печерський районний суд міста києва
пр. № 2-ві-53/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2024 року

Печерський районний суд м. Києва у складі:

судді Єрмічової В. В.,

за участю секретаря судового засідання Кошелюка Д. В., розглянувши заяву адвоката Ненади Олега Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про відвід судді Печерського районного суду м. Києва Соколова Олексія Михайловича від участі у розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,

УСТАНОВИВ:

04.10.2024 у провадження судді Печерського районного суду м. Києва Єрмічової В. В. для розгляду надійшла заява адвоката Ненади О. А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про відвід судді Печерського районного суду м. Києва Соколова О. М. від участі у розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів (справа номер 757/17779/22-ц).

В обґрунтуванні заяви про відвід представник відповідача вказує на те, що суддя Соколов О. М. не може брати участь у розгляді справи та підлягає відводу, оскільки, на думку заявника, він є заінтересований у результаті розгляді справи, з тих підстав, що 15.02.2024 суддя Соколов О. М. проігнорував заяву представника відповідача та відповідача про неможливість прибути у судове засідання з поважних причин. При цьому, в судове засідання не з`явились позивач та її представник. Проте, останні просили розглянути клопотання про витребування документів у їх відсутності. Незважаючи на заяву відповідача та представника відповідача про відкладення розгляду справи, суддя продовжив розгляд справи у відсутності сторін та розглянув заяву представника позивача про витребування доказів у Державної фіскальної служби - РНОКПП відповідача. Тим самим, на думку представника відповідача, суддя Соколов О. М. позбавив їх можливості висловити думку. Крім того, суддя Соколов О. М. відмовляв у задоволенні їх клопотань, зокрема про допит як свідка позивача. Таким чином, у заявника виникли сумніви щодо неупередженості головуючого судді під час вирішення справи по суті спору, тому представник відповідача заявив відвід судді Соколову О. М.

Вивчивши заяву про відвід судді з додатками, суд дійшов такого висновку.

На підставі частини восьмої статті 40 ЦПК України, заява про відвід судді розглядається без повідомлення учасників справи.

Суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу за наявності на те підстав (обставин), вичерпний перелік яких визначений у статті 36 ЦПК України, що виключає можливість їх розширеного тлумачення.

Згідно з положеннями пунктів 1-5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи, а також якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Європейський суд з прав людини у рішеннях зазначає, що наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, пункт 46).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Таким чином, заявником не наведено, а судом не встановлено обставин, які б безпосередньо свідчили про упередженість головуючого у справі за його позовом судді щодо нього та обставин цієї справи, а також інших підстав, передбачених статтею 36 ЦПК України, які унеможливлювали б розгляд справи суддею та викликали необхідність відводу судді.

Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Відповідно до статтей 126, 129, 129-1 Конституції України, статтей 6, 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України; здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Зважаючи на доводи заяви про відвід, суд доходить висновку, що обґрунтування, наведені у ній, не можуть бути підставою для відводу судді у справі, є суб`єктивним сприйняттям обставин і не свідчать про необ`єктивність або упередженість головуючого судді по суті справи, оскільки доводи заявника є необґрунтованими та зводяться до не погодження з процесуальними рішеннями суду.

Разом із цим, суд звертає увагу, що процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Аналогічної позиції дотримується і Консультативна ради європейських суддів, яка в пункті 57 Висновку №11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень підкреслює, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.

Частиною 2 статті 126 Конституції України визначено гарантії незалежності і недоторканності суддів, згідно з якими вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється, що означає заборону будь-яких дій стосовно суддів незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, установ, організацій, громадян та їх об`єднань, юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків чи схилити їх до винесення неправосудного рішення. Заборона впливу на суддів у будь-який спосіб поширюється на весь час обіймання ними посади судді.

Відтак, заявлений відвід не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 1-19, 36-40, 352-353 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви адвоката Ненади Олега Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про відвід судді Печерського районного суду м. Києва Соколова Олексія Михайловича від участі у розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили негайно після її підписання суддею, заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України за веб-адресою http://court.gov.ua/fair/sud2606.

Суддя В. В. Єрмічова