Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
справа № 936/1132/24
Провадження № 2-о/936/167/2024
17.10.2024 селище Воловець
Воловецький районний суд Закарпатської області у складі:
головуючого - судді Павлюк С.С.
при секретарі Щербей А.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку окремого провадження в залі суду селища Воловець заяву ОСОБА_1 подану в інтересах ОСОБА_2 , з участю заінтересованої особи приватного нотаріуса Заяць Світлани Андріївни про встановлення факту, що має юридичне значення, -
до Воловецького районного суду Закарпатської області в порядку окремого провадження надійшла заява ОСОБА_1 подана в інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа -приватний нотаріус Заяць Світлана Андріївна про встановлення факту належності ОСОБА_2 , заповіту складеного 22.05.1998 та посвідченого і зареєстрованого в реєстрі за №7 секретарем виконавчого комітету Верб`язької сільської ради ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування заяви представник заявника покликається на те, що ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса Заяць Світлани Андріївни із заявою про оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3 .. Серед поданих документів подав також заповіт, складений на його ім?я. З даного заповіту вбачається, що спадкодавиця по батькові записана ОСОБА_4 . Разом з тим з свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого бюро записів актів громадянського стану Свалявського району 14 травня 1966 року можна встановити, що при народженні, спадкодавиця отримала по батькові ОСОБА_5 . Так само по батькові ОСОБА_6 (дівоче прізвище - ОСОБА_7 ) записана і в свідоцтві про одруження серії НОМЕР_2 від 14.05.1966. В такий же спосіб в подальшому було зазначено по батькові ОСОБА_3 в паспорті громадянина України, а потім і в свідоцтві про смерть спадкодавиці. Через написання в заповіті спадкодавиці по батькові як ОСОБА_4 ставиться під сумнів приватним нотаріусом належність зазначеного заповіту ОСОБА_3 . У зв`язку з цим заявник і спадкоємець після смерті ОСОБА_3 не може оформити свідоцтво про право власності на спадкове майно.
Заявник та її представник в судове засідання не з`явилися, представник заявника подав до суду заяву, в якій зазначив, що просить таку розглядати у його відсутності.
Заінтересована особа приватний нотаріус Заяць Світлана Андріївна в судове засідання також не з`явивлася, однак скерувала заяву, в якій просять справу розглянути у її відсутності, заперечень щодо заявлених вимог не має.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд вважає за можливе розглянути справу без участі учасників справи, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до переконання про задоволення заявлених вимог з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно із вимогами п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_8 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 , 20.03.1964 між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зареєстровано шлюб у с. Біласовиця Свалявського району Закарпатської області, про зроблено актовий запис №4, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_10 .
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , яке видане виконкомом Верб?язької сільської ради Воловецького району Закарпатської області 01.09.2015, актовий запис №20, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Однак, супереч даним особи, зазначеним у свідоцтві про народження, із заповіту складеного 22.05.1998 та посвідченого і зареєстрованого в реєстрі за №7 секретарем виконавчого комітету Верб`язької сільської ради вбачається, що спадкодавиця по батькові записана ОСОБА_4 .
Через написання в заповіті спадкодавиці по батькові як ОСОБА_4 ставиться під сумнів приватним нотаріусом належність зазначеного заповіту ОСОБА_3 . У зв`язку з цим заявник і спадкоємець після смерті ОСОБА_3 не може оформити свідоцтво про право власності на спадкове майно.
Проаналізувавши заповіт складений 22.05.1998 на ім`я ОСОБА_2 , посвідчений і зареєстрований в реєстрі за №7 секретарем виконавчого комітету Верб`язької сільської ради, слід зробити висновок, що він дійсно належать ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.
Відповідно до листа Верховного Суду України 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.
Відповідно до листа Верховного Суду України 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.
Із матеріалів справи вбачається, що неможливість встановлення належності заповіту складеного 22.05.1998 ОСОБА_3 через написання її по батькові як ОСОБА_4 унеможливлює вступ у спадщину спадкоємця за заповітом, тому встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для заявника юридичне значення, оскільки пов`язане з виникненням права на спадщину.
Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги вищезазначені письмові докази в їх сукупності, у суду не викликає сумніву, що заповіт складений 22.05.1998 на ім`я ОСОБА_2 , посвідчений і зареєстрований в реєстрі за №7 секретарем виконавчого комітету Верб`язької сільської ради, дійсно належить ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Перевіривши обґрунтованість вимог заявника, встановивши обставини справи та правовідносини, які з них випливають, а також норми, що підлягають застосуванню до цих правовідносин, оцінивши кожен доказ окремо на предмет його достовірності, допустимості та належності, а також всі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення.
З наведених міркувань та керуючись ст. ст. 2, 76-81, 89, 258-259, 263-265, 293, 315 ЦПК України, суд, -
заяву ОСОБА_1 подану в інтересах ОСОБА_2 , з участю заінтересованої особи приватного нотаріуса Заяць Світлани Андріївни про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.
Встановити факт належності правовстановлюючого документа, а саме заповіту складеного 22.05.1998 на ім`я ОСОБА_2 , посвідченого і зареєстрованого в реєстрі за №7 секретарем виконавчого комітету Верб`язької сільської ради Фельбаба Ганні Іллівні, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя Павлюк С.С.