Справа № 464/1989/24 Головуючий у 1 інстанції: Шашуріна Г.О.
Провадження № 22-ц/811/2390/24 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Ванівського О.М.

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Зозулі Юрія Михайловича на ухвалу Сихівського районного суду м.Львова від 10 липня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» звернулось в Сихівський районний суд м.Львова із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якій просив стягнути з відповідача заборгованість за договором про споживчий кредит № 1504758 від 26 березня 2021 року в розмірі 23 250,00 гривень, покликаючись на невиконання останньою взятих на себе зобов`язань.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 05 червня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛЛФІН" заборгованість за договором про споживчий кредит № 1504758 від 26 березня 2021 року в розмірі 23 250,00 грн., а також 3 028,00 грн. судового збору.

08 липня 2024 р. представник ОСОБА_1 - адвокат Зозуля Ю.М. подав до Сихівського районного суду м.Львова заяву про перегляд заочного судового рішення.

Оскаржуваною ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 10 липня 2024 року заяву про перегляд заочного рішення повернуто особі, яка її подала.

Ухвалу суду оскаржив представник ОСОБА_1 адвокат Зозуля Юрій Михайлович, подавши апеляційну скаргу.

Апелянт вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необґрунтованою у зв`язку із невідповідністю висновків суду першої інстанції, викладених у оскаржуваній ухвалі, фактичним обставинам справи, внаслідок порушення ним норм процесуального права при ухваленні рішення по суті за наслідками розгляду позовної заяви ТзОВ «ВЕЛЛФІН», які призвели до помилкової ухвали.

Зазначає, що розгляд справи проводився в заочному порядку про що свідчать матеріали справи, а тому факт невинесення судом ухвали про заочний розгляд справи не може бути належно обґрунтованим аргументом не розгляду такої справи в порядку заочного розгляду.

У той же час, оскаржувана ухвала суду перешкоджає подальшому провадженню у справі, оскільки на момент її винесення закінчився передбачений законом строк на оскарження в апеляційному порядку судового рішення від 05.06.2024р.

В зв`язку з наведеним, просить суд оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду до Сихівського районного суду м.Львова.

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1,5,6,9,10,14,19,37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі "Axen v. Germany", заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року "VarelaAssalinocontrelePortugal", заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частин 4,5 ст.268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

В силу положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Повертаючи заяву про перегляд заочного рішення заявнику, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що подана заява не є належною, адже подана на рішення, яке не є заочним, що зумовлює відмову і прийнятті такої та повернення особі, яка її подала.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Глава 11 "Заочний розгляд справи" Розділу ІІІ "Позовне провадження" Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) встановлює особливі умови та порядок проведення заочного розгляду справи, ухвалення заочного рішення, подання і розгляду заяви про його перегляд, а також скасування й оскарження цього рішення. Так, відповідач може подати заяву про перегляд заочного рішення до суду, який це рішення ухвалив, на предмет наявності передбачених частиною 1 статті 288 ЦПК України підстав для його скасування, і оскаржити таке рішення у загальному порядку (статті 284-288 ЦПК України).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (стаття 284 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду заяви про перегляд заочного рішення).

Форму заяви про перегляд заочного рішення, вимоги до її змісту, підписання, додатків, кількості копій визначають частини 1 - 7 статті 285 ЦПК України. До неналежно оформленої заяви про перегляд заочного рішення застосовуються положення статті 185 цього кодексу (частина 8 статті 285 ЦПК України), яка регламентує порядок залишення позовної заяви без руху та її повернення.

Про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу.

Як вбачається із матеріалів справи, розгляд вказаної справи був призначений в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення(виклику) сторін.

Згідно з частиною шостою статті 19 ЦПК України(в редакції чинній на момент відкриття провадження у справі) для цілей цього Кодексу малозначними справами, зокрема, є:

1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частинами першою - другою статті 274 ЦПК України встановлено, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до частини першої статті 277 ЦПК України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

22 березня 2024 року Сихівський районний суд міста Львова постановив ухвалу про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с. 45).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Крім того, реалізація стороною її процесуальних прав у судовому процесі не пов`язана з порядком розгляду справи та жодним чином не звужує можливості щодо їх використання відповідно до принципів цивільного судочинства, а залежить лише від суб`єктивного бажання сторони щодо реалізації таких прав.

Судом встановлено, що Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 05 червня 2024 року позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛЛФІН" заборгованість за договором про споживчий кредит № 1504758 від 26 березня 2021 року в розмірі 23 250,00 грн., а також 3 028,00 грн. судового збору.

Оскільки, розгляд справи проводився за правилами спрощеного провадження без повідомлення(виклику) сторін(глава10 ЦПК), питання заочного розгляду не вирішувалось та заочне рішення не ухвалювалось(глава11 ЦПК), а відтак суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про повернення заяви про перегляд заочного рішення, особі, яка її подала.

Доводи апеляційної скарги про те, що розгляд справи проводився в заочному порядку про що свідчать матеріали справи, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки з матеріалів справи вбачається, що розгляд справи проводився за правилами спрощеного провадження без повідомлення(виклику) сторін(глава10 ЦПК)

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції, вважає, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку повернення заяви про перегляд заочного рішення та вірно застосував положення ст. 185 ЦПК України.

Крім того, у резолютивній частині рішення роз`яснено порядок його оскарження, а ч.3 ст.354 ЦПК України передбачено умови поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, і не може бути скасована з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.367,368, п. 1 ч. 1 ст.374, ст.ст.375,381-384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Зозулі Юрія Михайловича - залишити без задоволення.

Ухвалу Сихівського районного суду м.Львова від 10 липня 2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 16 жовтня 2024 року.

Головуючий: Ванівський О.М.

Судді Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.