Справа № 2-1083/2001
Номер провадження 8/404/3/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2024 року Суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Іванова Н.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 17 квітня 2001 року та ухвали Кропивницького апеляційного суду від 02 грудня 2020 року за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства закритого типу «АТП-1102 Реформа» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу та моральної шкоди

В С Т А Н О В И В:

15 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 17 квітня 2001 року та ухвали Кропивницького апеляційного суду від 02 грудня 2020 року за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства закритого типу «АТП-1102 Реформа» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу та моральної шкоди. Просив суд, скасувати рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 квітня 2001 року по цивільній справі №2-1083-2001, постановити нове рішення, яким задовольнити його позов повністю. Стягнути на підставі ст. 115, 116, 117 КЗпП України на його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу, моральну та матеріальну шкоду.

В обґрунтування заяви вказував, що з рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 17 квітня 2001 року не міг погодитись, тому його оскаржував. Вважає таке рішення незаконним, оскільки суддя Шилова Л.М. видала йому на руки рішення суду яке не можливо було прочитати, суд порушив норми матеріального та процесуального права, в рішенні суддя вважає доказами по справі, докази які є не зовсім доказами.

Наприклад зазначено, що він отримав наказ про звільнення 15 квітня 2001 року, а копії рішення суду яку він отримав уже зазначено, що він вказаний документ отримав 05 січня 2001 року. Свідки з цього приводу пояснили в суді: ОСОБА_2 підтвердив той факт, що виписка з наказу про звільнення йому не направлялась (аркуш справи 189). ОСОБА_3 також підтвердив факт, що був свідком коли відповідач йому говорив, що наказ про звільнення не отримає, хочеш скаржитись, то скаржся куди хочеш (аркуш справи 165, 166), він також був свідком, коли відповідач (директор) вигнав його з свого кабінету, погрожував, що буде звільнений за статтею, а трудову книжку отримає за ворітьми під каменем. Підтверджує, що так і було, трудової книжки він так і не отримав при звільненні. Свідок ОСОБА_4 (аркуш справи 164), пояснила, що він заходив вранці до неї додому щоб зателефонувати на роботу, що хворий, після цього випадку був на лікарняному.

Вказував, що відповідач видав йому наказ про звільнення 15 січня 2001 року, в суд звернувся з позовною заявою про поновлення на роботі 14 лютого 2001 року, тобто в місячний сторк, тому строки звернення ним не пропущені. Поштові квитанції надані відповідачем є підробкою, що підтверджується і довідкою пошти, яка є в матеріалах справи.

В судовому засіданні просив суддю ОСОБА_5 , щоб та надала можливість звернутися з позовом до суду про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу (просив щоб вона призначила розгляд справи), але безрезультатно. Вона вигнала його з судової зали, погрожувала арештом, викликом міліції. Він говорив, що не довіряє їй як судді, заявляв відвід, але вона все рівно закінчила свою справу, ухвалила незаконне рішення, на відвід не зважала зовсім.

Вважає, що судом було порушено строки розгляду справи, справа розглядалась 2 місяці і 4 дні. У відповідності до ст. 148 ЦПК України (ред. 1963 р.), суддя справу повинна розглядати за 7 днів. Цей закон знала суддя Шилова Л.М. і голова суду на момент розгляду справи ОСОБА_6 (розглядав відвід судді). Чув особисто, як він говорив ОСОБА_7 відмовити в позові, що вона і зробила. Заявляв клопотання про призупинення розгляду справи, так як хотів щоб разом з поновленням на роботі розглядалася його вимога про стягнення заробітної плати.

Судове засідання закінчилось тим, що суддя погрожуючи адміністративним арештом, вигнала з зали суду, хоча в рішенні зазначила, що вислухала обидві сторони, в рішенні суду не вірно зазначає дату наказу про його звільнення, а саме 05 січня 2001 року, а насправді первинним наказом дата звільнення 15 січня 2001 року. На його думку суддя приховувала незаконність свого рішення (навмисно вносила неправильні відомості).

Вказував, що лишився без роботи, не міг поновитися на роботі через суд, жив з сім`єю на займані кошти, потім захворіла його дружина, він не міг її вилікувати із за відсутності кошті, що призвело до її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час він залишився і без сина, який віддав своє життя на захист Батьківщини 29 квітня 2022 року його не стало. Подальше його життя було витрачене на спробу скасувати рішення, в подальшому такі обставини перешкодили йому піти разом з сином на захист Батьківщини, якби він був разом з ним він би лишився живим. Власне здоров`я підірване, постійним відвідуванням судів, прокуратур та інших відомств в пошуках справедливості.

Зазначав, що на роботі працював добре, не мав стягнень, мав грамоти, подяки, тому вважає, що не заслуговує на таке відношення. Після звільнення трудової книжки не отримував, тому ставить вимогу про сплату йому заробітної плати за ввесь час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди. За роки поневірянь, спроби скасувати рішення, він звертався в різні інстанції. В липні поточного року він звернувся вкотре до поліції, Кропивницького районного управління поліції зі скаргою та на його скаргу отримав відповідь 20 липня 2024 року в якій зазначено, що його права порушено, рішення від 17 квітня 2001 року повинно бути скасовано, було рекомендовано звернутись до суду.

Ознайомившись із заявою суд не вбачає підстав для відкриття провадження у справі, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України передбачено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Згідно з пунктом 1 частини першої, пунктом 1 частини другої статті 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано: з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення. З урахуванням приписів частини першої цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана: з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.

У постанові Верховного Суду від 16.09.2021 року у справі № 2-170/11 (провадження № 61-8547св21) зазначено, що за змістом пункту 1 частини другої, частини третьої статті 424 ЦПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подана з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили. Строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені. Виходячи з наведеного, незалежно від поважності причин пропуску строку для звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, такий строк не підлягає поновленню, оскільки є присічним.

Таким чином, встановлений пунктом 1 частини другої статті 424 ЦПК України трирічний строк з дня набрання судовим рішенням законної сили для подання заяви про перегляд цього судового рішення за нововиявленими обставинами з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, є присічним і поновленню не підлягає.

Недодержання вимоги щодо цього строку є підставою для відмови у відкритті провадження у зв`язку з нововиявленими обставинами незалежно від поважності пропуску цього строку.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 07.09.2022 справа № 298/1791/18, від 19.05.2022 справа № 127/26881/14, від 31.01.2023 справа № 2-3991/11 та ухвалі від 02.03.2023 у справі № 173/1598/16-ц.

Згідно з частини другої статті 427 ЦПК України протягом п`яти днів після надходження заяви до суду суддя (суддя-доповідач) перевіряє її відповідність вимогам статті 426 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами.

Відтак, пропуск заявником встановленого законом присічного строку для подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є підставою для відмови у відкритті провадження у зв`язку з нововиявленими обставинами. При цьому, у разі пропуску прибічного строку не має значення поважність пропуску такого строку.

Керуючись статтями 260,423,424 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 17 квітня 2001 року та ухвали Кропивницького апеляційного суду від 02 грудня 2020 року за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства закритого типу «АТП-1102 Реформа» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 17.10.2024 року.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда Н. Ю. Іванова