Справа № 576/1654/24
Провадження № 2/576/388/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.10.24 м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Сапона О.В.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Також вона є власником 13/25 земельної ділянки під домоволодінням за вказаною адресою. Крім того, до складу її домоволодіння входить гараж та сарай. Співвласником 12/25 частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , та 13/25 земельне ділянки під домоволодінням по АДРЕСА_1 є відповідач її колишній чоловік. При цьому, відповідач без її згоди як співвласника домоволодіння та земельної ділянки, заготовляючи дрова, самовільно, навмисно, розмістив їх біля її сараю, перекриваючи їй прохід. Позивач неодноразово зверталася до відповідача із проханням прибрати дрова або упорядкувати їх шляхом порубки для складення до свого сараю. Однак, відповідач повідомив її, що вони будуть лежати там де він забажає. Позивач вважає, що своїми діями відповідач створює їй перешкоди у користуванні та володінні її майном.

За таких обставин просить суд усунути перешкоди у користуванні належним їй на праві власності сараєм, що розташований по АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання відповідача прибрати дрова для потрапляння в сарай. Крім того, просить суд визнати неправомірною відмову відповідача як співвласника домоволодіння та земельної ділянки, розташованих за вказаною адресою, у згоді на розміщення дров біля її сараю та у дворі загального користування.

Ухвалою суду від 02 липня 2024 року відкрито спрощене провадження у даній справі без виклику сторін. Цього ж дня ухвала про відкриття провадження у справі була направлена учасникам справи. Крім того, відповідачу були направлені копія позовної заяви разом з доданими до неї документами. Також відповідачу був визначений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення йому копії ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов.

Від відповідача до суду надійшов відзив, суть якого зводиться до того, що факти, викладені позивачем у позовній заяві не відповідають дійсності. Також відповідач зазначив, що жодним чином не створював позивачу перешкод у користуванні її сараєм. Вважає вимоги позивача надуманими. Просить відмовити в задоволенні позову та стягнути з позивача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу.

Позивач надала до суду відповідь на відзив, в якій зазначила, що відповідачем був пропущений строк для подання відзиву. Також зазначила, що кожний рік відповідач складає дрова біля її сараю, але ніколи її не попередив про це. Просить позовні вимоги задовольнити.

Від відповідача до суду надійшло заперечення на відповідь на відзив, в якому останній наголошує на тому, що ніякого конфлікту між ним та позивачем не існує, проте остання постійно намагається його спровокувати.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Також позивач є власником 13/25 земельної ділянки під домоволодінням за вказаною адресою. Крім того, до складу її домоволодіння входить гараж та сарай. Співвласником 12/25 частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , та 13/25 земельної ділянки під домоволодінням за вказаною адресою є відповідач.

Як визначено статтею 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в т.ч. припинення дії, яка порушує право; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства (ст. 13 ч.ч.1, 2, 3, 4 ЦК). У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які зазначені вище, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом (ч.6 ст.13ЦК). Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України, - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). Як зазначено у ч. 1 ст. 321 ЦК України, - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Так, відповідно до положень ст. 391 ЦК України, - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В той же час, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3,4 ст. 77 ЦПК України). При цьому, на підтвердження своїх позовних вимог, що відповідач по справізаготовляючи дрова, розмістив їх біля сараю позивача, перекриваючи їй прохід до цього сараю, позивачем надано наступні докази: - декілька фотографій, із яких видно, що на території домоволодіння поАДРЕСА_1 знаходяться дрова, частина із яких складені в контейнері для зберігання дров, а частина дров лежить не складеними біля будинку (фотографії датовані початком червня 2024 року); - акт обстеження технічного стану житлового будинку по АДРЕСА_1 , який складений 23.06.2024. Вказаним актом встановлено порушення користування земельною ділянкою, на якій розташоване домоволодіння, а саме, що дрова розташовані на земельній ділянці загального користування. Однак, вказаними доказами жодним чином не підтверджується, що розмістивши дрова на земельній ділянці загального користування, відповідач якимось чином перешкоджає позивачу у праві користування належним їй сараєм. Зокрема, із наданих відповідачем фотографій вбачається, що та частина дров, яка лежала не складеними біля будинку уже прибрана, а решта складених дров жодним чином не перешкоджають позивачу у доступі до її сараю. Тому, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити. Враховуючи, що позов позивача не підлягає задоволенню, то у відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, із позивача на користь відповідача слід стягнути 3000 грн. понесених ним витрат на професійну правничу допомогу допомогу. Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 178, 247, 274-279, 263-265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , 3000 грн. понесених судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Глухівського міськрайонного суду О.В.Сапон