Справа № 453/1616/22 Головуючий у 1 інстанції: Брона А.Л.
Провадження № 22-ц/811/2518/24 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2024 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого - Копняк С.М.,

суддів: Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

секретар судового засідання - Матяш С.І.,

з участю відповідача - ОСОБА_1 , представника відповідача адвоката Походжай О.О., представника позивача - адвоката Гороха В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на ухвалу Сколівського районного суду Львівської області від 23 липня 2024 року, в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Батлюк Олега Івановича про визнання заповіту недійсним,

В С Т А Н О В И В:

в грудні 2022 року позивачка ОСОБА_3 , в особі представника - адвоката Гороха В.В., звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_1 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Батлюка Олега Івановича, в якій просить ухвалити рішення, яким визнати заповіт, який складений 28 грудня 2020 року ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Сколівського районного нотаріального округу Львівської області Батлюк Олегом Івановичем від 28 грудня 2020 року за реєстровим №1797, реєстровим №1798, недійсним, та здійснити розподіл судових витрат.

Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 23 липня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Батлюк Олега Івановича про визнання заповіту недійсним, призначено додаткову посмертну судово - психіатричну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання:

-в якому психічному стані перебував померлий ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 28 грудня 2020 року, тобто в день своєї смерті та на момент складення заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Сколівського районного нотаріального округу Львівської області Батлюк Олегом Івановичем від 28.12.2020 року за реєстр. № 1797, реєстр. № 1798, враховуючи діагноз його хвороби (правосторонній геміпарез, моторна часткова афазія внаслідок інсульту), тривалість цієї хвороби, причини його смерті (хронічна легенево-серцева недостатність, атеросклеротичний кардіосклероз) та його передсмертний стан?

- чи міг померлий ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за своїм психічним станом правильно усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в день складення заповіту 28 грудня 2020 року на ім`я його дружини ОСОБА_1 , який посвідчений приватним нотаріусом Сколівського районного нотаріального округу Львівської області Батлюк Олегом Івановичем від 28.12.2020 року за реєстр. № 1797, реєстр. № 1798?

Проведення додаткової посмертної судово-психіатричної експертизи доручено експертам Львівської філії судово-психіатричних експертиз Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» (79021, м. Львів, вул. Кульпарківська, 95).

Для проведення експертизи надано експерту матеріали цивільної справи № 453/1616/22 (провадження №2/453/172/23) за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Батлюка Олега Івановича про визнання заповіту недійсним.

Витрати за проведення експертизи покладено на позивачку ОСОБА_3 .

Попереджено сторони про наслідки ухилення від проведення експертизи згідно статті 109 ЦПК України.

Попереджено експертів про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок за статтею 384 КК України.

Зупинено провадження по справі на час проведення експертизи.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_1 , подавши в серпні 2024 року апеляційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_2 , в якій міститься прохання скасувати ухвалу про призначення додаткової посмертної судово-психіатричної експертизи, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вважає оскаржувану ухвалу такою, що винесена з порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що з наявного у матеріалах справи висновку судово-психіатричного експерта за результатами проведення посмертної судово-психіатричної експертизи від 02 листопада 2023 року №1209, призначеної ухвалою Сколівського районного суду Львівської області 07 березня 2023 року, встановлено, що не надається можливим встановити наявність або відсутність у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тяжкого психічного розладу на час складання заповіту 28 грудня 2020 року та надати відповідь щодо можливості ним усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Отже, експертиза за ухвалою суду від 07 березня 2023 року проводилась на підставі документів, які були надані виключно стороною позивача та витребуваних судом саме за клопотаннями представника позивача, що свідчить про те, що експертиза була проведена виключно на підставі документів, обсяг надання яких представник позивача вважав необхідним та достатнім для проведення заявленої ним експертизи, однак результат проведеної на підставі таких документів експертизи виявився не таким, яким очікувала сторона позивача.

За таких обставин, 22 травня 2024 року, на стадії підготовчого провадження, представник позивача - адвокат Горох В.В. подав до суду клопотання, в якому просив суд призначити додаткову посмертну судово-психіатричну експертизу, посилаючись на те, що висновок судово-психіатричного експерта № 1209 від 02 листопада 2023 року, складений судовими експертами Львівської філії судово-психіатричних експертиз Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» є неповним та неясним, оскільки у мотивувальній частині висновку експерта щодо психічного стану померлого зазначено, що експертна комісія вважає, що ОСОБА_4 на час укладання заповіту міг перебувати у термінальному (передсмертному) стані, який супроводжувався порушенням свідомості та міг позбавляти його здатності адекватно сприймати обставини та відповідно цього усвідомлювати свої дії. Однак, враховуючи мало інформативність відомостей про цей відрізок життя ОСОБА_4 та нерозбірливість лікарських записів, однозначно надати відповідь на це питання не надається можливим.

Задовольняючи клопотання представника позивача суд першої інстанції в

оскаржуваній ухвалі, обґрунтовуючи призначення такої експертизи одним реченням зазначив про те, що дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що з урахуванням предмету спору, змісту заявлених позовних вимог та підстави позову, клопотання є підставними, а відтак підлягає задоволенню, оскільки для з`ясування необхідні спеціальні знання.

На думку апелянта, такий висновок суду першої інстанції є хибним та таким, що постановлений з порушенням норм процесуального права.

Так, при постановленні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції не зазначив, які саме висновки експерта суд вважає неповними чи неясними або які обставини зумовили необхідність розширення експертного дослідження. Окрім цього, поза увагою суду першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали залишилось те, що питання, які містяться в оскаржуваній ухвалі про проведення додаткової посмертної судово-психіатричної експертизи є ідентичними питанням, які містяться в ухвалі від 07 березня 2023 року про проведення посмертної судово-психіатричної експертизи, тобто питання додаткової експертизи ідентичні питанням первинної експертизи.

Вважає, що подання представником позивача разом з клопотанням про призначення додаткової експертизи інформації з приводу здоров`я ОСОБА_4 , яка не відповідає дійсності, оскільки така інформація подається особами, яким вона не могла бути відома, здійснюється з метою впливу на думку експертів, оскільки інших свідчень, ще судом не отримано, не допитано свідків сторони відповідача, про що в матеріалах справи міститься відповідне клопотання, оскільки справа перебуває на стадії підготовчого провадження і виклик свідків ще не здійснювався.

В серпні 2024 року зареєстровано відзив позивачки ОСОБА_3 на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Сколівського районного суду Львівської області від 23 липня 2024 року, в якому міститься прохання ухвалити постанову, якою залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а ухвалу суду про призначення додаткової посмертної судово-психіатричної експертизи залишити без змін. Відзив на апеляційну скаргу мотивований законністю та обґрунтованістю ухвали суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення відповідачки ОСОБА_1 та її представника адвоката Походжай О. О. на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення з приводу апеляційної скарги представника позивача - адвоката Гороха В. В., перевіривши матеріали цивільної справи, колегія суддів доходить таких висновків.

Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно частини першої статті 143 ЦПК України для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтв, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

За приписами пункту 2 частини першої статті 145 ЦПК України призначення експертизи є обов`язковим у разі заявлення про це клопотання хоча б однією із сторін, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи.

В пункті 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах" №8 від 30 травня 1997року вказано, що судово-психіатрична експертиза призначається, коли вирішення кримінальної або цивільної справи залежить від визначення психічного стану особи на час вчинення нею певного діяння (бездіяльності) чи укладення угоди за наявності сумнівів щодо її спроможності усвідомлювати значення своєї поведінки внаслідок психічної хвороби або тимчасового розладу душевної діяльності.

Ознаками такої поведінки можуть бути невмотивовані, неадекватні чи неконтрольовані дії особи в момент вчинення протиправного діяння або в процесі провадження у справі, а так само при укладенні цивільно-правової угоди.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28 квітня 1978 року № 3 "Про судову практику в справах про визнання угод недійсними" роз`яснено, що для визначення наявності у особи стану, коли вона не могла розуміти значення своїх дій або керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння та ін.), на момент укладення спірної угоди суд призначає судово-психіатричну експертизу. Вимоги про визнання угоди недійсною з цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів, що підтверджують чи спростовують доводи позивача про те, що в момент її укладення він не розумів значення своїх дій і не міг керувати ними (аналогічне роз`яснення міститься в пункеті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9).

У справі, що переглядається встановлено, що у провадженні Сколівського районного суду Львівської області перебуває на розгляді справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Батлюк Олега Івановича про визнання заповіту недійсним з тих підстав, що заповідач в момент складання заповіту не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними.

23 липня 2024 року судом задоволено клопотання позивачки ОСОБА_3 про призначення додаткової посмертної судово-психіатричної експертизи.

Призначаючи додаткову посмертну судово - психіатричну експертизу, суд першої інстанції виснував, що з врахуванням предмету спору, змісту заявлених позовних вимог та підстав позову, клопотання є підставними, а відтак підлягає задоволенню, оскільки для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання.

Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 07 березня 2023 року вже було призначено у даній цивільній справі посмертну судово-психіатричну експертизу та зупинено провадження у справі на час проведення такої.

28 листопада 2023 року на адресу суду надійшов висновок судово-психіатричного експерта №1209 від 02 листопада 2023 року, згідно якого експертна комісія вважає, що ОСОБА_4 на час укладання заповіту міг перебувати у термінальному (передсмертному) стані, який супроводжувався порушенням свідомості та міг позбавляти його здатності адекватно сприймати обставини та відповідно цього усвідомлювати свої дії. Однак, враховуючи мало інформативі відомості про цей відрізок життя ОСОБА_4 та нерозбірливість лікарських записів, однозначно надати відповідь на це питання не надається можливим. Крім цього, не надається можливим встановити наявність чи відсутність у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тяжкого психічного розладу на час складання ним заповіту 28 грудня 2020 року та надати відповідь щодо можливості ним усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Питання щодо наявної неврологічної симптоматики не належить до компетенції судово-психіатричної експертизи.

За приписами статті 113 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам).

Якщо висновок експерта буде визнано необгрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові ( експертам).

В ухвалі про призначення повторної експертизи зазначаються обставини, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта. Проведення повторної експертизи може бути доручено тільки іншому експертові.

Згідно з п.п.1.2.14 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5) повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз).

При призначенні повторної посметрної судово - психіатричної експертизи, суд першої інстанції у відповідності до вищезазначених вимог процесуального закону врахував, що для з`ясування питань, в якому психічному стані перебував померлий ОСОБА_4 станом на день своєї смерті та на момент складення заповіту, та чи міг за своїм психічним станом правильно усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в день складення заповіту, необхідні спеціальні знання в галузі медицини, психології та психіатрії, запропоновані представником позивача питання, які мають бути поставлені комісії експертів, входять до предмету доказування при вирішенні даної справи і їх з`ясування потребує спеціальних знань в галузі медицини, те, що при проведенні первинної експертизи комісія експертів не мала у своєму розпорядженні переліку документів, які витребовувалися ухвалою суду від 20 лютого 2024 року, а відтак, дійшов вірного висновку, що по справі слід призначити повторну посмертну судово-психіатричну експертизу.

Відтак, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції і такі слід відхилити.

Відповідно до пункту 1.6. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом МЮ України 03.11.1998 року (із змінами), експертизи та дослідження проводяться експертними установами за зонами регіонального обслуговування згідно з Переліком регіональних зон обслуговування науково-дослідними установами судових експертиз Міністерства юстиції України, наведеним у додатку 1 до цієї Інструкції.

Спору щодо визначення установи, яка буде проводити експертизу між сторонами не має, така вірно визначена у відповідності до приписів Інструкції.

Так як перевірка достовірності вищезазначеного можлива лише шляхом вирішення питань, які потребують спеціальних знань і потребує значного часу, провадження по справі слід зупинити на час проведення експертизи. Тому питання зупинення провадження по справі судом першої інстанції також вирішено вірно.

А відтак, колегія суддів підстав для скасування оскаржуваної ухвали не вбачає.

За приписами пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України, апеляційний суд за наслідками розгляду скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що така постановлена з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 375, 382 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Ухвалу Сколівського районного суду Львівської області від 23 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 14 жовтня 2024 року.

Головуючий С.М. Копняк

Судді: С.М. Бойко

А.В. Ніткевич