Справа № 588/1093/24
Провадження № 2/588/292/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2024 року м. Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі: головуючого судді Огієнка О.О., за участю: секретаря судових засідань Ноздріної В.О., представника відповідачки ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

У С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_3 у червні 2024 року звернувся до суду із указаним позовом, який мотивував тим, що 30.07.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та ОСОБА_2 був укладений договір про споживчий кредит № 101227521, за яким остання не виконала обов`язку щодо повернення кредиту.

28.11.2023 між ТОВ «МІЛОАН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» був укладеного договір факторингу № 28112023, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників №2 від 28.11.2023, зокрема до ОСОБА_2 на суму 50726,00 грн, з яких: 13000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 36816,00 грн сума заборгованості за відсотками, 910,00 грн заборгованість за комісією.

Таким чином відповідачка має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором про споживчий кредит № 101227521 від 30.07.2023 у розмірі 50726,00 грн.

Також, 31.07.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_2 був укладений договір позики № 76531833, за яким остання не виконала обов`язку щодо повернення кредиту.

14.06.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладеного договір факторингу № 14/06/21, відповідно до якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників №14 від 25.01.2024, зокрема до ОСОБА_2 на суму 38453,13 грн, з яких: 11500,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 26953,13 грн сума заборгованості за відсотками.

Таким чином відповідачка має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором позики № 76531833 від 31.07.2023 у розмірі 38453,13 грн.

Крім того, 17.07.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» та ОСОБА_2 був укладений договір позики № 5854461, за яким остання не виконала обов`язку щодо повернення кредиту.

13.12.2023 між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений договір факторингу № 13-12/2023, відповідно до якого ТОВ «МАНІФОЮ» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників від 13.12.2023, зокрема до ОСОБА_2 на суму 37031,80 грн, з яких: 13000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 24031,80 грн сума заборгованості за відсотками за користування позикою.

Таким чином відповідачка має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором позики № 5854461 від 17.07.2023 у розмірі 37031,80 грн.

Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідачки, остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попередніх кредиторів.

У зв`язку з наведеним, представник позивача просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі 126210,93 грн, а також понесені судові витрати по справі.

Ухвалою суду від 21.06.2024 було відкрито провадження у даній справі, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судовий розгляд.

19.07.2024 представник відповідачки ОСОБА_1 подав до суду відзив на позов, у якому зазначив, що заборгованість по кредитному договору № 101227521 сторона позивача визнає повністю. Вважає, що за договором позики № 76531833 сума відсотків повинна нараховуватися виходячи зі строку позики 15 днів, за період з 31.07.2023 по 15.08.2023, що становить суму у розмірі 4320 грн (11500 грн (тіло кредиту) х 2,50% ( процентна ставка) х 15 днів (строк позики). Заборгованість за кредитним договором №5854461 сторона позивача не визнає, оскільки позивачем не було долучено відомостей про перерахування кредитних коштів, а саме: не вказано дату транзакції, номер транзакції, суму транзакції та інших відомостей, які б давали підстави дійти висновку про отримання відповідачкою кредитних коштів. Тому представник відповідачки просив суд задовольнити позовні вимоги частково, а саме: 1) за кредитним договором № 101227521 стягнути заборгованість у заявленому розмірі 50726,00 грн, з яких: 13000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 36816,00 грн сума заборгованості за відсотками, 910,00 грн заборгованість за комісією; 2) за договором позики № 76531833 стягнути заборгованість у розмірі 15820.00 грн, з яких: 11500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 4320,00 грн сума заборгованості за відсотками. Також представник вказав, що відповідачка очікує понести судові витрати на отримання професійної правничої допомоги у орієнтовному розмірі 9000,00 грн, які він просить стягнути з позивача на користь відповідачки.

23.07.2024 представницею позивача ОСОБА_4 була подана відповідь на відзив, у якому остання виклала аналогічні обставини, що були зазначені у позові. Також представниця вказала, що кредитні договори укладені між відповідачкою та первісними кредиторами врегульовують усі істотні умови, встановлені законодавством для даних договорів. Відповідачка з власної ініціативи звернулася за отриманням кредиту, мала можливість відмовитися від підписання даних договорів. Кредитні договори були підписані сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі. Під час укладення договорів не було порушено Закон України «Про захист прав споживачів». Розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначені за спільною згодою, що відповідає принципам свободи договору, закріпленому у ст. 627 ЦК України. Відповідачка розуміла розмір процентів, надаючи згоду на отримання кредитних коштів. Також представниця вказала, що не погоджується із заявленим стороною відповідача розміром витрат на правничу допомогу, оскільки даний розмір документально не підтверджений, є завищеним, зважаючи на малозначність справи.

Ухвалою суду від 22.08.2024 за клопотанням представниці позивача було витребувано письмові докази.

У судове засідання представниця позивача не з`явилася, але у відповіді на відзив зазначила, що просить проводити розгляд справи без участі представника позивача та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідачки у судовому засіданні частково заперечив проти позову пославшись на обставини викладені у відзиві. Також представник вказав, що відповідачка укладала чимало кредитних договорів, тому у неї є сумніви у тому, що транзакція на суму 13000,00 грн, про яку повідомлено АТ КБ «ПриватБанк», відноситься до договору позики № 5854461від 17.07.2023.

Заслухавши пояснення представника відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані зі спорами про виконання зобов`язань, які виникли за кредитним договором, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що 30.07.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та ОСОБА_2 був укладений договір про споживчий кредит № 101227521, відповідно до якого відповідачці було надано кредит у розмірі 13000,00 грн на строк 105 днів, який складається з пільгового періоду 15 днів (до 14.08.2023) та поточного періоду 90 днів (до 12.11.2023) з умовою сплати процентів: у розмірі 0,88% за кожний день протягом пільгового періоду; у розмірі 3% за кожний день користування кредитом протягом поточного періоду, а також зі сплатою комісії за надання кредиту у розмірі 910,00 грн, яка нараховується за ставко 7% від суми кредиту одноразово з моменту видачі кредиту. Також сторонами був погоджений графік погашення кредиту та інші умови кредитування (а.с. 8-13).

Також 31.07.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_2 був укладений договір позики № 76531833, відповідно до якого відповідачці було надано кредит у розмірі 11500,00 грн строком 15 днів (до 15.08.2023) з умовою сплати фіксованої процентної ставки за користування коштами у розмірі 2,5% на день. Також сторони погодили, що проценти за договором нараховуються щоденно, включаючи дату отримання та повернення, на залишок позики, виходячи з строку фактичного користування позикою до повного погашення заборгованості за договором, проте не довше 90 днів зі спливу первісного користування позикою визначеного договором (а.с. 28-31).

Крім того, 17.07.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» та ОСОБА_2 був укладений договір позики № 5854461, відповідно до якого відповідачці була надана позика у розмірі 13000,00 грн строком на 65 днів (до 20.09.2023) з умовою сплати за користування коштами фіксованої процентної ставки у розмірі 3,00000% на день. Також сторонами був погоджений графік погашення позики та інші умови кредитування (а.с. 44-50).

Також 01.08.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» та ОСОБА_2 була укладена додаткова угода № 1 до договору позики № 5854461 від 17.07.2023, згідно якої сторони продовжили строк позики до 04.10.2023 (а.с. 55-56).

Вищевказані договори були укладені між сторонами у формі електронного документа з відповідними електронними підписами сторін.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (ч.1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. В силу ст. 12 цього Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Згідно ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Отже, зі змісту кредитних договорів вбачається, що у них визначені основні істотні мови, характерні для таких видів договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Позичальниця ОСОБА_2 погодилася на укладення договорів саме такого змісту, про що свідчить підписання цих договорів за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Надані позивачем до кредитних договорів паспорти споживчого кредиту суд не приймає як складову частину вказаних кредитних договорів, зважаючи на те, що ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Такі висновки суду щодо застосування норм права відповідають висновкам Верховного Суду викладеним у постанові у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23.05.2022 у справі № 393/126/20.

28.11.2023 між ТОВ «МІЛОАН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» було укладеного договір факторингу № 28112023, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, зокрема до ОСОБА_2 за кредитним договором № 101227521 від 30.07.2023 на суму на суму 50726,00 грн, з яких: 13000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 36816,00 грн сума заборгованості за відсотками; 910,00 грн заборгованість за комісією (а.с. 16-20).

14.06.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладеного договір факторингу № 14/06/21, а також додаткові угоди від 28.07.2021 за № 2 та від 25.01.2024 за № 6, відповідно до яких до яких ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, зокрема до ОСОБА_2 за кредитним договором № 76531833 від 31.07.2023 на суму 38453,13 грн, з яких: 11500,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 26953,13 грн сума заборгованості за відсотками (а.с. 32-37).

13.12.2023 між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений договір факторингу № 13-12/2023, відповідно до якого ТОВ «МАНІФОЮ» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, зокрема до ОСОБА_2 за кредитним договором № 5854461 від 17.07.2023 на суму 37031,80 грн, з яких: 13000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 24031,8 грн сума заборгованості за відсотками за користування позикою (а.с. 57-60).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, враховуючи досліджені докази, а також встановлені обставини, суд вважає доведеним, що ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачкою, відповідно до умов кредитних договорів, що були укладені 17.07.2023, 30.07.2023 та 31.07.2023 між ОСОБА_2 та первісними кредиторами ТОВ «МАНІФОЮ», ТОВ «МІЛОАН», ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ».

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно ст. 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Всупереч умов кредитних договорів відповідачка не виконала свої зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість:

- за кредитним договором № 101227521 від 30.07.2023 у розмірі 50726,00 грн, з яких: 13000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 36816,00 грн сума заборгованості за відсотками, 910,00 грн заборгованість за комісією;

- за договором позики № 76531833 від 31.07.2023 у розмірі 38453,13 грн, з яких: 11500,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 26953,13 грн сума заборгованості за відсотками;

- за договором позики 5854461від 17.07.2023 у розмірі 37031,80 грн, з яких: 13000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 24031,80 грн сума заборгованості за відсотками за користування позикою (а.с. 21, 38, 61).

Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідачки, остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості по кредитним договорам ні на рахунки ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», ні на рахунки попередніх кредиторів.

Згідно вимог ч. 1, 2 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.

Верховний Суд у постанові від 21.06.2023 по справі № 916/3027/21 розтлумачив сутність принципу змагальності та неможливість застосування учасником справи концепції «негативного доказу» для обґрунтування власної позиції. Так, Великою Палатою Верховного Суду у вказаній постанові зазначено, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.

Кожна із сторін судового спору самостійно визначає докази, які, на її думку, належним чином підтверджують або спростовують заявлені позовні вимоги. Суд з дотриманням вимог щодо всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів визначає певну сукупність доказів, з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, які, за його внутрішнім переконанням, дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, що входять до предмета доказування. Сторона судового спору, яка не погоджується з доводами опонента, має їх спростовувати шляхом подання відповідних доказів, наведення аргументів, надання пояснень тощо.

Стороною відповідача не заперечується факт укладення кредитного договору № 101227521 від 30.07.2023 та наявність заборгованості за цим договором у розмірі 50726,00 грн.

Заборгованість за договором позики № 76531833 від 31.07.2023 у розмірі 38453,13 грн стороною відповідача визнається частково. Представник відповідачки наполягає на тому, що сума відсотків повинна нараховуватися виходячи зі строку позики 15 днів, за період з 31.07.2023 по 15.08.2023, що становить суму у розмірі 4320 грн (11500 грн (тіло кредиту) х 2,50% ( процентна ставка) х 15 днів (строк позики).

Суд не погоджується із такою позицією представника відповідачки, оскільки згідно п. 4 договору позики № 76531833 передбачено, що проценти за договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики, виходячи із строку фактичного користування позикою та до повного погашення заборгованості за договором, проте не довше 90 календарних днів зі спливу первісного строку користування позикою, визначеного договором/додатковими угодами. Підписавши даний договір відповідачка погодилася на такі умови нарахування відсотків за користування позикою.

Також суд відхиляє доводи представника відповідачки про недоведеність факту отримання відповідачкою коштів за договором позики № 5854461, оскільки відповідні обставини підтверджуються сукупністю досліджених доказів.

Так, згідно повідомлення ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 28.05.2024 за № 2782_01, наданого на запит ТОВ «МАНІФОЮ», між підприємствами укладено договір на переказ коштів ФК-П-20/05-05 від 08.07.2020. Відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну карту клієнта: 17.07.2023 17:39:37 на суму 13000,00 грн, маска картки НОМЕР_1 , номер транзакції у системі iPay.ua 263407447, призначення платежу: Зарахування 13000 грн на карту НОМЕР_1 (а.с. 132).

Відповідно до повідомлення АТ КБ «ПриватБанк» від 02.10.2024 за № 20.1.0.0.0/7 -240927/52338 станом на 17.07.2023 на ім`я ОСОБА_2 у банку відкрито карту № НОМЕР_2 (IBAN НОМЕР_3 ) (а.с. 158).

Згідно виписки АТ КБ «ПриватБанк» по рахунку № НОМЕР_2 , на вказаний рахунок 17.07.2023 було зараховано кошти у розмірі 13000,00 грн (а.с. 159).

Вказані докази повністю підтверджують належність відкрито карту № НОМЕР_2 ОСОБА_2 та зарахування на цей рахунок 17.07.2023 кредитних коштів у розмірі 13000,00 грн.

Стороною відповідача не було надано доказів, які б спростовували установлені судом обставини на підставі доказів наданих стороною позивача.

Враховуючи установлені судом обставини та вимоги вищевикладеного чинного законодавства, зважаючи на те, що відповідачкою належним чином не виконано зобов`язання за кредитними договорами внаслідок чого утворилась заборгованість, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості підлягають задоволенню повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує таке.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, тому з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 3028 грн 00 коп., а витрати відповідачки на правничу допомогу не підлягають відшкодуванню.

Керуючись вимогами статей 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі 126210 (сто двадцять шість тисяч двісті десять) грн 93 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» кошти на відшкодування судових витрат по оплаті судового збору в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», адреса місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, буд. 30, м. Київ, ;

відповідачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повне рішення суду складено 21.10.2024.

Суддя О. О. Огієнко