Справа № 357/5424/23
Провадження № 4-с/357/38/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бебешко М. М. ,

при секретарі Фельтіна Н. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Біла Церква скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Сидорчука Андрія Анатолійовича, стягувач: ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В :

04 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області зі скаргою на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Сидорчука Андрія Анатолійовича, в якій просить суд: визнати протиправною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Сидорчука Андрія Анатолійовича яка полягає у не знятті арешту з коштів на рахунку, за заявою Боржника від 01 жовтня 2024 року у виконавчому провадженні №76152434 та зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Київської області Сидорчука Андрія Анатолійовича зняти арешт з коштів, що розміщені у АТ «Ощадбанк», IBAN : НОМЕР_1 заробітної плати (грошового забезпечення)

Скарга обґрунтована тим, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Київської області Сидорчука Андрія Анатолійовича знаходиться виконавчий лист № 2/357/1175/24 виданий 27.08.2024 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області по справі № 357/5424/23 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу за договором позики в розмірі 6 300,00 доларів США та три відсотки річних, за період з 24.06.2021 року по 23.02.2022 року, в сумі 126,86 доларів США, всього 6 426,86 доларів США, у межах виконавчого провадження № 76152434, яке відкрито 26 вересня 2024 року. Одночасно з відкриттям виконавчого провадження, постановою від 26.09.2024 року про арешт коштів боржника накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 265 552,55 гривня. На виконання зазначеної постанови було застосовано арешт до коштів на рахунку, який відкрито в АТ«Ощадбанк», IBAN НОМЕР_1 , що має спеціальний режим використання та використовується - для зарахування заробітної плати у формі грошового забезпечення Боржника.

01 жовтня 2024 року, на виконання вимоги приватного виконавця, скаржник подав заяву приватному виконавцю Сидорчуку А.А., до якої додав декларацію про доходи та майно боржника фізичної особи, в якій повідомив, що є військовослужбовцем та проходжу службу в Головному управлінні Служи Безпеки України у м. Києві та Київській області. Заробітну плату у формі грошового забезпечення отримую від Головного управління Служи Безпеки України у м. Києві та Київській області шляхом зарахування на банківський рахунок IBAN НОМЕР_1 в АТ «Ощадбанк».

Постановою від 03 жовтня 2024 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні № 76152434, звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 шляхом здійснення відрахування із суми доходів боржника у відповідності до вимог чинного законодавства, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у розмірі 20% доходів щомісяця до погашення загальної суми заборгованості за виконавчим провадженням, яка складає 7069.54 долари США (USD) та 350,1 грн. мінімальних витрат виконавчого провадження (еквівалент в гривні станом на 03.10.2024 складає 292148,9 грн., в тому числі основна винагорода приватного виконавця та витрати, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій.

01 жовтня 2024 року скаржник звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Сидорчука Андрія Анатолійовича із заявою про зняття арешту з коштів, що розміщені у АТ «Ощадбанк», IBAN: НОМЕР_1 , на рахунку зі спеціальним режимом призначення, для зарахування заробітної плати Боржника та додав підтверджуючі документи, що саме на цей рахунок зараховується грошове забезпечення. Приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Сидорчуком А.А. дана заява отримана 02 жовтня 2024 року, у телефонному режимі повідомлено, що чекайте письмову відмову, оскільки підстави для зняття арешту відсутні.

В зв`язку з не зняттям арешту на підставі поданої заяви від 01 жовтня 2024 року коштів заробітної плати (грошового забезпечення) Боржника розміщених у АТ «Ощадбанк», IBAN : НОМЕР_1 , допущена бездіяльність у виконавчому провадженні №76152434.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 серпня 2024 року, вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М.

Ухвалою суду від 04 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі за скаргою та призначено судовий розгляд у справі на 17 жовтня 2024 року.

15 жовтня 2024 року на адресу суду надійшло клопотання від ОСОБА_1 про долучення доказів.

16 жовтня 2024 року скаржник Олару звернувся до суду з клопотанням про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 17 жовтня 2024 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про участь в судовому засіданні в режимі відео конференції відмовлено.

В судове засідання, призначене на 17 жовтня 2024 року сторони не з`явилися. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені судом своєчасно.

17 жовтня 2024 року на адресу суду надійшла заява від скаржника ОСОБА_1 про розгляд скарги за його відсутності, скаргу підтримує в повному обсязі та просить суд її задоволити.

17 жовтня 2024 року на адресу суду від представника приватного виконавця ОСОБА_3 адвоката Коваля Р.О. надійшла заява із запереченнями на скаргу, у якій останній просить суд відмовити у задоволенні скарги та вирішити питання про розподіл судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу та стягнути їх з ОСОБА_1 .

Заперечення обґрунтоване тим, що 26 вересня 2024 року на адресу приватного виконавця виконавчого округу Київської області надійшла заява ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа №357/5424/23, виданого 27.08.2024р. Білоцерківським міськрайонним судом Київської області. На підставі вищевказаної заяви ОСОБА_2 , 29.09.2024р. було відкрито виконавче провадження №76152434 по примусовому виконанню рішення про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 . Того ж дня, серед іншого, приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Сидорчуком А.А. було накладено арешт на кошти боржника у виконавчому провадженні №76152434, про що винесено відповідну постанову. 02 жовтня 2024 року на адресу приватного виконавця Сидорчука А.А. надійшла заява ОСОБА_1 про зняття арешту з рахунку, до якої було долучено виписку по картковому рахунку боржника № НОМЕР_1 , відкритому в АТ «Державний ощадний банк України». У вищевказаній заяві ОСОБА_1 зазначає, що вищевказаний його рахунок застосовується для зарахування виключно заробітної плати та нібито є рахунком зі спеціальним режимом використання. Документ сформований в системі «Електронний суд» 17.10.2024 3 З аналогічних підстав ОСОБА_1 подано скаргу до Білоцерківського Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Водночас, вищевказані доводи ОСОБА_1 не відповідають дійсності у зв`язку з наступним. ІІ. Доводи заперечень проти скарги ІІ.І. Щодо відсутності рахунку зі спеціальним режимом використання та зарахування коштів, які не є лише заробітною платою Згідно положень статті 1291 Конституції України, суд ухвалює іменем України рішення, які є обов`язкові до виконання. У відповідності до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст.527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. В силу положень ч.1 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» саме на приватного виконавця покладається обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Як зазначалося вище, на примусовому виконанні у приватного виконавця Сидорчука А.А. перебуває виконавче провадження №76152434 по примусовому виконанні рішення на підставі виконавчого листа, виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 . Частиною 1 ст.56 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно абзц.3 ч.2 ст.56 ЗУ «Про виконавче провадження», постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. У свою чергу, згідно роз`яснень Національного банку України, розміщених, в тому ж числі, у відкритому доступі в мережі Інтернет за електронним посиланням: https://bank.gov.ua/ua/iban, IBAN, який використовується в міжнародній класифікації банківських рахунків складається з наступних складових частин (на прикладі рахунку ОСОБА_1 ): НОМЕР_1 1. UA код країни; 2. 40 контрольна сума (контрольні числа); Документ сформований в системі «Електронний суд» 17.10.2024 4 3. 00000 нулі, які доповнюють загальну кількість символів до 29 (5 цифр) 4. 3226690 код ID НБУ; 5. 7781 номер рахунку. Більш детальне роз`яснення щодо IBAN було надано самим АТ «Державний ощадний банк України» та розміщено у відкритому доступу на офіційному веб-сайті вказаного банку за електронним посиланням в мережі Інтернет: https://www.oschadbank.ua/kalkulator-rahunku-u-formati-iban. Проводячи паралель з рахунком ОСОБА_1 НОМЕР_1 саме остання частина вказаного рахунку в форматі IBAN і є безпосереднім номером рахунку в АТ «Державний ощадний банк України». У свою чергу, п.5 постанови Правління Національного банку України від 11.09.2017р. №89 «Про затвердження нормативно-правових актів Національного банку України з бухгалтерського обліку» передбачено: «Банкам України забезпечити до 01 січня 2019 року поступовий перехід на здійснення операцій з використанням платіжних карток із застосуванням балансових рахунків 2600 АП Кошти на вимогу суб`єктів господарювання групи рахунків 260 Кошти на вимогу суб`єктів господарювання, 2620 АП Кошти на вимогу фізичних осіб групи рахунків 262 Кошти на вимогу фізичних осіб, 2650 АП Кошти на вимогу небанківських фінансових установ групи рахунків 265 Кошти небанківських фінансових установ розділу 26 класу 2 Плану рахунків.» Рахунок ОСОБА_1 НОМЕР_2 , відкритий в АТ «Державний ощадний банк України» належить саме до групи рахунків «262» (кошти на вимогу фізичних осіб), тобто звичайний поточний рахунок фізичної особи, на який можуть зараховуватися будь-які кошти, а не виключно заробітна плата. Вищевказане підтверджується самим ОСОБА_1 , яким до заяви про зняття арешту з рахунку долучено виписку по банківському рахунку № НОМЕР_3 , згідно якої на відповідний рахунок зараховувалися, серед іншого наступні кошти: 27.09.2024р. кошти направлені на погашення арештованої суми в розмірі 238.77 грн.; 06.03.2024р. зарахування переказу коштів в сумі 500 грн.; 07.03.2024р. зарахування переказу коштів в сумі 2 000грн.; 12.03.2024р. зарахування переказу коштів в сумі 12 000 грн.; 16.03.2024р. зарахування переказу коштів в сумі 4 350 грн. Таким чином, рахунок ОСОБА_1 НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Державний ощадний банк України», не є рахунком зі спеціальним режимом використання та, з урахуванням вільного обігу будь-яких коштів на відповідному рахунку, зняття арешту та безконтрольне користування відповідним рахунком боржником буде невиправдано порушувати права стягувача у виконавчому провадженні №76152434. Документ сформований в системі «Електронний суд» 17.10.2024 5 ІІ.ІІ. Щодо неналежного способу захисту права, обраного скаржником Як зазначалося вище, зняття арешту з рахунку боржника та вільне надходження на нього будь-яких коштів без обмежень невиправдано порушуватиме права та інтереси стягувача на примусове виконання рішення суду та повернення заборгованості. Водночас, чинним законодавством України передбачено порядок визначення рахунку боржника для здійснення видаткових операцій. Згідно п.102 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про виконавче провадження», Тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX: 1) фізичні особи - боржники, на кошти яких накладено арешт органами державної виконавчої служби, приватними виконавцями, можуть здійснювати видаткові операції з поточного рахунку на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на 1 січня поточного календарного року, а також сплачувати податки, збори без урахування такого арешту, за умови що такий поточний рахунок визначений для здійснення видаткових операцій у порядку, встановленому цим підпунктом. Звернення стягнення у межах зазначеної суми на такому рахунку не здійснюється. У разі накладення арешту на кошти, розміщені на декількох поточних рахунках фізичної особи - боржника в одному банку або на поточних рахунках у різних банках, для здійснення видаткових операцій має бути визначений лише один поточний рахунок фізичної особи - боржника в одному банку. У разі наявності декількох виконавчих проваджень стосовно однієї фізичної особи - боржника для усіх виконавчих проваджень визначається один поточний рахунок для здійснення видаткових операцій. Кількість виконавчих проваджень не впливає на розмір суми, яка не підлягає зверненню стягнення і на яку фізична особа - боржник може здійснювати видаткові операції. Для визначення такого поточного рахунку у банку фізична особа - боржник звертається до органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, який наклав арешт на кошти фізичної особи - боржника, із заявою про визначення поточного рахунку у банку для здійснення видаткових операцій. Заява може бути подана в паперовій формі (нарочно або засобами поштового зв`язку) або в електронній формі з дотриманням вимог, встановлених Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг». У заяві зазначаються номер поточного рахунку, який фізична особа боржник просить визначити для здійснення видаткових операцій, та найменування банку, в якому відкрито такий рахунок. Фізична особа боржник несе відповідальність за достовірність зазначеної у заяві інформації. Державний, приватний виконавець протягом двох робочих днів з дня отримання відповідної заяви фізичної особи боржника виносить постанову Документ сформований в системі «Електронний суд» 17.10.2024 6 про визначення поточного рахунку фізичної особи боржника у банку для здійснення видаткових операцій та невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після винесення постанови: надає/надсилає відповідну постанову банку (обслуговуючому банку); перевіряє наявність інших виконавчих проваджень, відкритих стосовно фізичної особи боржника, та, у разі якщо стосовно фізичної особи боржника відкриті інші виконавчі провадження, одночасно надає/надсилає відповідну постанову до органів державної виконавчої служби або приватному виконавцю, які здійснюють примусове виконання у таких виконавчих провадженнях. У такому разі поточний рахунок, зазначений у відповідній постанові, вважається визначеним для здійснення видаткових операцій і в межах таких виконавчих проваджень. Зупинення вчинення виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження не є підставою для відмови у визначенні поточного рахунку для здійснення видаткових операцій. У разі надходження від державного, приватного виконавця постанови про визначення поточного рахунку фізичної особи - боржника для здійснення видаткових операцій банк за визначеним у постанові рахунком здійснює видаткові операції на суму коштів у розмірі, встановленому цим підпунктом. Тобто чинним законодавством України визначено інший порядок здійснення контрольованих надходжень та розпорядження боржником своїми коштами у вигляді заробітної плати, аніж вимоги про зняття арешту з рахунку та скарги на дії виконавця. ОСОБА_4 не звертався до приватного виконавця Сидорчука А.А. із заявою про визначення рахунку для здійснення видаткових операцій. Також зазначено, що приватний виконавець Сидорчук А.А. очікує понести судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000 тис. грн., докази понесення яких буде надано суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

26 вересня 2024 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області винесено ОСОБА_3 винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження № 76152434 з примусового виконання виконавчого листа № 2/357/1175/24 виданого 27.08.2024 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 суму боргу за договором позики в розмірі 6300,00 доларів США та три відсотки річних, за період з 24.06.2024 по 23.02.22 в сумі 126,86 доларів США, всього 6426,86 доларів США.

26.09.2024 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області винесено ОСОБА_3 винесено Постанову про арешт коштів боржника ВП 76152434 на підставі виконавчого листа, виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області у справі № 357/5424/23

03.10.2024 приватний виконавець виконавчого округу Київської області виніс Постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника в межах виконавчого провадження 76152434.

ОСОБА_1 подав приватному виконавцю декларацію про доходи та майно боржника.

01 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до приватного виконавця із заявою про зняття арешту з коштів на рахунку, що розміщені у АТ «Ощадбанк», IBAN: НОМЕР_1 , що має спеціальний режим використання.

Згідно Виписки по картковому рахунку НОМЕР_1 за період з 01.03.2024 по 27.09.2024 рахунок використовується для зарахування грошового забезпечення в рахунок зарплати.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець здійснює заходи щодо своєчасного, повного, неупередженого примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець здійснює заходи щодо своєчасного, повного, неупередженого примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ч. 10 ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» в порядку, встановленому цією статтею, виконавець, в провадженні якого знаходиться виконавче провадження, за заявою стягувача чи з власної ініціативи може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Згідно висновків Верховного Суду в постановах від 27 червня 2019 року у справі № 916/73/19, від 17 січня 2020 року у справі № 340/1018/19 (адміністративне провадження № К/9901/22118/19), від 29 січня 2020 року у справі № 820/5422/17 (провадження № К/9901/24671/18), рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів до Державного бюджету України, є рахунками із спеціальним режимом, на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, а виокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавчої служби, тобто наявна пряма законодавча заборона накладати арешти на такі види рахунків.

Пунктом 3 статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" встановлюється зобов`язання банку повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках тільки по рахунках юридичної особи та фізичної особи-підприємця. Перелік рахунків фізичних осіб, на кошти на яких не може бути накладено арешт або звернено стягнення, чинним законодавством не регламентовано. Умовами обслуговування поточних рахунків з використанням платіжних карток, які відкриваються клієнтам банку фізичним особам, на отримання як заробітної плати, так і пенсійних та соціальних виплат, не встановлено обмеження щодо поступлення на карткові рахунки виключно заробітної плати, пенсії та соціальної допомоги, тому на вказані рахунки можуть поступати і інші кошти. Виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, накладення арешту на які заборонено, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України "Про виконавче провадження".

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 квітня 2022 року висловила правовий висновок щодо нарахування заробітної плати та щодо виконання судових рішень за рахунок заробітної плати, Велика Палата Верховного Суду, який виходить з такого. Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом (стаття 43 Конституції України). Відповідно до статті 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно - ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

Частиною першою статті 48 Закону № 1404-VIII визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Відповідно до частин першої та другої статті 68 Закону № 1404-VIII стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається: 1) у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, 2) відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, 3)у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів, зокрема аліментів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Зазначена норма права визначає кошти, що складають заробітну плата як особливий об`єкт, на який може бути звернуто стягнення на виконання виконавчого документа, та обмежує таке стягнення відсутністю інших коштів та/або об`єктів для стягнення, видами боргових зобов`язань (періодичні платежі) та сумою стягнення.

Порядок звернення стягнення на заробітну плату також визначається Законом № 1404-VIII та розділом Х «Звернення стягнення на заробітну плату та інші види доходів боржника» Інструкції у відповідності до яких про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи (частина третя статті 68 Закону № 1404-VIII).

При цьому у відповідності до пунктів 4, 8 та 9 розділу Х Інструкції контроль за правильним і своєчасним відрахуванням із заробітної плати та інших доходів боржника здійснюється виконавцем за власною ініціативою (пункт 4 розділу Х Інструкції), а за кожною постановою про стягнення підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, з якими боржник перебуває у трудових відносинах, щомісяця та після закінчення строку відповідних виплат або у разі звільнення працівника подається окремий звіт про здійснені відрахування та виплати за встановленою формою встановленою у додатку 9 до Інструкції). Звіт про здійснені відрахування та виплати долучається до матеріалів виконавчого провадження. Зазначений додаток № 9 передбачає період звіту, розмір нарахованої заробітної плати, розмір утриманих податків та інших обов`язкових платежів, відсоток стягнення та утриману суму на погашення боргу за виконавчим провадженням.

Таким чином, законодавство покладає зобов`язання з контролю за виконанням стягнення з доходів боржника як на підприємство, установу, організацію, фізичну особу-підприємця, що здійснюють боржнику певні виплати, та зобов`язано направляти виконавцю щомісячні звіти про відрахування з таких доходів, так і на виконавця, який здійснює контроль шляхом отримання таких звітів та їх перевірки з точки зору правильності нарахувань та розміру стягнення. Саме такий звіт надає виконавцю можливість контролю за сумами заробітної плати, які нараховані боржнику за місцем отримання доходів та сумами стягнення, які здійснюються з цього доходу.

Відповідно частини першої статті 70 Закону розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Частинами другою та третьою статті 70 Закону № 1404-VIII передбачено, що із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами.

З наведених норм права вбачається, що виконавець має повноваження звернути стягнення на заробітну плату боржника лише за відсутності іншого майна, на яке можливо звернення стягнення та для виконання рішення про стягнення періодичних платежів, однак у розмірі не більше 20 відсотків за наявності одного виконавчого документа та 50 відсотків заробітної плати за наявності декількох виконавчих документів (зведене виконавче провадження). Таке стягнення здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Встановлення відрахувань у певному відсотковому визначенні від заробітної плати боржника покликане гарантувати людині право на своєчасне, у передбачені законом строки, одержання винагороди за працю, що становить одне з основних трудових прав людини, тому й законодавець обмежив розмір будь - яких утримань із заробітної плати, і таке обмеження є законодавчо встановленою забороною на накладення арешту на заробітну плату, що виплачена боржнику після таких утримань, або частину заробітної плати, що перевищує граничну межу таких відрахувань.

Накладення арешту на кошти, що складають заробітну плату боржника після здійснення утримань із неї за виконавчими документами та понад встановлений законом розмір для відрахувань із заробітної плати, є надмірним тягарем для боржника та порушенням його прав на одержання винагороди за працю та достойні умови життя.

Таким чином, не може бути накладений арешт на кошти що складають заробітну плату боржника після фактичного здійснення утримань із неї за виконавчими документами та на усі кошти заробітної плати боржника поза межами дозволених законом розмірів відрахувань із такої заробітної плати, а якщо такий арешт накладений, то він має бути знятий. При цьому на кошти, що знаходяться на рахунках та які не є коштами, що складають заробітну плату, таке обмеження не розповсюджується.

Зняття арешту з коштів, що складають заробітну плату, здійснюється виконавцем відповідно до частини четвертої статті 59 Закону № 1404-VIII на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих статус коштів виключно із заробітної плати, або на підставі повідомлення банку про заборону накладення арешту на такий рахунок відповідно до частини другої вищевказаної статті.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 59 Закону № 1404-VIII підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на кошти, що знаходяться на цьому рахунку, заборонено законом.

Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону (абзац другий частини другої статті 59 Закону № 1404-VIII).

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, накладення арешту на які заборонено, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»). Вказаний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 (провадження № 12-28гс20) (пункти 7.14, 7.15 постанови).

При цьому передбачене абзацом другим частини другої статті 59 Закону № 1404-VIII зобов`язання виконавця зняти арешт на підставі повідомлення банку не виключає зняття такого арешту на підставі повідомлення боржника, та за наслідками здійснення контролю за правильністю стягнення на підставі наданих звітів про стягнення, оскільки у відповідності до підпункту 1 частини четвертої статті 59 цього закону підставами для зняття виконавцем арешту з майна боржника або його частини є отримання ним документального підтвердження, що звернення стягнення на такі кошти боржника заборонено законом. Для боржника надання вищевказаних підтверджуючих документів є процесуальною можливістю відновити свої права, порушені у зв`язку накладенням незаконного арешту, а для виконавця зняття такого арешту є здійсненням повноважень для усунення спричинених негативних наслідків. Однак це не виключає зобов`язання банку при виконанні приписів державного та/або приватного виконавця окремо від боржника повідомити виконавця про неможливість накладення арешту на грошові кошти боржника у зв`язку з забороною встановленою законом.

Враховуючи вищевикладене, Велика Палата Верховного Суду вважає, що у випадку, коли на стадії накладення арешту на грошові кошти боржника-фізичної особи, що знаходяться на рахунку боржника та є заробітною платою боржника, виконавцю не вдалось виявити правову природу (статус) цих грошових коштів, як коштів на які накладення арешту заборонено законом, то арешт на такі грошові кошти підлягає зняттю на підставі відповідного повідомлення банку або заяви боржника з наданням ним відповідних документів на підтвердження цього та/або за результатами перевірки зазначених звітів.

Згідно ч. 2 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника та/або з електронних грошей, які знаходяться на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку, небанківських надавачів платіжних послуг документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону.

Згідно ч. 5 ст. 13 ЗУ «Про виконавче провадження» постанова про зняття арешту виноситься виконавцем не пізніше наступного робочого дня після надходження до нього документів, що підтверджують наявність підстав, передбачених частиною четвертою статті 59 цього Закону, та надсилається в той самий день органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Так ОСОБА_1 надав приватному виконавцю підтверджуючі документи про те, що арешт було накладено на кошти, які є його заробітною платою, яка розміщена на рахунку призначеному для зарахування заробітної плати, однак приватний виконавець в порушення пункту 1 частини четвертої статті 59 Закону № 1404-VIII арешту з грошових коштів не зняв.

При цьому виконавець на надав доказів, що на підставі матеріалів виконавчого провадження та звітів, повідомлень банку про здійснені банківські операції за зазначеним боржником рахунком було перевірено та встановлено, що зазначені суми не є заробітною платою. Залишення арешту на кошти, які складають заробітну плату боржника, та звернення на них стягнення унеможливлює отримання ОСОБА_1 будь-яких коштів заробітної плати, як єдиного джерела та порушує його право на отримання винагороди за працю.

За таких обставин, суд визнає бездіяльність приватного виконавця Сидорчука А.А. незаконною та дійшов висновку про задоволення скарги.

За змістом статті 451 ЦПК у разі обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Керуючись ст.ст.260-261,447-453 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Сидорчука Андрія Анатолійовича, стягувач: ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Сидорчука Андрія Анатолійовича яка полягає у не знятті арешту з коштів на рахунку, за заявою Боржника від 01 жовтня 2024 року у виконавчому провадженні №76152434.

Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Київської області Сидорчука Андрія Анатолійовича зняти арешт з коштів, що розміщені у АТ «Ощадбанк», IBAN : НОМЕР_1 заробітної плати (грошового забезпечення)

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя М. М. Бебешко