КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/6300/24
Провадження № 2/552/3009/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.10.2024 року Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Кузіної Ж.В.

секретаря судового засідання Кумир О.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася з позовом до відповідача про стягнення аліментів посилаючись на те, що сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Син перебуває на утриматті матері. Відповідач зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання сина, тому позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь на утримання дитини аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку, щомісячно, до досягнення дитини повноліття.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 20 вересня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, позовна заява містить клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав суду заяву про розгляд справи у його відстуність, позовні вимоги визнає в повному обсязі, щодо задоволення позову не заперечує.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, які в судове засідання не з`явилися.

Суд, дослідивши докази по справі, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що сторони мають малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Частина 1 ст. 18 Конвенції про права дитини визначає принцип загальної та однакової відповідальності батьків за виховання і розвиток дитини та декларує, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. ст. 141,155 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, розірвання шлюбу між батьками, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов`язків щодо дитини.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

На підставі статті 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу № 4 Декларації прав дитини,ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44 сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., ст. ст. 180, 181, 191 Сімейного кодексу України, як матір, так і батько зобов`язані неухильно дотримуватися свого обовязку щодо утримання та виховання дитини, отже, невиконання зазначеного обов`язку тягне за собою встановлену законом відповідальність.

Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідачем ОСОБА_2 надано суду заяву про визнання позовних вимог, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб

Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Тому суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Відповідач звільнений від сплати судового збору як учасник бойових дій, а тому судові витрати віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. 104, 105, 180-184 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 12, 76, 141, 206, 259, 263-265, 430 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття, починаючи з 18 вересня 2024 року.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (місце проживанням: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

Головуючий Ж.В. Кузіна