Справа № 645/4775/23
Провадження № 2/645/208/24
30 січня 2024 року місто Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Федорової О.В.
за участю секретаря судового засідання - Жамгаряна А.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом:
третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради
про визначення місця проживання дитини, -
ОСОБА_1 звернулась до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, в якому просила суд визначити місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з нею.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сторони у справі з травня 2013 року по червень 2017 року проживали без державної реєстрації шлюбу та ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народилась спільна дитина ОСОБА_3 . Позивачка вказує, що з відповідачем вже тривалий час проживають окремо, при цьому спільна донька проживає з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 . Позивачка вказує, що створює для дитини всі належні умови для її життя, здоров`я, розвитку та відпочинку. Відповідач заперечує проти проживання дитини разом з матір`ю, проте для реалізації прав дитини позивачка просить суд визначити її місце проживання разом з нею.
Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12.09.2023 року відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду в підготовче судове засідання.
Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02.11.2023 року закрито підготовче судове засідання по справі та призначено справу до судового розгляду.
Рух справи висвітлено у відповідних ухвалах суду.
18.01.2024 року до матеріалів справи надійшов висновок Департаменту служб у справах дітей Виконавчого комітету Харківської міської ради № 451 від 19.12.2023 року про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 .
Позивачка та її уповноважений представник до судового засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. 30.01.2024 року уповноважений представник позивача адвокат Агєєва Е.О. надала заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в призначені судові засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. Судові повістки були повернуті на адресу суду з відміткою відділення УДППЗ «Укрпошта» - «адресат відсутній за вказаною адресою».
Про причини своєї неявки відповідач суд не повідомив, відзив на позовну заяву, відповідно до приписів ст. 178 ЦПК України, не подав, ніяких клопотань на адресу суду не направляв.
З цього приводу слід зазначити, що відповідно до п.п. 2 та 7 ч. 2 ЦПК України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Частиною 3 ЦПК України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Положеннями ч. 1 ст. 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення) (ч. 4 ст. 223 ЦПК України).
Також відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, зі згоди позивача по справі, суд вирішив за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та ухвалити заочне рішення.
За таких обставин, приймаючи до уваги те, що відповідач будучи завчасно належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, повторно, без зазначення причин свого неприбуття, не з`явився у судове засідання, суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.
Третя особа правом на участь представника у судовому засіданні не скористалась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. В матеріалах справи міститься заява директору Департаменту служб у справах дітей Малько О.П., в якій вона просить суд розглянути справу без участі представника третьої особи та просить суд при винесенні рішення врахувати інтереси малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Згідно з вимогами ст. ст. 223, 280-281 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував представник позивачки.
З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані письмові докази, суд встановив наступне.
З матеріалів справи вбачається, що сторони по справі проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу.
Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 від 09.12.2014 року батьком дитини є ОСОБА_2 , матір`ю ОСОБА_1 .
З матеріалів справи вбачається, що позивачка ОСОБА_1 разом з дитиною ОСОБА_3 проживають за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується зокрема витягом з реєстру територіальної громади 2023/006400946 від 15.08.2023 року.
Квартира АДРЕСА_2 належить позивачці на праві приватної власності, що підтверджується договором дарування від 21.06.2011 року та Витягом про державну реєстрацію прав 30691075 від 20.07.2011 року.
Позивачка зазначає, що батько дитини ОСОБА_2 на теперішній час не приймає участі в утриманні та вихованні дитини.
Так, зокрема рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22.06.2018 року з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі доходу відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків від встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.03.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.
ОСОБА_1 вказує, що належним чином виконує свої батьківські обов`язки по вихованню дитини, на підтвердження чого до матеріалів справи надані довідка з КЗ "Харківський ліцей № 61 ХМР" №232 від 21.08.2023 року /а.с. 46-47/, роздруківки з он-лайн запису до лікарів /а.с. 50 - 54/.
Позивачка вказує, що самостійно піклується про виховання, здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток дитини ОСОБА_3 .
Враховуючи, що відповідач, який фактично не приймає участі у вихованні та утриманні дитини заперечує проти її проживання з матір`ю, з метою дотримання та реалізації прав дитини, позивачка просить суд визначити її місце проживання разом з нею.
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно зі статтею 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства» наголошує, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають права та обов`язки щодо своїх дітей, однак предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Із системного тлумачення статей 3, 9, 18 Конвенції про права дитини, частин другої та третьої статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», слідує, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини.
Відповідно до статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.
Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (стаття 155 СК України).
Отже, батьки дитини не тільки мають право на виховання дитини та й обов`язок виховувати дитину у атмосфері поваги до її прав, її людської гідності, в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї родини, сім`ї, свого народу та Батьківщини.
За змістом статей 160-161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, а місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.
Крім того, дитина має право бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання.
Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.
Поведінка батьків, їх авторитет відіграє суттєву роль у вихованні дитини, адже дитина не має самостійного досвіду соціальної поведінки, а тому успадковує досвід і поведінку авторитетних для неї батьків.
Аналіз наведених норм права, зокрема й практики Європейського суду з прав людини, дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім прав батьків.
Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини (враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо) та балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини й обов`язком батьків діяти в її інтересах.
З висновку Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради № 451 від 19.12.2023 року вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в зареєстрованому шлюбі не перебувають, після припинення фактичних шлюбних відносин між батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишилась мешкати разом з матір`ю ОСОБА_1 . Зараз мати з дитиною мешкають за адресою: АДРЕСА_1 , де створено належні житло-побутові умови. Питання щодо визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , додатково було розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради. Керуючись ст. ст. 19, 155, 160, 161 СК України та рекомендацією Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради, в інтересах дитини, діючи як орган опіки та піклування, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 .
Позивачка вказує, що з метою захисту прав дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, є необхідність у визначенні місця проживання дитини разом з нею.
В контексті першочергового врахування саме інтересів дитини, враховуючи встановлені обставини, зокрема те, що дитина проживає з матір`ю, яка забезпечує їй повний і гармонійний фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток, а також рівень життя, необхідний для такого розвитку, приймаючи до уваги висновок Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, суд вважає необхідним визначити місце проживання ОСОБА_3 , разом з матір`ю ОСОБА_1 за місцем її мешкання.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме з відповідача на користь позивачки стягуються витрати по оплаті судового збору у розмірі 1073 грн. 60 коп.
На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 5, 11-13, 81, 133, 141, 258, 259, 263-265, 280-284, 352-355 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини - задовольнити.
Визначити місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із матір`ю - ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073 грн. 60 коп.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст. 284, 285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Харківського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи:
позивачка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;
відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , серія та номер паспорту не відомі, РОНКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ;
третя особа - Управління служб у справах дітей Департаменту праці і соціальної політики Харківської міської ради, місцезнаходження: м. Харків, . Чернишевська, буд. 55.
Повний текст рішення суду складено 30.01.2024 року.
Суддя О.В. Федорова