справа № 492/536/24
провадження № 2-с/492/5/24
УХВАЛА

про повернення без розгляду заяви про скасування судового наказу

17 жовтня 2024 року м. Арциз

Суддя Арцизького районного суду Одеської області Варгаракі С.М.,

ознайомившись з заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу, -

встановив:

До Арцизького районного суду Одеської області надійшла заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 03 червня 2024 року за заявою КП «Водоканал» про стягнення з нього заборгованості за надання житлово-комунальних послуг з водопостачання та водовідведення, а також судових витрат.

Ознайомившись з заявою про скасування судового наказу, поданою заявником та документами, доданими до неї, вважаю, що зазначена заява підлягає поверненню без розгляду, оскільки подана з порушенням статей 170, 183 ЦПК України.

Форма і зміст заяви про скасування судового наказу повинні відповідати вимогам статті 170 ЦПК України.

Згідно з частиною 3 статті 170 ЦПК України, заява про скасування судового наказу має містити, зокрема, зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй постанові № 14 від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» у заяві про скасування судового наказу має бути зазначено не лише про оспорення наказу, а й про обставини, які свідчать про повну чи часткову необґрунтованість вимог стягувача, а також посилання на докази, якими боржник обґрунтовує свої заперечення проти заявлених вимог.

Зі змісту заяви не вбачається повна або часткова необґрунтованість вимог стягувача, оскільки викладені обставини заявником не спростовують обґрунтованість вимог стягувача, у заяві відсутні посилання на докази, якими боржник обґрунтовує свої заперечення проти заявлених вимог.

Згідно з частиною 5 статті 170 ЦПК України до заяви про скасування судового наказу додаються документ, що підтверджує сплату судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник ОСОБА_1 07 серпня 2024 року вже звертався до суду із заявою про скасування судового наказу, яка ухвалою Арцизького районного суду Одеської області від 08 серпня 2024 року була повернута заявнику без розгляду. До заяви про скасування судового наказу, яка була подана 07 серпня 2024 року заявником було додано копію квитанції до платіжної інструкції № 76 від 30 липня 2024 року.

Судом встановлено, що судовий збір згідно квитанції до платіжної інструкції № 76 від 30 липня 2024 року було сплачено за подання заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу у цивільній справі № 492/536/24 (провадження № 2-с/492/3/24).

Згідно акту Арцизького районного суду Одеської області від 15 жовтня 2024 року при надходженні заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу в додатках було прикріплено копію квитанції № 76 від 30 липня 2024 року про сплату судового збору в сумі 151,40 грн., яка раніше була врахована у справі № 492/536/24 (провадження № 2-с/492/3/24) за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу, яка ухвалою суду від 08 серпня 2024 року була повернута. Згідно інформації про підтвердження сплати судового збору від Казначейства, яка міститься в КП «Д-3» вищевказаний судовій збір через Казначейство не повертався.

Отже, копія квитанції до платіжної інструкції № 76 від 30 липня 2024 року не може бути прийнята судом як доказ сплати судового збору за подання заяви, яку зареєстровано за № 492/536/24 (провадження 2-с/492/5/24).

Відповідний документ подається до суду тільки в оригіналі. Копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), такого документа не можуть бути належним доказом сплати судового збору. Подібного висновку притримується і Верховний Суд в ухвалах від 29 жовтня 2018 року у справі № 757/7529/17-ц, від 10 серпня 2018 року у справі № 911/3416/17.

Суд зазначає, що Законом України «Про судовий збір» не передбачено можливості зарахування коштів, сплачених у якості судового збору по справі, що не поверталися із відповідного бюджету після сплати банком, як таких, що надають право на розгляд повторно заявлених вимог цього ж заявника, але уже по іншій справі.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 4-2 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви про скасування судового наказу справляється судовий збір у 0,05 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 01 січня 2024 складає 151,40 грн., яка має бути сплачена заявником та оригінал квитанції має бути доданий до заяви про скасування судового наказу.

Таким чином, заявник ОСОБА_1 , звертаючись до суду із заявою про скасування судового збору не надав суду оригінал квитанції про сплату судового збору за подання даної заяви, як і не зазначив у її змісті будь-яких підстав про звільнення останнього від його сплати.

Відповідно до частини 6 статті 170 ЦПК України у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу, суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що заява про скасування судового наказу не відповідає вказаним вище вимогам закону, а саме: у ній не зазначено про необґрунтованість вимог стягувача, а також не надано доказів сплати судового збору, заяву слід повернути без розгляду.

Роз`яснити боржнику, що він не позбавлений можливості звернутися до суду із заявою про скасування судового наказу після усунення умов, що стали підставою її повернення.

На підставі статей 170, 183, 258-260 ЦПК України, суддя, -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу - повернути без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що він не позбавлений можливості звернутися до суду із заявою про скасування судового наказу після усунення умов, що стали підставою її повернення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Арцизького районного суду

Одеської області С.М. Варгаракі