Справа № 487/3839/24
Провадження № 2/487/1932/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2024 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Сухаревич З.М., за участі секретаря судового засідання Марченко Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

29 квітня 2024 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, яка підписана адвокатом Гришаєвою Я.М, в якій позивач просить визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання нею до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті її матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві, тривалістю 6 (шість) місяців з дня набрання рішенням законної сили.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача, яка залишила заповіт на своє майно на ім`я позивача. Через військову агресію позивач була змушена виїхати до іншої країни і не змогла подати заяву про прийняття спадщини. 16.04.2024 приватним нотаріусом Банєвою С.Г. було надано роз`яснення про неможливість видати ОСОБА_1 свідоцтво про право власності у зв`язку із пропуском встановленого законом строку та рекомендовано звернутись до суду. Через це позивач звертається до суду.

07 травня 2024 року ухвалою суду відкрито провадження за даним позовом, призначено підготовче засідання.

10 травня 2024 року надійшли доповнення до позовних вимог, якими представник позивача доповнила обґрунтування позову тим, що позивачка проживає у селищі в Нідерландах і дістатися до іншого населеного пункту для оформлення довіреності не мала можливості оскільки автобусне перевезення нерегулярне і вона доглядає за трирічним онуком, поки дочка працює. Вказані обставини унеможливили своєчасне подання заяви про прийняття спадщини.

29 травня 2024 року представник відповідача подав заяву про розгляд справи без його участі, рішення просить прийняти за наявними матеріалами справи та у відповідності до вимог чинного законодавства.

15 липня 2024 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.

Представник позивача до судового засідання надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала і просила задовольнити.

Враховуючи, що клопотання про розгляд справи без їх участі заявили всі учасники справи, суд вважає можливим провести судовий розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка є матір`ю ОСОБА_1 (копія свідоцтва про видане 23 листопада 2021 року, копія свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 , копія свідоцтва про народження НОМЕР_2 ).

За життя, 14 жовтня 1996 року, ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Третьої миколаївської державної нотаріальної контори Поліщук Л.В., відповідно до якого заповідала усе майно дочці ОСОБА_1 .

16 квітня 2024 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Банєвою С.Г. роз`яснено, що із наданих нею документів вбачається неможливість видати свідоцтво про право власності на спадщину, оскільки пропущено строк для прийняття спадщини, встановлений законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно ст.1270 ЦПК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Згідно ч.3 ст.1272 ЦПК України позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Статтею 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Вирішуючи питання поважності причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, суд враховує таке.

Згідно з усталеною практикою Верховного Суду поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є такі, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть застосовуватися, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, незнання положень закону тощо, то немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Такі правові висновки викладено у постановах Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19).

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Позивач вказує, що встановлений законодавством строк для прийняття спадщини вона пропустила через вимушене перебування і іншій країні у зв`язку з військовою агресією Російської федерації проти України.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, та у подальшому неодноразово продовжувався і триває до сьогодні.

З 26.02.2022 по 11.11.2022 на території м. Миколаєва велися бойові дії, а з 11.11.2022 м. Миколаїв у зоні виникнення можливості бойових дій (ПЕРЕЛІК територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджений Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309).

З матеріалів справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 з березня 2022 року перебуває за межами України (реєстраційна картка іноземця з наданням тимчасового захисту № 825009518 від 26.03.2022, лист Служби імміграції та натуралізації Міністерства юстиції та безпеки Нідерландів від 14.02.2023, витяг з реєстру населення від 29 березня 2024 року, копія паспорту громадянина України для виїзду за кордон).

Отже, позивач з об`єктивних та непереборних перешкод не могла реалізувати своє право на прийняття спадщини у встановлений законом строк, оскільки перебувала у іншій країні.

З огляду на встановлені у цій справі обставини, причини пропуску строку, на які посилалася позивачка (перебування у іншій країні через військову агресію), дотримуючись загальних засад цивільного законодавства, таких як справедливість, добросовісність та розумність, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 10, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , 6 (шість) місяців з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Миколаївська міська рада, , місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20.

Повне судове рішення складено 16 вересня 2024 р.

Суддя: З.М. Сухаревич