного права.

Неодноразово Верховний Суд звертав увагу суддів попередніх інстанцій, що на стадії вирішення питання про відкриття провадження суд не може оцінювати обраний позивачем спосіб захисту, обставин справи та докази. Оцінка викладених позивачем обставин справи та доказів не віднесена до компетенції суду на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі, і не передбачає конкретну форму викладу позовних вимог. На цьому наголосила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 31 серпня 2023 року по справі № 990/114/23.

У постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 168/826/16-ц Верховний Суд зазначив, що за змістом статтей 12, 33 Закону України « Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання висновки та його дії стосовно реалізації своєї практичної діяльності з визначених питань, що унеможливлює оспорювання в судовому порядку такого захисту.

Тягар доказування вартості майна несе сам позивач. Встановлюючи конкретні вимоги до змісту та форми позовної заяви, а також до документів, які мають бути до неї додані, ЦПК України при цьому покладає обов`язок на суд перевірити виконання позивачем цих вимог та прийнятності позовної заяви на стадії вирішення питання про відкриття провадження по справі, на що суд першої інстанції належної уваги не звернув.

Окрім того, відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, що містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Отже чинними нормами ЦПК України передбачено, що такий доказ як експертиза відноситься тільки до предмету спору. Предметом спору в даній справі є вимога нематеріального характеру визнання згоди на укладення договорів дарування недійсною. Майнових вимог в даній справі не заявлено. На обґрунтування вибору підсудності, позивачем надано належні звіти про оцінку майна, зроблені належним суб`єктом оціночної діяльності, які до відповідальності за надання неправдивого висновку (звіту) не притягнута, жодних скарг від відповідачів на її діяльність до відповідних установ не надходило. Чинними нормами цивільного процесуального законодавства України не встановлено обов`язку суду чи сторін проводити судові експертизи, сплачувати грошові кошти за їх проведення та надавати будь-які інші докази після відкриття провадження судом у справі задля визначення підсудності справи.

Визначення підсудності справи є дискреційними повноваженнями суду та не є предметом доказування у цій справі, а також призначення експертизи щодо визначення вартості майна задля визначення підсудності не є завданням підготовчого провадження в розумінні ст. 189 ЦПК України.

В зв`язку з чим, суд першої інстанції своєю ухвалою задовольняючи клопотання представника відповідачів про призначення експертизи, призначив будівельно-технічну експертизу саме щодо ринкової вартості нежитлового приміщення N 125 першого поверху літ. А-9, А' за адресою: АДРЕСА_3 , та нежитлового приміщення XIV першого поверху літ. А 9, А' 1 за адресою: АДРЕСА_2 , вважав, що підлягає обов`язковому з`ясуванню для вирішення підсудності даного спору та без встановлення цієї обставини вирішити підсудність даного спору неможливо.

В оскаржуваній ухвалі суду зазначено, що сторонами подані документи про вартість майна, які суперечать один одному, а відтак у суду є сумніви, щодо дійсної вартості майна та сумніви щодо правильності висновків про вартість спірного майна, з метою визначення підсудності, повного та всебічного розгляду справи, керуючись принципами змагальності та диспозитивності у цивільному процесі, з урахуванням предмету позову, суд вважав, що клопотання представника відповідача про призначення будівельно-технічної експертизи слід задовольнити. Тому, з метою повного і всебічного дослідження обставин справи, суд першої інстанції вважав, що є необхідність у призначенні такої експертизи, крім того питання які визначені судом, цілком відповідають правовим підставам та предмету позову.

В апеляційній скарзі представник відповідачів адвокат Касьяненко Г.О. клопотання про призначення експертизи не підтримувала та не просила його задовольнити так як вона його по-перше, не заявляла, а по-друге, взагалі наполягала на тому, що вирішення питання щодо підсудності можливо вирішити на підставі тих документів які вже маються в матеріалах справи.

Позивачем було надано висновки про діапазон ймовірної ринкової вартості об`єктів нерухомості (виконані без урахування технічних характеристик), а відповідачами було надано саме судові експертизи (виконані з урахуванням технічних характеристик) які містили чітку, а не ймовірну вартість.

Враховуючи вказану обставину, представник відповідачів адвокат Касьяненко Г.О. стверджувала про те, що відсутня необхідність проведення ще однієї експертизи.

Колегія суддів зауважує, що питання відкриття провадження у справі було вирішено у підготовчому засіданні, яке відбулось 03 травня 2024 року. У задоволенні клопотання відповідачів було відмовлено. Суд наголосив, що в нього відсутні сумніви щодо оцінки вартості майна, які були подані позивачем. Також було роз`яснено відповідачам, що у разі надання доказів, які б підтверджували, що суб`єкт оціночної діяльності діяв з порушенням чинним нормативно-правових актів, суд першої інстанції повернеться до вирішення цього питання. Станом на 08 серпня 2024 року жодних скарг, заяв від відповідачів стосовно діяльності суб`єкта оціночної діяльності не надходило, рішень щодо притягнення до відповідальності суб`єкта оціночної діяльності також не має. Всупереч вже прийнятому рішенню, у грубе порушення норм ЦПК України, суд повертається до вирішення питання щодо підсудності справи, починає збирати докази з власної ініціативи шляхом призначення експертизи у справі, яка не має жодного відношення до предмету доказування.

Крім того, ухвалюючи ухвалу всупереч вимогам чинного законодавства, суд першої інстанції не вказав станом на який період експерт повинен оцінити майном, якщо спірні правовідносини виникли ще у 2020 році.

Таким чином, враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції діяв усупереч діючих чинних цивільно-процесуальних норм, позбавив права апелянта на судовий захист свого права, а також права на справедливий суд упродовж розумного строку.

Крім того, заслуговують на увагу, є аргументи апеляційної скарги про те, що у зв`язку із призначенням експертизи, справа розглядається тривалий час, що порушує принцип розумності строків розгляду справи судом.

Отже, аргументи апеляційних скарг є виправданими та заслуговують на увагу.

З огляду на вищевикладене, враховуючи предмет і підстави позову, обґрунтування підстав для проведення експертизи, а також питання, для вирішення яких відповідач клопоче про проведення будівельно-технічної експертизи, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції помилково було задоволено клопотання про призначення експертизи, оскільки відсутні підстави для проведення будівельно-технічної експертизи та стороною відповідача не доведено, що питання щодо оцінки майна, яке є предметом спору у даній справі, згоду на відчуження якого позивач бажає визнати недійсною, для вирішення підсудності даного спору не потребують спеціальних знань.

Виходячи із викладеного, апеляційні скарги слід задовольнити, ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08 серпня 2024 року про призначення будівельно-технічної експертизи та зупинення провадження у цій справі скасувати, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до статті 141 ЦПК України питання щодо понесених заявником апеляційних скарг витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги має бути вирішено судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи (пункт 37 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах").

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 382 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Шоніної Олени Валеріївни задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в особі представника - адвоката Касьяненко Ганни Олександрівни задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08 серпня 2024 року скасувати, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, і касаційному оскарженню не підлягає.

Повна постанова складена 17 квітня 2024 року.

Головуючий, суддя СуддяСуддя
Подліянова Г.С.Гончар М.С.Кочеткова І.В.