Ухвала

16 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 205/5446/24

провадження № 61-12985 ск 24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м .Дніпропетровська від 20 травня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 серпня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , заінтересована особа: держава російська федерація, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

1. У травні 2024 рокуОСОБА_2 та ОСОБА_1 , через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд», звернулися до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із вказаною заявою.

2. Ленінський районний суд м. Дніпропетровська ухвалою від 06 травня 2024 року залишив без руху вказану заяву та надав строк для усунення недоліків, оскільки зі змісту заяви вбачалося, що її подано в інтересах обох заявників, проте підписана вона була лише одним.

3. 09 травня 2024 року до суду, через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд», надійшла заява ОСОБА_2 про виконання ухвали.

4. Ленінський районний суд м. Дніпропетровська ухвалою від 20 травня 2024 року заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , визнав неподаною та повернув, оскільки недоліки вказані Ленінським районним судом м. Дніпропетровська в ухвалі від 06 травня 2024 року усунуто не було.

5. З такими висновками погодився і Дніпровський апеляційний суд та постановою від 27 серпня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишив без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 20 травня 2024 року - без змін.

6. У вересні 2024 року до Верховного Суду, через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд», надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м .Дніпропетровська від 20 травня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 серпня 2024 року, у якій скаржник просить скасувати оскаржувані судові рішення і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

7. Обґрунтовуючи касаційну скаргу скаржник вказує на те, що судами першої та апеляційної інстанцій були неправильно застосовані норми матеріального права та порушені норми процесуального права.

8. Так, скаржник зазначає, що висновки судів першої та апеляційної інстанцій не відповідають дійсності, оскільки заява про встановлення факту, що має юридичне значення була подана через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд», що унеможливлює подання заяви без підпису, обома заявниками, кожен подав зі свого кабінету. Крім цього усі заяви по справі були підписані ОСОБА_2 і в них він зазначав, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення також була ним підписана. Отже судами попередніх інстанцій позбавлено ОСОБА_2 права на судовий захист, а також протиправно відмовлено у розгляді заяви ОСОБА_1 .

9. Перевіривши доводи касаційної скарги та оскаржувані судові рішення, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для відкриття касаційного провадження у цій справі з огляду на таке.

10. Статтею 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), який, зокрема, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства, визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

11. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права, повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, обов`язковість судового рішення неприпустимість зловживання процесуальними правами (пункти 1, 2, 7, 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).

12. Частина перша статті 44 ЦПК України вказує на те, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

13. Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (частини перша та друга статті 48 ЦПК України).

14. Позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно (частина перша статті 50 ЦПК України).

15. Частиною першою статті 58 ЦПК України також визначено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

16. Відповідно до положень статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

17. Повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: довіреністю фізичної або юридичної особи, свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна. Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою (Частини перша та друга статті 62).

18. Так, частиною другою статті 175 ЦПК України встановлено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

19. Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху (частина перша статті 185 ЦПК України).

20. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (частина третя статті 185 ЦПК України).

21. Документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, на такі документи накладається кваліфікований електронний підпис учасника справи (його представника) відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника) (частини п`ята, шоста та восьма статті 43 ЦПК України).

22. Пунктами 26 та 27 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішення Вищої ради правосуддя 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21 (далі - Положення), визначено, що електронні документи створюються із застосуванням вбудованого текстового редактора шляхом заповнення форм документів, передбачених Інструкцією користувача Електронного суду, підписуються кваліфікованим електронним підписом (підписами) його підписувача (підписувачів) та надсилаються засобами відповідної підсистеми ЄСІТС. До створених в Електронному суді документів користувачі можуть додавати інші файли (зображення, відеофайли тощо). Відповідні додані файли (додатки) підписуються кваліфікованим електронним підписом користувачів разом зі створеними в Електронному суді документами, до яких вони додаються. Технічні вимоги щодо форм електронних документів та їхніх додатків, обмеження щодо їхнього розміру, формату та інших характеристик встановлюються Інструкцією користувача Електронного суду.

23. Пунктами 2.4 та 2.8 Інструкції користувача підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженої наказом ДП «ЦСС» № 74-ОД від 22 серпня 2021 року (далі - Інструкція) встановлено, що електронні документи у ЕС створюються із застосуванням вбудованого текстового редактору шляхом заповнення форм документів, передбачених цією Інструкцією, підписуються КЕП автора (авторів) та надсилаються засобами ЄСІТС. Дата та час підписання документа в ЕС, а також дата та час його надсилання автоматично зберігаються і не підлягають корегуванню.

24. Разом із цим Інструкцією визначено, що підписувач/підписувачі (рішення, судового рішення, іншого документу) - особа або особи, які відповідно до норм законодавства мають підписати відповідний документ.

25. Також пунктами 2.9, 2.10, 2.11 та 2.13 Інструкції визначено, що користувач ЄСІТС може уповноважити іншого користувача на вчинення дій із використанням Електронного суду в інтересах довірителя, надавши засобами відповідної підсистеми ЄСІТС такому повіреному довіреність в електронній формі відповідно до вимог процесуального законодавства. Надання довіреності в електронній формі здійснюється засобами Електронного кабінету шляхом створення електронного документа встановленої форми, в якому визначається обсяг повноважень повіреного. Довіреність в електронній формі, підписана кваліфікованим електронним підписом довірителя, надає можливість повіреному виконувати визначений довірителем перелік дій засобами Електронного суду. Повірений, якому довірителем видана довіреність в електронній формі із правом передоручення, може надати таку довіреність іншому користувачу на вчинення дій в інтересах довірителя (передоручення). Довіреність в електронній формі, що підтверджує повноваження представника, та електронні документи, на підставі яких відбувалось передоручення прав первинного довірителя (за їх наявності), автоматично додаються до документів, відправлених представником засобами Електронного суду. Довіреність в електронній формі дійсна до моменту її скасування довірителем або протягом строку, на який вона видана. При втраті чинності довіреності в електронній формі автоматично скасовуються також усі її похідні довіреності, що видані в порядку передоручення.

26. Розділом 12 Інструкції визначений порядок подачі первинної заяви до суду.

27. Зокрема цим розділом визначено, що подача заяв відбувається покроково, кількість кроків може відрізнятися в залежності від типу судочинства та обраного шаблону.

28. Загальний принцип подачі позову (первинної заяви) до суду складається з наступних кроків: ?вхід до власного електронного кабінету за допомогою електронного ключа; ?перехід до розділу «заяви» та натискання кнопки «створити»; вибір потрібного способу подачі заяви: «особисто» або «як представник (захисник)»; натискання кнопки «наступний крок».

29. На кроці «Позивач» ПІБ, РНОКПП, адреса електронної пошти, та контактний номер телефону, які були зазначені під час реєстрації в системі, автоматично заповнюються у необхідні поля.

30. Якщо користувач є представником юридичної чи фізичної особи на підставі електронної довіреності, на кроці «Позивач» в систему ЕС будуть автоматично вноситись данні (ПІБ, РНОКПП або назва та ЄДРПОУ, електронна адреса, номер телефону) особи, яку користувач представляє в суді. У разі необхідності, на даному кроці, можливо змінити електронну пошту та контактний номер телефону. Якщо користувач є представником юридичної чи фізичної особи на підставі паперової довіреності, на кроці «Позивач» всі дані про позивача в систему слід необхідно вносити самостійно.

31. Якщо користувач подаєте заяву особисто, але у нього є представник, користувач зобов`язаний самостійно ввести дані представника (ПІБ, РНОКПП, адресу проживання/перебування, адресу електронної пошти та контактний номер телефону представника). Якщо Користувач є представником, його дані підтягуються до форми автоматично, окрім поля адреси.

32. На кроці «Текст заяви» для створення тексту заяви можна скористатись вбудованими редакторами, або скопіювати та вставити заздалегідь підготовлений текст.

33. На кроці «Додатки» слід завантажити всі документі, відео-, аудіо- та інші файли, які підтверджують позовні вимоги.

34. Після проходження всіх відповідних кроків потрібно натиснути кнопку «Сформувати заяву».

35. Зі змісту заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , про встановлення факту, що має юридичне значення, яка була долучена ОСОБА_1 до касаційної скарги як додаток, вбачається, що вона подана в інтересах як ОСОБА_2 так і ОСОБА_1 .

36. Разом із цим вказана заява була підписана кваліфікованим електронним підписом тільки ОСОБА_2 .

37. Ні текст заяви ні додані до неї документи не дають можливості стверджувати, що вона була підписана обома заявниками, чи ОСОБА_2 був уповноважений ОСОБА_1 на представництво її інтересів в суді чи подання заяви через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд», від її імені також.

38. Зазначення в кінці тексту заяви прізвища ОСОБА_1 не може визначатися, як підтвердження дійсного наміру останньої на подання такої заяви (її підписання), оскільки прямо суперечить вимогам законодавства та може слугувати лише припущенням того, що створюючи заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, із застосуванням вбудованого текстового редактору підсистеми «Електронний суд» автор на кроці «Текст заяви» вставив заздалегідь підготовлений текст з зазначенням прізвища ОСОБА_1 .

39. За таких обставин суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про те, що подана заява про встановлення факту, що має юридичне значення не підписана заявниками у відповідності до вимог ЦПК України

40. Доводи касаційної скарги зводяться до власного суб`єктивного тлумачення скаржником норм права та не свідчать про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

41. Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

42. Таким чином, враховуючи, що доводи касаційної скарги є необґрунтованими, правильне застосування норм права судами першої та апеляційної інстанцій є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, колегія суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за заявою ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , заінтересована особа: держава російська федерація, про встановлення факту, що має юридичне значення, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м .Дніпропетровська від 20 травня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 серпня 2024 року.

2. Копію ухвали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді В. В. Пророк

І. В. Литвиненко

Є. В. Петров