Справа № 404/6317/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого-судді: Драного В.В.

при секретарі: Дятел О.В.

розглянувши у судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Кіровського районного суду м. Кіровограда з позовом до відповідача ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, а саме автомобіля Suzuki Grand Vitara, номерний знак НОМЕР_1 . В обґрунтування позову вказала, що сторони з 2010 року по 2022 рік перебували у шлюбі, при цьому з травня 2021 року вони разом не проживали. У період шлюбу ними набуто у власність вказаний автомобіль, який є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Однак, зі слів відповідача він уже переоформив автомобіль на свою матір. Водночас, якщо один із подружжя самостійно здійснив відчуження спільного сумісного майна на свій розсуд проти волі іншого подружжя та не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, то таке майно повинно враховуватися при поділі виходячи з його дійсної (ринкової) вартості на момент поділу. Згідно експертного дослідження ринкова вартість автомобіля становить 387990 грн. За таких обставин просить стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію в сумі 193995,00 грн. за частину автомобіля Suzuki Grand Vitara, номерний знак НОМЕР_1 .

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27.12.2022 року справу передано на розгляд до Ленінського районного суду м. Кіровограда.

16.02.2023 року матеріали справи надійшли до Ленінського районного суду м. Кіровограда.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21.02.2023 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

22.03.2023 року відповідач подав до суду відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнав та вказав, що з 2015 року сторони проживали у батьків відповідача за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, в цей позивач ніде не працювала, доходів не мала, а він мав нестабільний дохід та їм матеріально допомагали батьки відповідача. Заощаджень вони не мали. У 2016 році його мати вирішила зробити йому подарунок у вигляді автомобіля та надала йому грошові кошти для його купівлі у розмірі близько 10000 доларів США, які вона успадкувала після смерті чоловіка (батька позивача). Саме за ці кошти він 12.10.2016 року і придбав спірний автомобіль, який, відповідно, є його особистою власністю. При цьому, позивач не надала жодних доказів, що вона мала доходи та фінансову можливість разом з відповідачем придбати даний автомобіль. При цьому, він не згоден з розрахунком вартості спірного автомобіля, наданим позивачем, оскільки експертне дослідження проводилося без його реального огляду. При цьому, згідно звіту про оцінку, яка була проведена після реального огляду спірного автомобіля, його вартість становить 250869,62 грн. За таких обставин просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 31.10.2023 року заяву про збільшення позовних вимог від 03.04.2023 року повернуто заявнику ОСОБА_1 .

Ухвалою від 31.10.2023 року клопотання позивача про витребування доказів від 31.10.2022 року та від 03.04.2023 року залишено без задоволення та закрито підготовче провадження у справі і призначено розгляд справи по суті.

Представник позивача адвокат Ковальова Т.П. 30.10.2023 року подала до суду заяву, в якій позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача грошової компенсації в сумі 193995,00 грн. за частину автомобіля Suzuki Grand Vitara, номерний знак НОМЕР_1 , підтримала, просить розгляд справи провести без її участі та участі позивача.

Відповідач 23.04.2024 року подав до суду заяву, в якій позовні вимоги не визнав, просить розгляд справи провести без його участі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

За таких обставин, суд вирішує справу на підставі наявних матеріалів та доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі у період з 10.07.2010 року по 16.08.2022 року, що підтверджується рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14.07.2022 року (а.с. 12-15).

Як вбачається з трудової книжки відповідача він з січня 2011 року по травень 2016 року працював у ПАТ «Гідросила» (а.с. 38-41).

Згідно довідки Квартального комітету № 23 Фортечного району м. Кропивницького, ОСОБА_3 з 01.05.2015 року фактично проживала за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 37).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько відповідача ОСОБА_4 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть (а.с. 36), та після його смерті дружина ОСОБА_5 успадкувала житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про право на спадщину (а.с. 42).

Згідно листа ТСЦ МВС 3541 від 15.03.2023 року № 31/11/3541-622 12.10.2016 року ОСОБА_2 придбав автомобіль Suzuki Grand Vitara, номерний знак НОМЕР_1 , 2008 року випуску за договором купівлі-продажу, вартість автомобіля на момент покупки складала 228810 грн. При цьому, за даними Єдиного державного реєстру МВС України даний автомобіль було зареєстровано за ОСОБА_2 у період з 12.10.2016 року по 08.10.2021 року (а.с. 43).

Так, 08.10.2021 року ОСОБА_2 продав ОСОБА_5 автомобіль Suzuki Grand Vitara, номерний знак НОМЕР_1 , 2008 року випуску, що підтверджується договором купівлі-продажу № 3541/2021/2846708, який було оформлено та підписано у сервісному центрі МВС (а.с. 44). При цьому, згідно п. 1.2 цього договору продавець гарантував, що майно, яке є предметом договору, належить йому на праві власності, не обтяжене арештом, у розшуку, заставі не перебуває, не являється предметом спору у суді.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована і один із подружжя може оспорити поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Дана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 року в справі № 372/504/17.

Так, відповідач заперечує, що спірне рухоме майно є спільною власністю подружжя на обґрунтування чого вказує на те, що воно було придбане ним на подаровані йому грошові кошти.

Відповідно до ч. 1 ст. 717, ч. 5 ст. 719 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір дарування валютних цінностей фізичних осіб між собою на суму, яка перевищує п`ятдесятикратний розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Однак, відповідач не надав допустимих та достовірних доказів того, що спірна квартира була придбана ним саме за кошти, які йому подарувала його матір. Крім того, відповідачем не доведено обставину укладання між ним та його матір`ю договору дарування грошових коштів, так як відповідний письмовий нотаріально посвідчений договір ним не надано.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що автомобіль Suzuki Grand Vitara, номерний знак НОМЕР_1 , був об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Так, згідно ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 2 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.

Згідно ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Тобто, при укладенні одним із подружжя правочину щодо їх спільного майна згода іншого з подружжя презюмується.

При цьому, за відсутності згоди позивача на відчуження спірного автомобіля він має право на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім`ї майна, оскільки відсутні правові підстави для витребування спірного майна у його добросовісного набувача.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 року у цивільній справі № 755/20923/14-ц.

Судом встановлено, що згода позивача на відчуження відповідачем спірного автомобіля, який був об`єктом їх спільної сумісної власності, була відсутня, у договорі купівлі-продажу від 08.10.2021 року про це не зазначено. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Згідно ч. 2 ст. 364 ЦК України якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Таким чином, позивач має право на отримання від відповідача грошової компенсації за свою частку у спільному майні, яке було відчужено відповідачем без її згоди.

У випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.10.2018 року у цивільній справі № 127/7029/15-ц.

Так, позивачем надано висновок експертного дослідження Кіровоградського НДЕКЦ від 11.08.2022 року № ЕД-19/112-22/5944-АВ, згідно якого середня ринкова ціна автомобіля Suzuki Grand Vitara 2008 року випуску становить 387990,00 грн. (а.с. 6-11). При цьому, огляд об`єкта дослідження не проводився, через його ненадання замовником.

У свою чергу, відповідно до наданого відповідачем звіту № 04/23 про оцінку автомобіля, складеного 10.03.2023 року суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_6 , ринкова вартість автомобіля Suzuki Grand Vitara 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 , становить 250869,62 грн. (а.с. 45-61). При цьому, оцінювач безпосередньо здійснив технічний огляд вказаного транспортного засобу.

Відтак, враховуючи, що при експертному дослідженні Кіровоградського НДЕКЦ спірний автомобіль безпосередньо не оглядався, суд не бере його до уваги.

Натомість, враховуючи, що при оцінці спірного автомобіля суб`єкт оціночної діяльності ОСОБА_6 безпосередньо його оглядав, суд при визначенні розміру грошової компенсації враховує вартість спірного майна, яка визначена цим звітом.

Таким чином, з огляду на викладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача грошової компенсації за 1/2 частину в спільному сумісному майні подружжя - автомобілі Suzuki Grand Vitara, номерний знак НОМЕР_1 , а саме 250869,62/2=125434,81 грн., а тому позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1254,35 грн.

Керуючись ст. ст. 10-13, 19, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ( АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) грошову компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля марки Suzuki Grand Vitara, номерний знак НОМЕР_1 , 2008 року випуску в розмірі 125434,81 грн. та судовий збір у розмірі 1254,35 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його підписання до Кропивницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда В.В. Драний