Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/1086/24
Провадження № 2/499/527/24
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

"21" жовтня 2024 р. селище Іванівка

Суддя Іванівського районного суду Одеської області Тимчук Р.М., дослідивши позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 , Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, факту перебування на утриманні,-

ВСТАНОВИВ:

Пред`явлена позовна заява ухвалою суду від 30 вересня 2024 року була залишена без руху, оскільки позивачем при поданні вказаної заяви не дотримано вимоги статті 175 ЦПК України.

Ухвалу суду про залишення позову без руху судом направлено на електронну адресу, представника позивача зазначену в позовній заяві. Відповідно до довідки про доставку електронного листа вбачається, що документ доставлений до електронної скриньки 30 вересня 2024 року.

Відповідно до ухвали суду від 30 вересня 2024 року позивача судом повідомлено про необхідність виправити вищевказані недоліки позовної заяви у десятиденний строк з дня отримання ухвали, тобто до 10 жовтня 2024 року включно.

08 жовтня 2024 року стороною позивача надано на виконання ухвали суду заяву про усунення недоліків.

Однією з підстав залишення позову без руху була та обставина, що позивачем та його представником не дотримано вимоги п.4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, а саме не викладено зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів, навпаки зі змісту позовних вимог не можливо встановити щодо кого позовні вимоги та не визначено до кого заявлена позовна вимога.

Дослідивши подану заяву про усунення недоліків та позов поданий у новій редакції суд приходить до висновку, що стороною позивача не в повній мірі усунені недоліки позовної заяви. Стороною позивача залишись не усунені недоліки в частині вимог п.4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України та в позовній заяві в новій редакції не викладено зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів, навпаки зі змісту позовних вимог не можливо встановити щодо кого позовні вимоги та не визначено до кого заявлена позовна вимога.

Цивільно-правовим спором є спір, який виникає внаслідок відсутності згоди суб`єкта цивільного права щодо умов виконання тих чи інших прав або обов`язків, що випливають з закону чи договору. В основному, під спором про право розуміють опір, перешкода у здійсненні цивільного права, які згідно із законом можуть бути усунені за допомогою суду. При відсутності цих елементів не може бути й спору про право. Спір про право може виникнути в разі порушення, невизнання або оспорювання прав, свобод чи інтересів особи. З іншого боку, необхідною умовою порушення судового провадження є наявність певного спору, конфлікту, що виник із суспільних відносин, які опосередковуються правом.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що в кожному конкретному випадку в залежності від змісту правовідносин суд повинен оцінити форму вираження відповідної незгоди учасника провадження на предмет існування спору. Така незгода має втілюватись у вчиненні учасником процесу об`єктивно необхідних дій для відновлення порушеного права.

У правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 03.11.2021 року у справі № 691/1237/20, зазначено, що у позовному провадженні вирішується вимога про встановлення факту, що має юридичне значення, заявлена разом із вимогою вирішити спір про право.

Як встановлено зі змісту позовної заяви позивачем зазначено в якості відповідачів ОСОБА_3 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 , Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , предметом позову є встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, факту перебування на утриманні, проте стороною позивача не заявлено вимоги щодо вирішення спору про право, не зазначені обставини, якими чином кожен з зазначених відповідачів окремо порушив права позивачки та яка позовна вимога до кожного окремо пред`явлена, та за якою позовною вимогою він має відповідати.

Від змісту позовних вимог та їх розміру залежить як процес судового розгляду так і результат цього розгляду, оскільки суду необхідно знати, в яких межах здійснювати розгляд справи, а відповідачу усвідомлювати, які вимоги до нього заявлені, та, в залежності від цього, вибудовувати свою позицію і її аргументацію.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Цивільно-процесуального кодексу України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За наведеного, чіткий виклад змісту позовних вимог щодо кожного відповідача є обов`язком позивача, який він виконує шляхом подання до суду обґрунтованої позовної заяви з додатками, які підтверджують обставини, викладені у позові.

Додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обов`язкових вимог процесуального законодавства, що забезпечує прийняття суддею заяви та порушення ним провадження у справі.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов`язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред`явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред`явлення.

Отже враховуючи вищезазначене, суд не може вважати, що недоліки позовної заяви усунені в повному обсязі та дана позовна заява є належним чином оформленою та відповідає вимогам ст.175 ЦПК України.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Отже, з наведених норм вбачається, що позивачка, звертаючись до суду з відповідною позовною заявою, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, зобов`язана оформити таку у відповідності до вимог цивільного-процесуального кодексу, що сприятиме її своєчасному розгляду і вирішенню.

При цьому враховую правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2019 (провадження № 11-490сап19), згідно з яким відкриття провадження у справі за заявою, яка не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства, є свідченням надання заявнику привілеїв, не передбачених законом.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначенні статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи ту обставину, що позивач у встановлений судом строк не усунула в повній мірі недоліки позовної заяви, у суду відсутні підстави для прийняття даного позову тому його слід визнати неподаним та повернути позивачу.

Керуючись ч.3 ст.185 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 , Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, факту перебування на утриманні- визнати неподаним та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:Р. М. Тимчук