Провадження № 2/357/4625/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( ЗАОЧНЕ )

17 жовтня 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бебешко М. М. ,

при секретарі Фельтіна Н. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Біла Церква за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Білоцерківський відділ державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

08 серпня 2024 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв`язку звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_3 , про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, який зареєстровано судом 28.08.2024.

В обґрунтування позову вказувала, що з 22 травня 2015 року між сторонами було зареєстровано шлюб, від якого мають неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу донька ОСОБА_5 проживає з позивачем та знаходиться на її повному утриманні. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.05.2015 з відповідача на утримання доньки ОСОБА_5 на користь позивача присуджено стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини, щомісячно, починаючи з 31.03.2015. Старшим державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Бабіним Р.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2/357/1990/15 виданого 05.06.2015 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області. Одна, відповідач тривалий час офіційно не працював і будь-якої матеріальної допомоги на утримання доньки не надавав. Внаслідок невиконання відповідачем рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у відповідача утворилась заборгованість по сплаті аліментів на утримання доньки за період з 01 квітня 2015 року по 01 липня 2024 року в розмірі 203523,75 грн, що підтверджується копією розрахунку заборгованості по аліментах у ВП № 48034330.

Тому просить стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 203533,75 грн.

Відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу 28 серпня 2024 року передано на розгляд судді Бебешко М.М.

Ухвалою суду від 02 вересня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи, призначено розгляд справи на 23 вересня 2024 року о 10:00 год.

У зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача розгляд справи, призначений 23 червня 2024 року відкладено та призначено на 17 жовтня 2024 року.

23.09.2024 позивач звернулась до суду з заявою про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечила.

В судове засідання 17 жовтня 2024 року відповідач ОСОБА_2 не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник третьої особи звернувся до суду із заявою про розгляд справи без участі представника відділу.

Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких умов суд, відповідно до вимог статті 281 ЦПК України постановляє ухвалу про заочний розгляд справи.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно виконавчого листа виданого 05 червня 2015 року Білоцерківським міськрайоним судом стягнуто ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття дитини, щомісячно, починаючи з 31.03.2015 року (а.с. 8).

06 липня 2015 року старшим державним виконавцем державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 48034330 на підставі виконавчого листа № 2/357/1990/15, виданого 05.06.2015 Білоцерківським міськайонним судом Київської області.

16 липня 2024 року Білоцерківським відділом державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було здійснено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № 48034330, відкритому на підставі виконавчого документу № 2/357/1990/15 від 05.06.2015, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до повноліття (а.с. 10).

Відповідно до вказаного розрахунку в ОСОБА_2 перед ОСОБА_6 станом на 01 липня 2024 року існує заборгованість по аліментах у розмірі 203523,75 грн.

05 грудня 2015 року ОСОБА_6 зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 та змінила прізвище на « ОСОБА_8 » (а.с. 6).

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).

Згідно з частиною першою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Статтею 71 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» визначено порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду.

Згідно із частиною третьою статті 71 цього Закону визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

У частині восьмій цієї статті зазначено, що спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Отже, порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений статтею 71 зазначеного Закону, відповідно до частини восьмої якої суд вирішує питання заборгованості лише в разі спору про її розмір.

Однак, між сторонами спору щодо розміру заборгованості із сплати аліментів не виникало.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Проте таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Викладене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) та від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18).

Водночас відповідно до частини першої статті 196 СК України, у редакції, чинній на час пред`явлення позову та вирішення спору, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Судом встановлено, що станом на 01 липня 2024 року відповідачем прострочена сплата аліментів на утримання дітей у виконавчому провадженні № 48034330 розмір заборгованості складає 203523,75 грн. Пеня стягується в розмірі 1 відсотка за кожен день прострочення, згідно розрахунку, проведеного позивачем, розмір пені значно перевищує розмір заборгованості та становить 2958963,19 грн, однак приймаючи до уваги те, що розмір пені не може перевищувати загального розміру заборгованості, суд вважає за доцільне стягнути із відповідача на користь позивача пеню за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дітей в розмірі 203523,75 грн.

Враховуючи, що сторони розрахунок заборгованості по аліментах від 16 липня 2024 року державного виконавця не оскаржили і не спростували в суді, суд приходить до висновку, що відповідальність платника аліментів за їх прострочення обмежується 100 відсотками заборгованості, яка існувала станом на 01 липня 2024 року.

Кожна сторона, відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, згідно з вимогами частин першої-третьої статті 89 ЦПК України, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 2035,24 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 258-259, 265, 268, 354-355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Білоцерківський відділ державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період в розмірі 203523,75 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 2035,23 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_1

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Місце проживання: АДРЕСА_2 . РНОКПП: НОМЕР_2 .

Третя особа: Білоцерківський відділ державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ). Місцезнаходження: бульвар Олександрійський, 94, м. Біла Церква, Київська область. Код .

Суддя М. М. Бебешко