Справа № 950/1800/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2024 року м.Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Бакланова Р. В.

за участю секретаря - Гладкової С.В., представника позивачки - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Ейсмонт Євген Анатолійович до Лебединської міської ради Сумської області, третя особа: нотаріус Сумської міської державної нотаріальної контори Сумської області Кобзар С.М.; ОСОБА_3 про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом;

В С Т А Н О В И В:

Представник позивачки звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, просить ухвалити рішення яким: визнати за позивачкою - ОСОБА_2 , право спільної сумісної власості на спадкове майно, а саме: на земельну ділянку загальною площею 0,0615 га, що знаходиться АДРЕСА_1 цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і соруд, кадастровий номер: :01:029:0841, після смерті її чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні представник позивачки адвокат Ейсмонт Є.А. просив задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 в повному обсязі.

Представник відповідача - Лебединської міської ради в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява в якій він просить провести розгляд справи у його відсутності, не заперучує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_2 .

Від третьої особи - нотаріуса Сумської міської державної нотаріальної контори Сумської області Кобзар С.М., до суду надійшла заява в якій вона просить провести розгляд справи у її відсутності, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду.

Третя особа - ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, та вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачем та, відповідно, для його задоволення, у зв`язку з цим, суд прийшов до такого висновку:

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що стверджено копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 (а.с. 40 зворот). Який до дня смерті був зареєстрований по адресі: АДРЕСА_2 , за вищевказаною адресою зареєстрована також друджина померлого - позивачка по справі - ОСОБА_2 , що стверджено копіями довідок (а.с. 41, 41 зворот).

Спадкоємицей майна померлого за законом є його дружина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка прийняла спадщину подавши відповідну заяву про прийняття спадщини до державної нотаріальної котори.

ОСОБА_2 успадкувала після померлого чловіка 56/100 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 , що належала йому на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину від 28.07.2018 р. (а.с. 23), що стверджено копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.12.2023 року, зареєстровано в реєстрі за № 2-309 (а.с. 8). Реєстрація видачі свідоцтва про право на спадщину № витягу 75203322 ( а.с. 9).

З копії довідки про правовий статус земельної ділянки від 03.07.2018 року за № 80 (а.с. 19) встановлено, що земельна ділянка по АДРЕСА_1 на підставі рішення виконкому Лебединської міської ради № 305 від 29.11.1993 року та рішення 39 сесії Лебединської міської ради п`ятого скликання від 15.10.2009 року за цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, перейшла на праві приватної власності до ОСОБА_5 (56/200), ОСОБА_6 (56/200) та ОСОБА_7 (44/100) частина земельної ділянки останнього на підставі договору дарування від 28.02.1998 року № 2-699 перейшла до ОСОБА_3 . Площа земельної ділянки 0,0615 га.

З копії довідки Держгеокадастру від 06.10.2023 (а.с. 54 зворот) встановлено, що згідно даних Державного земельного кадастру, земельна ділянка по АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд земельна ділянка сформована. Присвоєний кадастровий номер земельної ділянки :01:029:0841. Інформація про зареєстровані речові права в Державному земельному кадастрі відсутні. Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку не видавався. Крім того, відсутня інформація про зареєстроване право в Державному земельному кадастрі на вищевказану земельну ділянку. що підтверджується довідкою виданою Головним управлінням Держгеокадастру в Сумській області від 06.10.2023 року за № 29-18-0.99,4-2789/15-23 та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-023 від 09.10.2023 року.

З копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.12.2023 року (а.с. 7) встановлено, що ОСОБА_2 відмовлено у видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за закоом на 56/100 часток земельної ділянки, загальною площею 0,0615 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , оскільки відсутні документи , що підтверджують право власності на земельну ділянку.

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

Згідно з абзацом 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Частиною 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст.3 цього Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Вбачається, що в разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачою свідоцтва про право на спадщину.

За життя ОСОБА_4 не оформив право власності, а саме не зареєстрував в Державному земельному кадастрі спірну земельну ділянку, тому у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Зі змісту цієї статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Спору з приводу поділу спадкового майна не існує, проте позивач позбавлений можливості розпорядитися належним йому спадковим майном, що належав спадкодавцю ОСОБА_4 , оскільки немає правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності останнього, тому позивач позбавлений можливості зареєструвати успадковане нерухоме майно.

Враховуючи те, що у позивача існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, тому суд вважає за можливе визнати за ним право власності на спадкове майно.

З таких обставин, вимоги позивача ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню.

З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 право спільної сумісної власості на спадкове майно, а саме: на земельну ділянку загальною площею 0,0615 га, що знаходиться АДРЕСА_1 цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і соруд, кадастровий номер: :01:029:0841, після смерті її чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Лебединський районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Роман БАКЛАНОВ