Справа № 953/5774/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2024 р. м. Харків

Київський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді - Юрлагіної Т.В.,

за участю секретаря Бірукової Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі № 953/5774/24 за позовом Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію,

за участю:

представника позивача ОСОБА_3 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 08.08.2024 у справі № 953/5774/24, н/п 2/953/2873/24 позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію - задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» заборгованість за спожиту електричну енергію, що утворилась за адресою: АДРЕСА_1 за період з 31 липня 2023 року по 31 травня 2024 року у розмірі 76 165 (сімдесят шість тисяч сто шістдесят п`ять) гривень 32 копійки на п/р із спеціальним режимом використання в філії ХОУ АТ «Ощадбанк» UA0529792, МФО 351823, . Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн. в рівних частках, з кожного по 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень 00 копійок та судові витрати на отримання відомостей з Державного реєстру речових прав у розмірі 43,00 грн. в рівних частках, з кожного по 21 (двадцять одна) гривня 50 копійок, на п/р НОМЕР_1 АТ «Ощадбанк»,МФО 351823, .

05.09.2024 до суду надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 08 серпня 2024 року у справі № 953/5774/24 за позовом Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, у якій заявник просить: скасувати заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 08.08.2024 у справі №953/5774/24 і призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 зазначила, що 22.07.2024 її чоловік отримав позовну заяву ПАТ «Харківенергозбут», але її не було повідомлено про позовну заяву та відкриття провадження у справі. Зазначила, що з 05.03.2022 до цього часу перебуває з дитиною в евакуації, що є поважною причиною неподання відзиву та неявки у судове засідання по справі. Вказує, що є неналежним відповідачем у справі, оскільки між нею та ОСОБА_2 було укладено договір про спільне користування нерухомим майном від 10.03.2020, яким передбачено, що будь-яка відповідальність перед постачальником електричної енергії покладається на співвласника домоволодіння ОСОБА_2 . Зазначає, що ОСОБА_2 сплатив за спожиту електричну енергію за листопад 2023 року та за квітень 2024 року.

З огляду на вищевикладене, просила скасувати заочне рішення Київського районного суду міста Харкова від 08 серпня 2024 року.

08 жовтня 2024 року представник позивача через підсистему «Електронний суд» подала заперечення на заяву про перегляд заочного рішення, в яких просила відмовити в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення посилаючись на те, що відповідач належним чином повідомлявся про час та дату розгляду справи, інформація про судове засідання висвітлювалася на офіційному сайті Судової влади. Доказів, які мають істотне значення для вирішення справи в розумінні ст. 288 ЦПК України відповідачем ОСОБА_1 не надано. Щодо долучених до заяви довідки старости села Софіївська Борщагівка від 09.11.2022 року та довідки від 11.11.2022 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, зазначає, що вони стосуються саме ОСОБА_4 , яка не є стороною в справі, тому дані докази є неналежними. Також зазначає, що, долучений Відповідачем договір № 1 оренди житлового приміщення від 01.11.2022 року, не є підтвердженням фактичного місця перебування ОСОБА_1 за адресою об`єкта оренди, тому даний доказ не заслуговує уваги. Відповідач у своїй заяві не зазначає жодної обставини, яка б не була врахована під час постановлення заочного рішення суду від 08.08.2024 року, не надає жодного доказу, який би мав істотне значення для правильного вирішення справи та не зазначає про такий доказ в своїй заяві. Незгода відповідача з правовою оцінкою та аналізом існуючих доказів не є підставою для скасування заочного рішення.

У судовому засіданні ОСОБА_2 просив скасувати заочне рішення Київського районного суду міста Харкова від 08 серпня 2024 року з підстав, викладених у заяві про скасування заочного рішення від 05.09.2024. Крім того, зазначив, що позовну заяву подано з порушенням правил підсудності, оскільки відповідачі мають зареєстроване місце проживання у Шевченківському районі міста Харкова. Посилаючись на постанову КМУ № 206 від 05.03.2022 зазначив, що у період дії воєнного стану забороняється стягувати заборгованість за житлово-комунальні послуги.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення заяви, зазначила, що заочне рішення ухвалено з дотриманням вимог ст. 280 ЦПК, відповідач належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача ОСОБА_3 , відповідача ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків.

26 червня 2024 року позивач, Приватне акціонерне товариство «ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ», звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якій просить стягнути на його користь солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованість за електричну енергію, що утворилась за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 31.07.2023 по 31.05.2024 в розмірі 76165,32 грн., а також просить стягнути суму сплаченого судового збору та судові витрати за отримання інформаційної довідки.

Оскільки предметом позовних вимог Приватного акціонерного товариства «ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ» є стягнення заборгованості за електричну енергію, при визначенні підсудності у даній справі слід керуватися правилами, визначеними ч. 1 ст. 30 ЦПК України, згідно якої позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

У постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 638/1988/17 Верховний Суд зазначив, що житлово-комунальні послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна, а тому позови про стягнення заборгованості з їх оплати повинні пред`являтися за місцем знаходження цього майна за правилами виключної підсудності.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07 липня 2020 року у справі № 910/10647/18 вказала на те, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

У постанові від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що словосполучення "з приводу нерухомого майна" необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення. Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми про виключну підсудність.

Наведене свідчить, що вимоги про стягнення заборгованості за електричну енергію повинні розглядатись за правилами виключної підсудності за місцезнаходженням нерухомого майна.

Відповідно до ч. 6, 7 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

З отриманої судом у порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова ОСОБА_1 значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою суду від 08 липня 2024 року відкрито провадження у даній справі, розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощено позовного провадження.

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачам копію позовної заяви з додатками.

З матеріалів справи вбачається, що судова кореспонденція була відправлена відповідачу ОСОБА_1 за адресою її реєстрації, а саме: АДРЕСА_2 .

Крім того, зі змісту заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, що міститься в матеріалах справи вбачається, що остання зазначила адресу проживання: АДРЕСА_2 , повідомлень до суду про зміну місця проживання не надходило.

Відповідно до рекомендованих повідомлень, які були повернуті до суду - 22.07.2024 ухвала про відкриття провадження та копія позовної заяви з додатками була вручена особисто під підпис ОСОБА_2 з позначкою «чоловік».

Згідно ч.3 ст. 131 ЦПК України у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явились в судове засідання без поважних причин.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті ( ч.1 ст. 223 ЦПК України).

Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 08.08.2024 у справі № 953/5774/24, н/п 2/953/2873/24 позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію - задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» заборгованість за спожиту електричну енергію, що утворилась за адресою: АДРЕСА_1 за період з 31 липня 2023 року по 31 травня 2024 року у розмірі 76 165 (сімдесят шість тисяч сто шістдесят п`ять) гривень 32 копійки на п/р із спеціальним режимом використання в філії ХОУ АТ «Ощадбанк» UA0529792, МФО 351823, . Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн. в рівних частках, з кожного по 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень 00 копійок та судові витрати на отримання відомостей з Державного реєстру речових прав у розмірі 43,00 грн. в рівних частках, з кожного по 21 (двадцять одна) гривня 50 копійок, на п/р НОМЕР_1 АТ «Ощадбанк»,МФО 351823, .

Як вбачається з матеріалів справи копію заочного рішення направлено відповідачу за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до рекомендованих повідомлень, які були повернуті до суду 21.08.2024 копію заочного рішення було вручено особисто під підпис ОСОБА_2 .

Суд, вислухавши доводи відповідача, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що заява про перегляд заочного рішення не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто для скасування заочного рішення необхідна наявність одночасно двох наведених вище умов.

Водночас, з`ясування причин неявки не може бути єдиною підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, повністю протилежного ухваленому рішенню, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Відповідач, обґрунтовуючи вимоги про перегляд заочного рішення зазначає, що була неналежним чином повідомлена про дату та час судового засідання, оскільки у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні змушена була евакуюватися до іншої області і з 05.03.2022 року перебуває в евакуації.

В заяві про перегляд заочного рішення ОСОБА_1 зазначає адресу: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5-7 ст. 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Положеннями ч.7 ст. 187 ЦПК України встановлено, що у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Положеннями ч.3 ст. 130 ЦПК визначено, що якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії.

Матеріалами справи підтверджено, що судова кореспонденція надсилалась відповідачу за її зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання, ця ж адреса зазначена і відповідачем ОСОБА_1 в її заявах.

Отже, доводи відповідача про те, що вона не була повідомлена про розгляд справи, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, рекомендованими повідомленнями, які повернулись до суду з відміткою про вручення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заочне рішення у даній справі ухвалено з дотриманням вимог ст. 280 ЦПК України.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що підстави для скасування заочного рішення суду відсутні, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач у справі в порядку ст. 128 ЦПК України був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Разом із тим, відповідачем не надано суттєвих доказів, які б могли вплинути на зміст рішення по суті, як це передбачено ст. 285 ЦПК України, а що ж стосується наведених у заяві аргументів, то зважаючи на положення норм глави 1розділу V ЦПК України ці обставини можуть предметом розгляду суду апеляційної інстанції, а відтак заява про перегляд заочного рішення задоволенню не підлягає.

Згідно з ч.1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч.3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою; 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Виходячи з вищевикладеного, оцінюючи в сукупності подані у справі докази, суд приходить до висновку про те, що відповідачем не надано підтвердження поважності неявки в судове засідання та не надано підтвердження того, що докази, на які посилається відповідач, мають істотне значення для правильного вирішення справи, тому заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

З урахуванням наявності одночасного існування умов, наведених у п.п. 1-4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, та за відсутності одночасного існування умов, наведених у ч. 1 ст. 288 ЦПК України, суд зазначає про відсутність правових підстав для задоволення заяви відповідача та скасування заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 08 серпня 2024 року у справі № 953/5774/24.

Інші доводи та заперечення сторони відповідача означених висновків суду не спростовують.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258-261, 287 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі № 953/5774/24 за позовом Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 15.10.2024.

Суддя Т.В. Юрлагіна