ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 531/1021/24 Номер провадження 22-ц/814/2818/24Головуючий у 1-й інстанції Герцов О. М. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - Панченка О.О.,

Суддів: Кузнєцової О.Ю., Пікуля В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» на рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 16 травня 2024 року, постановлене під головуванням судді Герцова О.М., повний текст судового рішення виготовлено дати не вказано у справі за позовом адвоката Козленко Тетяни Вікторівни , яка діє в інтересах ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» про стягнення орендної плати за користування земельною ділянкою,-

В С Т А Н О В И В :

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Зміст позовних вимог

У квітні 2024 року адвокат Козленко Т.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 завернулась до суду із вказаним позовом в якому просила стягнути з ТОВ «Агро-Край» на користь ОСОБА_1 орендну плату у розмірі 8398,49 грн., а також інфляційні втрати у розмірі 428,32 грн., а всього 8826,81 грн.

В обґрунтування позову вказувала, що позивач, є власником земельної ділянки площею 2,7964 га, кадастровий номер :00:002:0037, яка розташована на території Федорівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 593022 від 29.12.2002 року.

Відповідно до договору оренди землі №б/н від 02.12.2012, угоди про внесення змін до договору оренди від 01.08.2016 та додаткової угоди від 01.09.2017 до договору оренди землі №б/н від 02.12.2012, земельна ділянка була передана в оренду відповідачу.

Пунктом 4.1 договору та додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі встановлено, що за користування земельною ділянкою установлена орендна плата у розмірі 9% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки. Угодою про внесення змін до договору оренди землі від 01.08.2016 п. 2.4 встановлено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 93916,55 грн, з урахуванням індексів інфляції.

Згідно з пунктом 4.3 договору оренди землі від 02.12.2012 року «Орендна плата сплачується Орендарем Орендодавцю в касі Орендаря шляхом видачі готівкових коштів не рідше 1 разу на рік і не пізніше в строк з 01 вересня до 31 грудня кожного року».

Проте відповідач за 2023 рік орендну плату не сплатив у розмірі, з урахуванням індексу інфляції. Відповідач повинен сплатити 8398,49 грн. орендної плати та індексацію у розмірі 428,32 грн., загальна сума заборгованості складає 8826,81 грн.

Короткий зміст рішення суду перої інстанції

Рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 16 травня 2024 року позовні вимоги адвоката Козленко Тетяни Вікторівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до ТОВ «Агро-Край» про стягнення орендної плати за користування земельною ділянкою, задоволено.

Стягнуто з ТОВ «Агро-Край» на користь ОСОБА_1 заборгованість зі сплати орендної плати за земельну ділянку площею 2,7964 га, кадастровий номер :00:002:0037, в загальному розмірі 8826,81 грн.

Вирішено питання судових витрат.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

З рішенням суду не погодилось ТОВ « Агро-Край» та подало на нього апеляційну скаргу, в якій прохає рішення суду першої інстанції змінити стягнувши орендну плату згідно умов договору оренди за період з 01.01.2023 року по 01.08.2023 року.

В обгрунтування апеляційної скарги вказує, що 02.12.2012 року між ТОВ «Федорівка і К» та ОСОБА_1 був укладений Договір оренди землі, предметом якого є земельна ділянка площею 2,7964 га, кадастровий номер :00:002:0037, розташованої на території Федорівської сільської ради Карлівського району.

01 серпня 2016 року продовжено орендні відносини між Сторонами шляхом укладення Угоди про внесення змін до Договору оренди землі від 02.12.2012 року, якою встановлено строк орендних відносин 7 років з дати укладання додаткової угоди. Договір діє до 01.08.2023. Тобто орендні відносини між Орендарем та Орендодавцем закінчилися 01.08.2023 року. Додатковою угодою № б/н від 01.09.2017 року змінено сторону Орендаря на ТОВ «Агро-Край».

Згідно договірних умов, що склалися між сторонами в результаті орендних відносин Договір оренди землі від 02.12.2012 року (зі змінами) передбачав виплату орендної плати у розмірі 9% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки за рік користування, яка склала 93316,55 грн. Відповідні відомості містились у Державному реєстрі речових прав. 9% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки становить 8398,49 грн. за рік користування земельною ділянкою.

Проте, як вбачається з умов Договору оренди землі від 02.12.2012 року (зі змінами) строк дії Договору до 01.08.2023 року. Тобто вимога Позивача щодо стягнення коштів за цілий календарний рік була безпідставною.

Окрім того, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна встановлено, що 03.08.2023 року зареєстровано право оренди земельної ділянки :00:002:0037 за іншим суб`єктом (Орендрем) та Орендодавцем ОСОБА_1 , тому вимога щодо стягнення коштів орендної плати за 2023 рік в цілому є неправомірною та не може бути задоволена.

11.07.2024 року до Полтавського апеляційного суду засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому представник ОСОБА_1 адвокат Козленко Т.В. просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, Рішення суду першої інстанції залишити без змін.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Відповідно до частини 13 статті 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно вимог частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З огляду на ціну позову та зазначені норми закону, дана справа має розглядатися у письмовому провадженні без повідомлення її учасників.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.

Встановлені обставини справи

З матеріалів справи вбачається, що позивач є власником земельної ділянки площею 2,7964 га, кадастровий номер :00:002:0037 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Полтавської області Полтавського (колишнього Карлівського) району Федорівської сільської ради (за межами населеного пункту).

Земельна ділянка набута позивачем у власність на підставі державного акту на право приватної власності серії Р1 № 593022 від 29.12.2002 року.

Відповідач використовує вказану земельну ділянку згідно договору оренди землі від 02.12.2012, укладеного між ТОВ «Федорівка і К» і ОСОБА_1 , угоди від 01.08.2016 до договору оренди землі від 02.12.2012, укладеної між ОСОБА_1 і ТОВ «Федорівка і К» та додаткової угоди від 01.09.2017 до договору оренди землі від 02.12.2012 року, зареєстрованого від 14 листопада 2012 року за №02406, укладеної між ОСОБА_1 , ТОВ «Федорівка і К» та ТОВ «Агро Край».

Відповідно до п. 2.4 договору оренди землі від 02.12.2012 (в редакції угоди про внесення змін від 01.08.2016) нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 93316,55 грн.

Згідно п. 4.1 вказаного договору оренди землі (зі змінами, внесеними додатковою угодою від 01.08.2017) розмір річної орендної плати за оренду земельної ділянки складає 9 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на момент укладення договору.

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції у відповідності до п. 4.2 договору оренди землі від 02.12.2012 року. Орендна плата сплачується Орендарем Орендодавцю в касі Орендаря шляхом видачі готівкових коштів не рідше 1 разу на рік і не пізніше ніж в строк з 01 вересня до 31 грудня кожного року (п.4.3. договору оренди землі від 02.12.2012 року).

25.01.2024 позивачем на адресу ТОВ «Агро-Край» було направлено лист вимогу про виплату заборгованості з орендної плати за 2023 рік.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що зобов`язання зі сплати оренди за земельну ділянку передбачено умовами договору не виконано, тому наявні підстави для стягнення заборгованості та інфляційних втрат.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для стягнення заборгованості по орендній платі та інфляційних втрат з огляду на наступне.

Застосування норм права, що регулюють спірні правовідносини

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі: є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Положеннями статей 21, 22 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

За нормами ст.24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Орендодавець зобов`язаний, зокрема, передати в користування земельну ділянку у стані, що відповідає умовам договору оренди, орендар - своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.

З огляду на викладене саме на орендаря покладається обов`язок щодо своєчасного та в повному обсязі сплати орендної плати за земельну ділянку, а орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

З наданих до місцевого суду доказів вбачається, що сторонами справи пунктом 4.3 договору оренди землі від 02 грудня 2012 року було узгоджено, що орендна плата сплачується орендарем орендодавцю в касі орендаря шляхом видачі готівкових коштів не рідше 1 разу на рік і не пізніше ніж в строк з 01 вересня до 31 грудня кожного року; в останній рік оренди до закінчення терміну оренди.

Із матеріалів справи вбачається, що п.2 додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 02 грудня 2012 року внесено зміни до п.3.1 договору оренди землі від 02.12.2012р., викладено його в наступній редакції: «Цей договір укладено на 7 (сім) років, з дати укладення додаткової угоди. Договір діє до 01.08.2023р.»

З огляду на дату укладення спірного договору оренди земельної ділянки та додаткової угоди до нього, а також строку його дії та умов виплати орендної плати у річному розмірі, вбачається, що закінчення річного періоду за узгодженими сторонами умовами припадає саме на 01 серпня 2023 року (перший рік з 02 грудня 2012 року по 01 грудня 2013 року, другий рік з 02 грудня 2013 року по 01 грудня 2014 року, третій рік з 02 грудня 2014 року по 01 грудня 2015 року, четвертий рік з 02 грудня 2015 року по 01 грудня 2016 року, п`ятий рік з 02 грудня 2016 року по 01 грудня 2017 року, шостий рік з 02 грудня 2017 року по 01 грудня 2018 року, сьомий рік з 02 грудня 2018 року по 01 грудня 2019 року, восьмий рік з 02 грудня 2019 року по 01 грудня 2020 року, дев`ятий рік з 02 грудня 2020 року по 01 грудня 2021 року, десятий рік з 02 грудня 2021 року по 01 грудня 2022 року, одинадцятий рік з 02 грудня 2022 року по 01 серпня 2023 року), відтак місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку щодо стягнення на користь позивача орендної плати за повний рік.

Варто наголосити, що часткове стягнення орендної плати мало б місце у випадку дострокового розірвання орендних правовідносин між сторонами правочину, однак у справі, що переглядається такі обставини відсутні.

Водночас, у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року в справі № 753/8945/19 (провадження № 61-8829сво21) зроблено висновок, що: «у разі, якщо з`ясувати справжній зміст відповідної умови договору неможливо за допомогою загальних підходів до тлумачення змісту правочину, передбачених у частинах третій та четвертій статті 213 ЦК України, слід застосовувати тлумачення contra proferentem. Contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав). Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. Це правило застосовується не тільки в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. Це правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які «не були індивідуально узгоджені» (not individually negotiated), але також щодо умов, які хоча і були індивідуально узгоджені, проте були включені в договір «під переважним впливом однієї зі сторін» (under the dominant influence of one of the party)».

Contra proferentem має на меті поставити сторону, яка припустила двозначність, в невигідне становище, оскільки саме вона допустила таку двозначність. Сontra proferentem спрямований на охорону обґрунтованих очікувань сторони, яка не мала вибору при укладенні договору (у тому числі при виборі мови і формулювань). Сontra proferentem застосовується у тому випадку, коли очевидно, що лише одна сторона брала участь у процесі вибору відповідних формулювань чи формулюванні тих або інших умов в договорі чи навіть складала проект усього договору або навіть тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. У разі неясності умов договору тлумачення умов договору повинно здійснюватися на користь контрагента сторони, яка підготувала проект договору або запропонувала формулювання відповідної умови. Поки не доведене інше, презюмується, що такою стороною була особа, яка є професіоналом у відповідній сфері, що вимагає спеціальних знань (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2022 року в справі № 613/1436/17, провадження № 61-17583св20).

Враховуючи, що відповідач є стороною, яка займалася підготовкою як проекту договору оренди та додаткових угод до нього, так і спірних умов щодо орендної плати, то колегія суддів зазначає, що тлумачення договору оренди землі та додаткових угод до нього повинно здійснюватися на користь позивача.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як передбачено пунктом 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, який всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідив надані сторонами докази, із дотриманням норм процесуального права, правильно застосував норми матеріального права і ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Апеляційну скаргу ТОВ «Агро-Край» слід залишити без задоволення, а рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 16 травня 2024 року - без змін.

Щодо судових витрат

За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Зважаючи на те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, відсутні підстави для нового розподілу судових витрат в частині судового збору та відсутні підстави для розподілу судових витрат в частині судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» залишити без задоволення.

Рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 16 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 08 жовтня 2024 року.

Головуючий суддя О.О.Панченко

Судді О.Ю. Кузнєцова

В.П. Пікуль