Справа №: 343/1623/24
Провадження №: 2/343/556/24
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2024 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

судді - Монташевич С.М.,

з участю: секретаря судового засідання Шикор Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Долинського районного суду Івано-Франківської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 343/1623/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини,

за участю: відповідача - ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції сторін:

позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її користь у розмірі 1500 грн щомісячно.

Свої вимоги мотивує тим, що 15.07.2023 вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюб у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб виявився невдалим, тому вона звернулася до суду з позовом про його розірвання. На даний час вони з відповідачем проживають окремо. Останній не надає їй матеріальної допомоги, хоча такої вона потребує, оскільки не може працювати та заробляти самостійно, у зв`язку з тим, що доглядає за дитиною до досягнення нею трьох років. Відповідач має можливість утримувати її, оскільки є особою працездатного віку, інших стягнень з нього не проводиться.

Позивача ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, її представник - адвокат Свинтицький І.К. подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав, вказавши, що він згоден сплачувати аліменти на утримання дитини, якій не виповнилося 3 років, але не на дружину. Він ніде офіційно не працює, підробляє у приватних громадян. Рухомого чи нерухомого майна у власності не має. Саме позивачка покинула сім`ю, чим позбавила себе утримання. Натомість її мама стверджувала, що утримуватиме її. Заявлені до стягнення витрати на адвоката вважає завищеними.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

ухвалою суду від 26.07.2024 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

30 вересня 2024 року та 17 жовтня 2024 року представник позивачки подав заяви про розгляд справи за їх відсутності.

30 вересня 2024 року та 10 жовтня 2024 року відповідач клопотав про оголошення перерв в судовому засіданні з метою отримання та долучення доказів до справи, однак такі на адресу суду у встановленому законом порядку не поступали, а 17.10.2024 відповідач в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, жодних заяв та клопотань не подав.

Зважаючи на строки розгляду справи, яка є малозначною, письмові заяви сторони позивача, те, що відповідач виступив зі вступним словом, з його участю досліджені всі письмові докази, в останнє судове засідання він не з`явився, не повідомивши причин такої неявки, суд постановив про закінчення розгляду справи у відсутності сторін.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

сторони по справі перебувають у шлюбі з 15 липня 2023 року, який зареєстрований у Долинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 98, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 15.07.2023 (а.с. 6).

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 15.07.2023, у батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 (а.с. 6 звор.).

Як вказав представник позивачки та не заперечив відповідач, ОСОБА_1 з малолітнім сином проживають окремо від відповідача за місцем своєї реєстрації у АДРЕСА_1 (а.с. 5, 7, 8).

Між сторонами виник спір щодо сплати аліментів на дружину, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років.

Оцінка суду:

вивчивши письмові заяви сторони позивача, вислухавши позицію відповідача, дослідивши наявні у справі докази і встановивши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Згідно із ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Суд встановив, що у сторін від шлюбу народився ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з відповідачкою. Остання здійснює догляд за сином до досягнення ним трирічного віку, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Державної допомоги недостатньо для її забезпечення та забезпечення дитини.

Таким чином, оскільки малолітня дитина сторін проживає з позивачкою, то вона має право на утримання від відповідача до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд враховує те, що відповідач має працездатний вік, фізично здоровий, має на утриманні одну дитину. Будь-яких доказів на підтвердження неможливсоті сплачувати аліменти в заявленому розмірі не подав.

Аналізуючи встановлені у справі обставини в їх сукупності, виходячи з принципу справедливості та розумності, і з урахуванням потреб дружини, на вихованні якої знаходиться дитина, яка не досягла трьохрічного віку та потребує постійного материнського догляду, можливостей відповідача, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на її утримання, як дружини, з якою проживає дитина до трьох років, аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, а позов задовольнити. Аліменти у вказаному розмірі є гарантованими, справедливими, розумними та необхідними для утримання позивачки.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах стягнення суми платежу за один місяць.

Розподіл судових витрат:

питання судових витрат суд вирішує за правилами ст.141 ЦПК України, при цьому враховує, що, згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України "Про судовий збір", позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, судовий збір в розмірі 1211,20 грн слід стягнути з відповідача на користь держави.

Щодо понесених позивачкою витрат на професійну правничу допомогу, то суд враховує, що, відповідно до положеньст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За змістом частини 1статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який, в свою чергу, врегульованоглавою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема,статтею 903 ЦК України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Разом з тим, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом рішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).

Обов`язок спростування співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6ст. 137 ЦПК України).

Згідно із ч. 3ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Аналіз зазначених процесуальних норм дає підстави для висновку, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право подати відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Аналогічна правова позиція викладена в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц.

Отже, підсумовуючи викладене, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачка на підтвердження понесених витрат на правничу професійну допомогу надала такі документи:

- угоду про надання правничої допомоги та представництва № 0152/24 від 23.07.2024, в якій визначено, що за надання правової допомоги клієнт зобов`язкується сплатити адвокату гонорар у розмірі відповідно до постанови КМУ № 590 від 27.04.2006 визначеному в додатку № 1 до договору (а.с. 9);

- ордер серії АТ № 1075138 від 23.07.2024 на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 адвокатом Свинтицьким І.К. (а.с. 9 звор) та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 303 (а.с. 12);

- акт прийняття-передачі виконаних робіт від 23.07.2024, згідно з яким ОСОБА_1 надано адвокатом послуг на загальну суму 2516,80 грн, з яких 605,60 грн - надання консультацій, 1211,20 грн - виготовлення позовної заяви; 700,00 грн - предствництво інтересів у суді (а.с. 11);

- квитанцію № 000249 від 23.07.2024, відповідно до якої ОСОБА_1 сплатила адвокату Свинтицькому І.К. 2516,80 грн (а.с. 10).

Даючи оцінку доказам, долученим на підтвердження понесених ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у даній цивільні справі, суд зазначає, що такі є належними доказами, оскільки в договорі про надання правової допомоги передбачені всі істотні умови договору, а в акті визначено розмір оплати за надані послуги, з чим позивачка погодилася, що підтвердила своїм підписом, а також оплатила такі послуги, на що вказує відповідна квитанція. Разом з тим, відповідач заявив про неспівмірність таких витрат.

Тому, беручи до уваги наявність клопотання відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу, зважаючи на категорію справи, яка є незначної складності, оскільки практика розгляду даної категорії справ є усталеною, а також, що представник позивачки брав участь тільки в одному судовому засіданні, коли розгляд справи було відкладено у зв`язку з неявкою відповідача, суд вважає, що є підстави для зменшення витрат на професійну правничу допомогу.

Таким чином, з огляду на принципи пропорційності, співмірності та розумності судових витрат, виходячи з об`єму виконаної адвокатом роботи, суд вважає, що стягненню з відповідача на користь позивачки підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн, який буде достатнім, співмірним і справедливим у даному випадку.

На підставі викладеного, ст. 75, 79, 80, 84 СК України та керуючись ст. 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини задовольнити.

Проводити стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на її утримання, як дружини, з якою проживає дитина до трьох років, у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень щомісячно.

Стягнення аліментів розпочати з 25 липня 2024 року і проводити до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2000,00 (дві тисячі) гривень понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Суддя Долинського районного суду С.М. Монташевич