465/6858/20
2/465/78/24
УХВАЛА

Іменем України

15.10.2024 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Мартьянова С.М. розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача ОСОБА_1 та третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_2 про відвід судді Мартьянової С.М. по справі №465/6858/20, провадження 2/465/78/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , П`ятої Львівської державної нотаріальної контори, Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», за участю третьої особи: ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування та реєстраційного посвідчення та об`єднаним позовом третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , П`ятої Львівської державної нотаріальної контори, Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки про визнання недійсним договору дарування та реєстраційного посвідчення, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Франківського районного суду м. Львова знаходиться вищезазначена позовна заява.

Ухвалою суду від 30.11.2020 відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі З метою виконання вимог ч.1 ст.189 ЦПК України розпочато підготовче провадження у справі. Призначено підготовче судове засідання.

02.09.2024 в підготовчому судовому засіданні, розгляд справи відкладено на 15.10.2024 року о 14 годині 30 хвилин.

15.10.2024 року через канцелярію Франківського районного суду м. Львова від позивача ОСОБА_1 та третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_2 про відвід судді Мартьянової С.М. з посиланням на те, що у даній справі є обґрунтовані підстави для подачі заяви про відвід головуючого судді з огляду на таке.

Суддя зацікавлена в результатах розгляду даної справи в угоду та на користь відповідача-1 ОСОБА_3 , оскільки на виконання ухвали Франківського районного суду м. Львова Львівський державний нотаріальний архів надав копії документів, які були не засвідчені у встановленому законом порядку та містили ряд розбіжностей, суперечностей та невідповідностей вимогам чинного законодавства, що регулює діяльність державних нотаріальних контор та нотаріальних архівів, та сторона звернулась з клопотанням від 27.12.2021р., в якому просили суд: - вилучити для огляду в судовому засіданні з ЛДНА оригінали документів щодо посвідчення оскаржуваного договору дарування від 25.05.2000р. за реєстр. №1-867; вилучити для огляду в судовому засіданні з ЛДНА реєстр для реєстрації нотаріальних дій П?ятої ЛДНК за 2000 рік; витребувати від ЛДНА належним чином засвідчену копію внутрішнього опису справи №964. витребувати від ДНА належним чином засвідчену копію акта приймання-передачі справи №964 на зберігання до ЛДНА.

На судовому засіданні 29.12.2021р. клопотання сторони під запис було задоволено судом та було ухвалено витребувати відповідні документи з ЛДНА. Проте, як виявилось згодом, жодної ухвали про витребування відповідних доказів з Львівського державного нотаріального архіву судом не постановлялось.

Ознайомившись з матеріалами справи у присутності секретаря Назарія Лиса Л.М. встановила, що в таких була відсутня ухвала про вилучення для огляду в судовому засіданні оригіналів відповідних документів та витребування відповідних доказів з ЛДНА, а також відсутній протокол судового засідання від 29.12.2021р. Згодом, при повторному ознайомленні з матеріалами справи протокол судового засідання від 29.12.2021р. з?явився, проте у такому в п.15 зазначено про те, що суд ухвалив (дослівно): «задовольнити клопотання в частині витребування оригіналів документів з П?ятої Львівської міської (?) нотаріальної контори», що не відповідало змісту заявленого клопотання в цілому. Згідно з ч.6 ст. 8 3У «Про нотаріат» довідки про вчинені нотаріальні дії та інші документи надаються нотаріусам протягом десяти робочих днів на обґрунтовану письмову вимогу суду, прокуратури, органів дізнання і досудового слідства у зв?язку з цивільними, господарськими, адміністративними або кримінальними справами, що знаходяться в провадженні цих органів, з обов?язковим зазначенням номера справи та прикладенням гербової печатки відповідного органу.

Лише 13.09.2022р. при повторному заявленому клопотанні суд постановив відповідну ухвалу про витребування відповідних доказів з ЛДНА. І лише 06.02.2023р. ЛДНА надав суду для огляду в судовому засіданні відповідні витребувані оригінали документів та незасвідчені належним чином копії документів.

Таким чином, вирішення клопотання сторони з вини суду фактично протягнулось більше як на рік часу, що свідчить про те, що суддя не була зацікавлена сприяти стороні у витребуванні відповідних доказів, які вони самостійно здобути не мали права, що в свою чергу вказує на те, що дії судді безперечно були в угоду та на користь відповідача-1 ОСОБА_3 , яка зацікавлена у затягуванні розгляду даної справи.

Вважають, що такі дії судді ОСОБА_4 мають наслідком завдання невідворотної істотної шкоди їхнім правам.

В ході розгляду даної справи були задоволені клопотання сторони щодо надання суду оригіналу оскаржуваного договору дарування та про надання оригіналів документів, копії яких були додатками до заяви про застосування строків позовної давності (ч.6 ст. 95 ЦПК України), що зазначено в п.75 протоколу судового засідання від 06.02.2023р.

Вищезазначені оригінали документів суду не були надані, проте суд не звернув на це увагу і не зробив жодних висновків відповідно до ч.6 ст. 95 ЦПУ України, а саме - якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Вищезазначені дії судді свідчать в угоду та на користь відповідача-1 ОСОБА_3 .

У цивільній справі №465/4277/18, яка перебуває у провадженні судді Мартьянової С.М., на судовому засіданні 06.02.2023р. було ухвалено скерувати матеріали інвентаризаційної справи на житловий будинок по АДРЕСА_1 до Шевченківського районного суду м. Львова та було оголошено перерву в судовому засіданні до повернення вищезазначених матеріалів інвентаризаційної справи.

Станом на 06.02.2023р. цивільна справа №465/6858/20 жодним чином не була взаємопов?язана з цивільною справою №465/4277/18, а тим більше зі скеруванням матеріалів інвентаризаційної справи до Шевченківського районного суду м. Львова, а відтак у суду були всі правові підстави для призначення судових засідань у цивільній справі №465/6858/20.

Проте, судові засідання у цивільній справі №465/6858/20 після 06.02.2023р. не призначались рік часу, судове засідання було призначене через рік часу на 12.02.2024р. Оскільки тільки відповідач-1 ОСОБА_3 зацікавлена у затягуванні розгляду даної справи, то безперечно такі дії судді сприяли затягуванню розгляду справи в угоду та на користь ОСОБА_3 .

Вважає, що клопотання відповідача-1 ОСОБА_3 від 16.02.2023р. (а/с 145, том 2) не відповідало вимогам ч.1,2 ст. 84 ЦПК України і таке не підлягало задоволенню, зокрема, таке було подане з пропуском строку на його подання відповідно до ч.1 ст. 84 ЦПК України; в такому не були зазначені заходи, вжиті ОСОБА_3 для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких доказів та (або) причини неможливості самостійно отримання цього доказу (п.4 ч.2 ст. 84 ЦПК України) та не зазначено підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа (п.3ч.2 ст. 84ЦПК України). Оскільки відповідач-1 ОСОБА_3 є стороною оскаржуваного договору дарування, то вона мала можливість самостійно отримати зазначений в її клопотанні доказ.

Крім того, як зазначила ОСОБА_3 , яка була допитана в якості свідка на судовому засіданні 02.03.2024р. у Шевченківському районному суді м. Львова (ц/справа №2-993/2000) саме вона займалась підготовкою оскаржуваного договору до укладання та посвідчення, а відтак їй достеменно мало бути відомо і про довідку, «видану» Першою ЛДНК і про ймовірні документи, які стали підставою для зняття обтяження з частини житлового будинку АДРЕСА_1 (при умові дійсного існування такого обтяження).

Крім того, однозначно, що станом на 2023-2024р.р. інформація, яку клопотала витребувати ОСОБА_3 , в силу вимог закону не може зберігатись в Першій лднк. 3 огляду на вищевикладене, заявлене відповідачем-1 ОСОБА_3 було подане з пропуском строку на подання такого, вона не просила суд поновити строк для подання такого з поважних причин, таке клопотання не відповідало вимогам п.3,4 ч.2 ст. 84 ЦПК України, і таке не підлягало задоволенню.

Проте, суддя не надала відповідної правової оцінки клопотанню відповідача-1 ОСОБА_3 про витребування доказів на відповідність такого вимогам ч.1,2 ст. 84 ЦПК України та задовольнила таке в угоду та на користь відповідача-1 ОСОБА_3 .

Відповідач-1 ОСОБА_3 та її представник - адвокат Савка Т.В., починаючи з 12.02.2024р. систематично не з?являються в судові засідання, причому адвокат Савка Т.В. систематично подає до суду клопотання про відкладення чергового судового засідання на іншу дату, розраховуючи на привілегійоване ставлення судді до нього. Однозначно, що систематичні відкладення даної справи викликали у нас обґрунтований сумнів та обурення щодо зумисних дій представника відповідача-1 ОСОБА_3 - адвоката Савки Т.В., спрямованих на свідоме затягування розгляду даної справи. В результаті проведеного нами розслідування, ми встановили, що дійсно адвокат Савка Т.В. систематично надавав перевагу іншим справам, які були призначені пізніше ніж дана справа, його клопотання були лише формальною підставою для чергового відкладення судового засідання з метою свідомого затягування розгляду даної справи в угоду та на користь відповідача-1 ОСОБА_3 .

А відтак, адвокат Савка Т.В. проявляв явну неповагу до суду та до інших учасників даної справи, які сумлінно приходили та приходять на кожне судове засідання. А тому такі дії та поведінку адвоката Савки Т.В. позивач та третя особа ОСОБА_2 розцінюють як зловживання процесуальними правами та відповідно звернулись до суду з клопотанням від 20.08.2024р., в якому просили суд визнати дії адвоката Савки Т.В. як зловживання процесуальними правами, яке було спрямоване на зумисне затягування розгляду даної справи.

Як вбачається з матеріалів справи 22.08.2024р. адвокат Савка Т.В. в черговий раз подав до суду клопотання про відкладання судового засідання, призначеного на 26.08.2024р. на іншу дату, що вкотре підтверджувало те, що таке клопотання є лише формальною підставою для чергового відкладення судового засідання з метою свідомого та зумисного затягування розгляду даної справи в угоду та на користь відповідача-1 ОСОБА_3 , що у свою чергу підтверджує факт зловживання процесуальними правами. Проте, в судовому засіданні 26.08.2024р. суддя не надала жодної правової оцінки даному клопотанню та не надала можливості висловити свою думку з даного питання іншим учасникам даної справи, лише обмежилась повідомленням про те, що від представника відповідача (не було зазначено якого) надійшло клопотання про проведення судового засідання призначеного на 26.08.2024р. на 12.00 без участі відповідача та її представника.

Проте, таке клопотання не було надано для огляду іншим учасникам даної справи і ОСОБА_2 не було надано можливості на заперечення щодо такого, оскільки в перед день до призначеного судового засідання ОСОБА_2 ознайомилась з клопотанням П?ятої ЛДНК, яка просила проводити судове засідання без її участі та з клопотанням представника відповідача-1 ОСОБА_3 - адвоката Савки Т.В. від 22.08.2024р., в якому він просив суд в черговий раз відкласти судове засідання, призначене на 26.08.2024р. на 12.00 на іншу дату.

Вважають, що в ухвалі від 26.08.2024р. суддя зумисно не зазначила жодної інформації про те, що представник відповідача-1 ОСОБА_3 - адвокат Савка Т.В. безпідставно подав до суду в черговий раз клопотання про відкладення судового засідання на іншу дату, що у свою чергу підтверджувало б факт зловживання своїм процесуальним правом.

А відтак, вважають, що суддя неправомірно відмовила у задоволенні клопотання про визнання дій адвоката Савки Т.В.- як зловживання процесуальними правами та відмовила у застосуванні до нього відповідних заходів впливу, що в свою чергу свідчить про привілегійоване ставлення до відповідача-1 ОСОБА_3 та її представника - адвоката Савки Т.В. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

В матеріалах справи відсутня інформація про те, що відповідачу-1 ОСОБА_3 надсилалось попередження суду від 23.04.2024р. про те, щоб відповідач-1 ОСОБА_3 забезпечила на наступне судове засідання особисту явку або явку свого представника, та відсутні докази отримання такого відповідачем- 1 ОСОБА_3 , а тому вважають, що таке попередження суду було суто формальним.

Крім того, позивача та третю особу ОСОБА_2 насторожує той факт, що відповідач-1 ОСОБА_3 безпідставно не з?являється на судові засідання, не бере участь у змагальному процесі, її поведінка є занадто спокійною та байдужою (в день судових засідань вона спокійно порається у себе на городі) з огляду на те, що предметом даного провадження є скасування її ж правовстановлюючого документа, що в свою чергу свідчить про те, що відповідач-1 ОСОБА_3 стовідсотково впевнена в тому, що остаточне судове рішення по даній справі буде на її користь.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи на підставі ч.8 ст. 40 ЦПК України.

Згідно з ч.1 ст. 40 ЦПК України, яка передбачає порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно з ч.3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до ч.7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Згідно з ч.4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Фактично з заяви вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не погоджуються з процесуальними діями та рішеннями судді, незгода сторони із процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу,а тому суд приходить до висновку, що у задоволені заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відвід судді Мартьянової С.М. слід відмовити, окрім того дана заява надійшла пізніше ніж за три робочі дні до засідання, а тому така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

На думку суду, підстав для самовідводу також не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 36, ч.ч. 2, 3, 7 ст. 40 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 та третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_2 про відвід судді Мартьянової С.М. по справі №465/6858/20, провадження 2/465/78/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , П`ятої Львівської державної нотаріальної контори, Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», за участю третьої особи: ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування та реєстраційного посвідчення та об`єднаним позовом третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , П`ятої Львівської державної нотаріальної контори, Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки про визнання недійсним договору дарування та реєстраційного посвідчення відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Мартьянова С.М.