Справа № 331/5735/24
Провадження № 2-о/331/504/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2024 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Яцун О.О.,

за участю секретаря судового засідання Красан І.Л.,

розглянувши в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України,

В С Т А Н О В И В:

18 вересня 2024 року заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить суд встановити факт смерті її чоловіка громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Озерци, Володимирського району, Ровенської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Новоселівка Пологівського району Запорізької області.

В обґрунтування заяви зазначено, що на початку березня 2022 року на території села Новоселівка Пологівського району Запорізької області почались активні бойові дії та обстріли військовослужбовцями збройних сил Російської Федерації. 05 березня 2022 року об 11 год. 20 хв. чоловік заявника ОСОБА_2 разом із ОСОБА_3 були розстріляні солдатами Російської Федерації у власному автомобілі чоловіка заявника. Так, 05 березня 2022 року об 11 год. 00 хв. на територію села із сторони села Гуляйпільського Пологівського району Запорізької області почала заходити техніка Російської Федерації. Під час входу техніки лунали вибухи та було чутно кулеметні черги. Саме у цей час чоловік заявника разом із ОСОБА_3 виїхали на власному автомобілі чоловіка заявника щоб купити хліб. Після того, як у село зайшла військова техніка Російської Федерації, чоловік заявника ОСОБА_2 перестав виходити на зв?язок. 06 березня 2022 року, після виходу військової техніки країни агресора із села, заявник разом із односельцями розпочала пошуки чоловіка заявника. У подальшому, на краю села Новоселівка було знайдено автомобіль чоловіка заявника ОСОБА_2 із слідами того, що по автомобілю переїхала якась важка гусенична техніка. На відстані двох метрів від автомобіля лежало понівечене тіло чоловіка заявника ОСОБА_2 і тіло ОСОБА_3 . Тіло чоловіка заявника було дуже обгоріле на ногах до колінних кісток, була відсутня права частина черепу. За допомогою односельців, тіла ОСОБА_2 і ОСОБА_3 були перевезені до Новоселівської загальноосвітньої школи. 07 березня 2022 року, за допомогою односельців, тіла обох загиблих замотали у простирадла та поховали на місцевому кладовищі біля померлих родичів. Заявник вказує, що на момент смерті чоловіка заявника - ОСОБА_2 , територія села Новоселівка Пологівського району Запорізької області перебувала в окупації та у подальшому на території велись активні бойові дії, а отже жодного документу про смерть загиблого чоловіка немає і отримати їх у заявника не має можливості через відсутність лікарського свідоцтва про смерть. Встановлення факту смерті чоловіка заявника необхідно для державної реєстрації смерті в органах державної реєстрації актів цивільного стану, оскільки від цього залежить виникнення особистих та майнових прав заявника ОСОБА_1 .

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 18 вересня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження (а.с.22).

У судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи.

Представник заінтересованої особи Олександрівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), будучи також належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи до судового засідання також не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов висновку, що вимоги, викладені в заяві, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Судом встановлено, що громадянин України ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у селі Озерци, Володимирського району, Ровенської області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Озерецькою сільською радою Володимирського району Ровенської області 23 серпня 1965 року (а.с.9).

Як вбачається із копії паспорта серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який видано Оріхівським РВ УМВС України в Запорізькій області, заявник є громадянкою України (а.с.3-5).

Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого 27 грудня 1986 року Новоселівською сільською Радою народних депутатів Оріхівського району Запорізької області, ОСОБА_2 і ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 27 грудня 1986 року у Виконкомі Новоселівської сільської Ради Оріхівського району Запорізької області, відповідний актовий запис № 06. При укладенні шлюбу дружина змінила прізвище на « ОСОБА_5 » (а.с.7).

Отже, що заявник ОСОБА_1 являється дружиною ОСОБА_2 та, в розумінні ч. 1 ст. 317 ЦПК України, є особою, якій надано право звернення до суду з заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Судом також встановлено, що 14 липня 2022 року заявник ОСОБА_1 звернулася до слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, а саме про те, що 05.03.2022 року об 11 годині 20 хвилин невстановлені особи з числа військовослужбовців збройних сил Російської Федерації в порушення законів та звичаїв війни, діючи умисно, знаходячись в селі Новоселівка Пологівського району Запорізької області з вогнепальної зброї вбили її чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

В той же день, 14 липня 2022 року слідчим слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про дане кримінальне правопорушення (під № 150) та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000020 від 28 лютого 2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України, що підтверджується копією витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с.10-11).

Постановою прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні прокурора Оріхівського відділу Пологівської окружної прокуратури Запорізької області Попова О.М. від 09.03.2023 року, у кримінальному провадженні № 0000020 від 28 лютого 2022 року, до кримінального провадження в якості потерпілої залучено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.14).

Під час досудового розслідування, в рамках вказаного кримінального провадження, були допитані в якості свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , які підтвердили факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та повідомили обставини, за яких наступила смерть останнього, що підтверджується протоколами допитів вказаних вище свідків від 19.03.2023 року та 28.04.2023 року (а.с.15-17. 18-20).

Таким чином, факт смерті ОСОБА_2 підтверджується вищезазначеними документами, з яких вбачається, що під час перебування в селі Новоселівка Пологівського району Запорізької області військовослужбовців збройних сил Російської Федерації, останніми з вогнепальної зброї 05 березня 2022 року був умисно вбитий чоловік заявника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Зазначені вище обставини позбавляють можливості отримати документи, передбачені ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст. 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52 в редакції наказу Міністерства юстиції України 18 грудня 2010 року № 3307/5 (лікарське свідоцтво про смерть; фельдшерська довідка про смерть) та зареєструвати факт смерті померлої особи у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року № 389 - VIII воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України (ст. 2 зазначеного Закону України). Загальновідомою та такою, що не потребує доказування за змістом ст. 82 ЦПК України є обставина, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та триває на даний час.

Згідно з п. 8) ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин.

Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості отримати, відновити втрачені або знищені документи про це.

Правовий режим тимчасово окупованої території визначає Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Згідно з ч. 1 ст. 1 цього Закону, тимчасово окупована Російською Федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно частини другої та третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Частиною третьою статті 49 Цивільного кодексу України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

За частиною другою статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів.

Частина третя статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначає, що державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. У разі настання смерті в дорозі (у поїзді, на судні, в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб.

Згідно з ст. 68 Закону України «Про нотаріат» та п. 11.3 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, заявниця повинна надати свідоцтво про смерть спадкодавця, виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану П. 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 року встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України № 545 від 08.08.2006 року, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України за № 1150/13024 від 25.10.2006 року (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України № 545 від 08.08.2006 року, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України за № 1150/13024 від 25.10.2006 року (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Відповідно до вимог Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма № 106/о), затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України № 545 від 08.08.2006 року, лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і записів у медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації і результату розтину (п. п. 2.2 п. 2).

При цьому, забороняється видача лікарського свідоцтва про смерть заочно, без особистого встановлення лікарем факту смерті. У виняткових випадках свідоцтво про смерть може бути видано лікарем, який встановив смерть тільки на підставі огляду трупа (при відсутності ознак або підозри на насильницьку смерть) та даних медичної документації про наявність у померлого при житті хвороб, які в своєму перебігу могли призвести до настання смерті. Патологоанатом, як правило, видає лікарське свідоцтво про смерть на підставі розтину трупів (п. п. 2.4 п. 2).

Відповідно до вимог Інструкції щодо заповнення та видачі фельдшерської довідки про смерть (форма № 106/о), затвердженої наказом МОЗ України № 545 від 08.08.2006 року, фельдшерська довідка про смерть видається лише на підставі медичної документації, яка відображає стан хворого до його смерті, якщо немає підозри на насильницьку смерть і причина смерті може бути встановлена точно (п. 2.4).

При підозрі насильницької смерті або у випадках, зокрема, коли смерть настала від механічної асфіксії, дії крайніх температур, електричного струму, а також на померлих, особистість яких не встановлена, фельдшерська довідка про смерть не видається. У цих випадках обов`язково провадиться судово-медична експертиза, після чого видається лікарське свідоцтво про смерть закладом охорони здоров`я (п. 2.5).

При цьому, забороняється видача фельдшерської довідки про смерть заочно, без особистого встановлення фельдшером (акушеркою) факту смерті (п. 2.6).

Варто зазначити, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті, що полягає у з`ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою.

Частиною першою статті 317 ЦПК України визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Аналізуючи вищезазначене суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення заяви та встановлення факту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати свідоцтво про смерть особи в державному органі України, що виконує функції державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно з п. 8) ч. 1 ст. 430 ЦПК України, у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, суд допускає негайне виконання рішень.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Правилами державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, ст.ст. 10, 76, 80, 89, 263-265, 268, 273, 293, 315, 317, 319, 354, 430 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, задовольнити.

Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Озерци, Володимирського району, Ровенської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Новоселівка Пологівського району Запорізької області.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Копію судового рішення невідкладно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Інформація про учасників справи, відповідно до п. 4) ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: Запорізька область, Оріхівський район, село Новоселівка; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ;

заінтересована особа: Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 42987331, місцезнаходження: місто Запоріжжя, майдан Академіка Вернадського, буд. 2).

Суддя О.О. Яцун