Провадження № 2/202/4363/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді Слюсар Л.П.,

за участю секретаря Пеки Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Горелик Євген Борисович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого запису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

24 грудня 2021 року до Краматорського міського суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Горелик Євген Борисович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого запису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позову позивач в своїй позовній заяві вказав, що 12.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис №35348 про стягнення з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості в розмірі 19890,00 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Горелик Є.Б. від 19.10.2021 року накладено арешт на майно у виконавчому провадженні №67099267 відкритого на підставі виконавчого напису №35348 виданого 12.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича щодо стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості в розмірі 19890,00 грн.

Про існування заборгованості та вчинення виконавчого напису позивач дізнався на початку листопада поточного року, після надходження на його поштову адресу листа в якому містилися постанова про арешт майна боржника та розшук майна боржника в рамках виконавчого провадження №67099267.

Вважає, що вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. виконавчий напис від 12.05.2021 року за № 35348 про стягнення з позивача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості в розмірі 19890,00 грн. є помилковим, необґрунтованим та таким, що не підлягає виконанню.

Із сумою заборгованості позивач не погоджується, оскільки не розуміє яким чином вона розрахована, що свідчить про те, що заборгованість не є безспірною. Враховуючи викладене, вважає, що оскаржуваний виконавчий напис вчинено з грубим порушенням чинного законодавства, у зв`язку з чим він не підлягає виконанню.

Крім того, станом на 12.05.2021 року, редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМ України від 29.06.1999 року №1172, передбачала можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору, даний кредитний договір не був посвідчений нотаріально.

Таким чином, у момент вчинення виконавчого напису12 травня 2021 року були відсутні правові підстави для його вчинення.

Вищенаведене зумовило позивача звернутись до суду з відповідною позовною заявою

Просив суд: визнати виконавчий напис №35348 від 12 травня 2021 року, вчинений нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з позивача заборгованості у розмірі 19890,00 грн., таким, що не підлягає виконанню; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на користь позивача витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн.

Ухвалою судді Краматорського міського суду Донецької області від 28 грудня 2021 року відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

16.02.2022 року від представника відповідача ТОВ Фінансова компанія «Кредит-Капітал» надійшло клопотання про зменшення судових витрат на правничу допомогу. В клопотанні вказали, що ознайомившись з позовною заявою, відповідач категорично не погоджується з доводами позивача та заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідач повністю заперечує та просить суд відмовити у відшкодуванні витрат на правову допомогу позивачу. Так, вказали, що сума витрат на професійну правничу допомогу не є співмірною, даний розмір не відповідає складності справи та виконаних адвокатом робіт, часом який був витрачений на виконання робіт адвокатом та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Вважають, що вказана сума витрат на правничу допомогу не відповідає критерію розумності та дійсної вартості наданих послуг.

Просили суд розглядати справу без участі представника ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог та стягнення витрат на правничу допомогу.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX зі змінами, з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан.

Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, розпорядженням голови Верховного Суду від 15.03.2022 року за № 8/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (Краматорський міський суд Донецької області)» було змінено територіальну підсудність судових справ Краматорського міського суду Донецької області Індустріальному районному суду міста Дніпропетровська.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 25 липня 2023 року № 747/0/15-23 «Про зміну територіальної підсудності судових справ Краматорського міського суду Донецької області» змінено з 07 серпня 2023 року територіальну підсудність судових справ Краматорського міського суду Донецької області шляхом її передачі до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області.

Водночас згідно з цим рішенням Вищої ради правосуддя Індустріальному районному суду міста Дніпропетровська належить продовжити розгляд справ, які надійшли до 06 серпня 2023 року включно на розгляд цього суду у порядку, визначеному частиною сьомою статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», та відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 15 березня 2022 року № 8/0/9-22.

Отже, судові справи, які станом на день видання Верховним Судом розпорядження від 15.03.2022 року за № 8/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (Краматорський міський суд Донецької області)» перебували в провадженні Краматорського міського суду Донецької області, підсудні Індустріальному районному суду міста Дніпропетровська, що узгоджується з позицією Ради суддів України, викладеною у рішенні від 17.08.2023 року.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 листопада 2023 року, головуючим суддею у розгляді вказаної заяви визначено суддю Ісаєву Д.А.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2024 року (головуючий суддя Кіблицька (Ісаєва) Д.А.) позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Горелик Євген Борисович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого запису таким, що не підлягає виконанню - залишено без розгляду.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 01 липня 2024 року ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2024 року скасовано, справу направлено на суду першої інстанції для продовження розгляду.

Справа перебувала у провадженні судді ОСОБА_2 .

Розпорядженням керівника апарату Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 вересня 2024 року за №92 призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Кіблицької Д.А.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.09.2024 року справа розподілена судді Слюсар Л.П.,ухвалою якої від 10 вересня 2024 року позовну заяву прийнято до провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися. По час і місце слухання справи повідомлялися належним чином. Відповідно до заяви, документ сформований в системі «Електронний суд» 02.10.2024 року, позивач просив суд розглядати справу без його участі та участі представника позивача та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином в електронний кабінет, що підтверджується про отримання повістки на електронну адресу. В матеріалах справи наявна заява про слухання справи без участі представника відповідача.

Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Горелик Є.Б. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Заяв та клопотань до суду не надійшло.

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явилася. Про час і місце слухання справи повідомлялася належним чином. Про причини неявки суд не повідомила.

У зв`язку з неявкою всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.12.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (позикодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) укладено Кредитний договір №2533257. Відповідно до п.1.1. Договору позикодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п.1.3 Договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п.1.2 Договору, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п.1.4. Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни , що визначені Договором.

Відповідно до п.1.2. сума кредиту становить 4000,00 грн. Кредит надається строком на 15 днів з 14.12.2020 (п. 1.3. Договору).

Згідно з п.1.4. термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 29.12.2020.

Загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат, які повинен сплатити Позичальник за цим Договором (без врахування суми (тіла)кредиту) складає 2960,00 грн. в грошовому виразі та 1,801 відсотків річних у процентному значенні (орієнтована реальна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п.1.5.1 1.5.2 Договору ( п.1.5 Договору).

Відповідно до п.1.5.2. Договору проценти за користування кредитом 1800,00 грн., які нараховуються за ставкою 3,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована.

12 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем за реєстровим № 35348 було вчинено виконавчий напис, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 , невиплачені в строк грошові кошти на користь Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», якому Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан», відступлено право вимоги на підставі Договору відступлення прав вимоги №64-МЛ від 11 березня 2021 року за Кредитним договором №2533257 від 14.12.2020 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 .

Пропонує задовольнити вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» стягнути з ОСОБА_1 за період з 10.03.2021 року по 10.05.2021 року включно, суму у розмірі: 4000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 13800,00 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками; 1160,00 грн. - заборгованість за нарахованою комісією за надання кредиту. Загальна заборгованість ОСОБА_1 становить 19890,00 грн.

19.10.2021 року постановою приватного виконавця Виконавчого округу Донецької області Гореликом Є.Б. накладено арешт на майно боржника у виконавчому провадженні №67099267 з примусового виконання виконавчого напису №35348, виданий 12.05.2021 року приватним нотаріусом Київської міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості в розмірі 19890,00 грн.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Таким чином, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 18 ЦК України, ст. 87 Закону України «Про нотаріат»).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 року по справі № 137/1666/16-ц міститься правовий висновок про те, що: «вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172.

Відповідно до п.1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами додаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документ, що встановлює прострочення виконання.

Відповідно до п.2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з розрахункових і кредитних відносин подаються: оригінал документа, по якому провадиться стягнення; засвідчена стягувачем виписка з особового рахунку боржника з зазначенням суми заборгованості та строків її погашення.

Під час розгляду справ такої категорії суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур та факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, та чи була вона саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил дослідження доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Зазначені правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 300/470/17, від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17, від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц.

За змістом ч.ч.1, 2, 3 ст. 12, ч.ч. 1, 2 ст.13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та їх обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтями 77, 78 ЦПК України визначено поняття належності та допустимості доказів.

Відповідно до правил статті 78 ЦПК про допустимість доказів обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть бути підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтями 81, 82 ЦПК України встановлені правила звільнення сторони від доказування та розподілу обов`язків по доказуванню між сторонами.

За загальним правилом, встановленим ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України.

Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, враховуючи вищевикладене, та беручи до уваги, що на час вчинення виконавчого напису № 35348 від 12.05.2021 року до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів не входили кредитні договори, які не посвідчені нотаріально та наявність спору щодо розміру заборгованості, суд вважає, що виконавчий напис від 12 травня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 35348, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості в сумі 19890 грн.00 коп., слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Виходячи із вищевикладеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, законні та такі, що підлягають задоволенню.

Позивачем заявлено вимоги по стягнення судових витрат по справі, а саме витрат по сплаті судового збору та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн.

Відповідно до ст. ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до договору про надання правової допомоги №171221 від 17 грудня 2021 року, укладеного між адвокатом Захаровим С.О. та ОСОБА_1 , предметом договору є: адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу замовнику, в якості представника (захисника) на умовах передбачених цим Договором, а замовник зобов`язаний оплатити адвокату гонорар у порядку та строки обумовлені Сторонами.

Згідно до Додатком №1 до договору про надання правничої допомоги №171221 від 17.12.2021 року, вартість послуг складає 8000,00 грн.

24 грудня 2021 року між адвокатом Захаровим С.О. та ОСОБА_1 підписано Акт приймання-передачі наданих послуг №1 до договору про надання правничої допомоги №171221 від 17.12.2021 року. Вартість послуг Адвоката за Актом складає 8000,00 грн.

Відповідно до п.3 Акту підписанням цього Акту сторони підтверджують, що Замовник сплатив гонорар за надані Адвокатом послуги в повному обсязі, в готівковій формі.

Враховуючи вимоги діючого законодавства, оцінюючи наявні у справі докази, та беручи до уваги, що позовні вимоги позивача задоволено, тому суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 8000,00 гривень та не вбачає підстав для їх зменшення.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 908,00 грн.

Відповідно до частини четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись: ст.8,19,41,55 Конституції України, Законом України «Про нотаріат», Законом України «Про виконавче провадження», Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, ст.ст. 4, 12, 13, 77,78, 81,82, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (79000, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького 1, 28 корпус, ), треті особи: приватний виконавець Виконавчого округу Донецької області Горелик Євген Борисович (84116, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Вільна,9) , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович ( 01001, м. Київ, вул. Мала Житомирська, 6/5), про визнання виконавчого запису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати виконавчий напис від 12 травня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 35348, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості в розмірі 19890 грн. 00 коп. - таким що не підлягає виконанню.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія«Кредит-Капітал» (79000, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького 1, 28 копус, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 грн. 00 коп. та витрати на правничу допомогу в розмірі 8000 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст складено 21 жовтня 2024 року.

Суддя Л.П. Слюсар