Справа № 212/9026/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: Головуючого судді - Власенко М.Д., за участі секретаря судового засідання - Машошиної Ю.О., розглянувши за відсутності сторін без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Суха Балка про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2024 року адвокат Яводчак О.В., що діє в інтересах позивача звернувся до суду із вказаним позовом до Приватного акціонерного товариства Суха Балка (далі ПрАТ Суха Балка), в обґрунтування якого вказав, що позивач протягом тривалого часу працював на підприємства відповідача. У зв`язку з шкідливими умовами праці Позивач з вини відповідача отримав наступне хронічне професійне захворювання за діагнозом: хронічне обструктивне захворювання легень, група В (пиловий бронхіт другої стадії, емфізема легень другої стадії). Легенева недостатність другого ступеня (GOLD II). Висновком МСЕК від 27 серпня 2024 року позивачу первинно було встановлено 30 % втрати професійної працездатності та ІІІ групу інвалідності безстроково. У зв`язку з отриманням хронічних професійних захворювань порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки позивача, останній позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, постійно відчуває загальну слабкість, задишку при незначному фізичному навантаженні, кашель з слизовим мокротинням, яке відходить вранці. Тривалий процес лікування позбавляв позивача можливості вести повноцінний спосіб життя. З моменту отримання хронічних професійних захворювань, позивач постійно відчуває фізичні страждання та біль, обґрунтовані важкістю самопочуття та особливостями лікування. Позивач, внаслідок отриманого хронічного професійного захворювання, що супроводжується значною втратою працездатності, систематичною необхідністю отримання медичної допомоги, постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Позивач вважає, що ушкодження його здоров`я виникло внаслідок неналежного виконання відповідачем вимог законодавства щодо створення та підтримання безпечних умов праці, що спричинило виникнення у позивача хронічних професійних захворювань. У зв`язку із отриманими професійними захворюваннями йому заподіяна моральна шкода, розмір якої позивач оцінює в 177 500 грн., яку просив стягнути з відповідача, а також покласти на відповідача судові витрати.

Ухвалою суду від 16 вересня 2024 року судом відкрито провадження у справі та призначене розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Представник відповідача адвокат Заклецький В.В. скористався правом надання відзиву в якому позовні вимоги не визнав, вважав їх необгрунтованими та вказав, що робота на гірничодобувному підприємстві обумовлена наявністю шкідливих виробничих факторів, усунути які неможливо з об`єктивних причин, порядок та вимоги щодо роботи в шкідливих умовах регламентовані законодавчо і компенсуються пільгами. При укладенні з ПрАТ Суха Балка трудового договору, позивача було ознайомлено з умовами праці, наявністю на робочому місці небезпечних і шкідливих виробничих факторів та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовам відповідно до чинного законодавства, при цьому позивач свідомо приймав наявні умови праці і усвідомлював можливість нанесення шкоди його здоров`ю. Тривалість роботи працівника у шкідливих умовах праці збільшує ризик професійного захворювання, і це залежить від самого працівника, оскільки лише він сам несе відповідальність за наслідки свого вибору. Також ПрАТ Суха Балка надавало позивачу встановлені чинним законодавством і колективними договорами пільги і компенсації, зокрема, оплату праці у підвищеному розмірі, додаткові відпустки, профілактичне харчування, перераховував до Пенсійного фонду кошти для забезпечення виплати пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 тощо. Відповідач не приховував важкість та шкідливість технологічного процесу, технології виробництва не порушував. Більше того, на ПрАТ Суха Балка відповідно до вимог законодавства, повсякчас застосовуються заходи щодо полегшення і оздоровлення умов праці працівників шляхом впровадження прогресивних технологій, досягнень науки і техніки. Згідно Окремої думки членів комісії з розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання ОСОБА_1 , ПрАТ Суха Балка, як роботодавець не винне у виникненні професійного захворювання ОСОБА_1 , умови праці у яких він працював не створювались підприємством, а є наслідком недосконалості технології розробки корисних копалин підземним способом. Крім того, законодавчо допускається робота в умовах перевищення гігієнічних нормативів виробничого середовища за умови застосування засобів індивідуального та колективного захису, чим на протязі всього робочого часу забезпечувався ОСОБА_1 , тому ймовірною причиною професійного захворювання позивача є незастосування ним у процесі виконання трудових обов`язків засобів захисту, не зважаючи на забезпечення ними у повному обсязі. Жодних заяв про відмову від дорученої роботи у зв`язку із небезпекою для здоров`я або розірвання трудового договору за власним бажанням у зв`язку із невиконанням підприємством законодавства про охорону праці від ОСОБА_1 не надходило. Надана позивачем довідка МСЕК про встановлення ступеня втрати професійної працездатності, котра надана при первинному огляді, не містить відомостей стосовно перенесення позивачем моральних страждань. Посилання позивача на душевні страждання та переживання не підтверджуються жодними належними доказами, наприклад, висновком експерта в галузі психології. Позивач втратив працездатність частково, тому здатність до самообслуговування він має, не потребує стороннього догляду чи допомоги, що вказує на те, щоо професійні захворювання не призвели до тяжких наслідків для позивача, котрі змінили його життя та тягли за собою немайнові втрати. Крім того, моральна шкода у зазначеній позивачем сумі у 177500 грн. не доведена, необґрунтованою, завищеною та такою, що не відповідає принципам розумності та справедливості. Враховуючи викладене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі та покласти на позивача судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач працював з 18 березня 2013 року по 12 червня 2013 року на посаді майстра гірничого підземного ТОВ ТОВ Криворіжшахтобуд, 31 жовтня 2014 року звільнений по переводу у ПАТ Євраз Суха Балка, з 01 листопада 2014 року по 10 листопада 2015 року на порсаді гірничого майстра шахтобудівельного управління ПАТ Євраз Суха Балка, з 19 листопада 2015 року по 10 червня 2016 року на посаді підземного гірника очисного вибою шахти імені Фрунзе ПАТ Євраз Суха Балка, з 24 червня 2016 року по 12 липня 2022 року на посаді гірничого майстра шахти імені Фрунзе ПрАТ Суха Балка. 12 липня 2022 року звільнений за власним бажанням по виходу на пенсію за віком згідно ст.38 КЗпП, що підтверджується копією трудової книжки позивача (а.с.11 зворот, 12-13).

Медичним висновком ЛЕК спеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я Державної установи Український науково-дослідний інститут промислової медицини № 707 від 02 травня 2024 року позивачу встановлено професійне захворювання: хронічне обструктивне захворювання легень, група В (пиловий бронхіт другої стадії, емфізема легень другої стадії). Легенева недостатність другого ступеня (GOLD II) (а.с.26-27).

Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від 31 травня2024 року (за формою П-4), проведеного на ПрАТ Суха Балка, встановлено обставини виникнення хронічного професійного захворювання позивача, а саме: працюючи на шахті імені Фрунзе підземним майстром гірничим з 24 червня 2016 року по 12 липня 2022 року ОСОБА_1 , контролював виконання робіт працівниками, відвідував робочі місця, перевіряв справність машин та обладнання, забезпечував безпечну організацію робіт на дільниці у зміні в підземних умовах. Внаслідок недосконалості технології підземного видобутку руди, мавших місце порушень у роботі систем вентиляції, пилоподавлення та режимів експлуатації гірничошахтного устаткування. підпадав під вплив аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони, концентрація якого перевищувала гранично допустиму. Згідно з медичним висновком лікарсько-експертної комісії Державної установи Українського науково-дослідного інституту промислової медицини від 02 травня 2024 року № 707 підставою для встановлення професійних захворювань, також послужив профмаршрут: з 28.10.1996 року по 20.10.1998 року - учень кріпильника, кріпильник, шахта Октябрьська Об`єднання Кривбасруда; з 20.10.1998 року по 16.11.2005 року, з 18.12.2007 року по 28.03.2009 року - гірничий майстер шахта Октябрьська ВАТ КЗРК; з 15.10.2009 року по 04.02.2013 року - гірничий майстер, шахта Гвардійська ВАТ КЗРК; з 18.03.2013 року по 12.06.2013 року, з 12.06.2013 року по 31.10.2014 року - гірничий майстер ТОВ Криворіжшахтобуд; з 01.11.2014 року по 10.11.2015 року - гірничий майстер, ШБУ ПАТ ЄВРАЗ СУХА БАЛКА; з 19.11.2015 року по 10.06.2016 року - гірник очисного забою шахти імені Фрунзе ПАТ ЄВРАЗ СУХА БАЛКА (а.с.14-15).

З пункту 18 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від 31 травня 2024 року (за формою П-4), вбачається, що причиною виникнення хронічного професійного захворювання є важкість праці: пил переважно фіброгенної дії: концентрація кремнію діоксиду кристалічного за вмісту в пилу від 10 до 70 % в повітрі робочої зони перевищувала гранично-допустиму в 1,1 рази згідно з «Гігієнічними регламентіами хімічних речовин у повітрі робочої зони», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 14.07.2020 року № 1596 і складала 2.2 мг/м3 при ГДК 210 мг/м3.

Згідно Окремої думки членів комісії з розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання ОСОБА_1 , ПрАТ Суха Балка, як роботодавець не винне у виникненні професійного захворювання у ОСОБА_1 мотивуючи це тим, що умови праці, у яких працював робітник не створювались керівництвом шахти імені Фрунзе ПрАТ Суха Балка, а є наслідком недосконалості технології розробки корисних копалин підземних способом. Крім того, законодавчо допускається робота в умовах перевищення гігієнічних нормативів виробничого середовища за умови застосування засобів індивідуального та колективного захисту. ОСОБА_1 на протязі всього часу роботи своєчасно забезпечувався тими захисними півмасками фільтруючими, ефективність очистки повітря від пилу яких становить 99,9 %. Також усе гірниче обладнання, яке в процесі роботи утворює пил, обладнується пилоподавляючими та пиловловлюючими пристроями. Тому за умови постійного використання ЗІЗ шкідливий вплив пилу з вмістом кремнію діоксиду кристалічного від 10% до 70% на ОСОБА_1 не відбувався (а.с.16).

Згідно довідки МСЕК від 27 серпня 2024 року позивачу первинно встановлено 30 % втрати працездатності по ХОЗЛ та ІІІ групу інвалідності з 12 серпня 2024 року безстроково. Позивачу протипоказана важка фізична праця в умовах виробничого пилу. Рекомендовано спостереження у сімейного лікаря та є потреба у санаторно-курортному лікуванні (а.с.17).

У зв`язку з отриманим професійним захворюванням позивач неодноразово звертався до закладів медичного лікування, що підтверджується наявним в матеріалах справи виписками із медичної карти стаціонарного хворого та виписними епікризами (а.с.28-37).

Статтею 3 Конституції України передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Частина 4 статті 43, частина 1 статті 46 Конституції України передбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 153 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці.

Згідно частин 1, 3 ст.3 Закону України Про охорону праці, роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Згідно ст.173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Так, відповідно до ч.2 ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Статтею 2371 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Виходячи з наведених вимог закону, позицію представника відповідача щодо відсутності підстав для покладення на підприємство відповідальності за завдану шкоду, оскільки відсутня вина підприємства в її заподіянні, суд вважає такою, що не відповідає вимогам закону, оскільки між сторонами склалися трудові правовідносини. При цьому, професійні захворювання отримані позивачем під час виконання ним трудових обов`язків, а отже наявні у зв`язку з цим всі підстави, передбачені ст.2371 КЗпП України, для відшкодування моральної шкоди.

У зв`язку з тим, що відповідно до положень ст. 2371 КЗпП України відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок ушкодженням його здоров`я через виникнення у нього професійних захворювань, спричинених негативними виробничими факторами, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд дійшов висновку про необхідність відшкодування позивачу моральної шкоди за рахунок відповідача.

Зупиненням, а в подальшому й скасуванням права громадян, що потерпіли від нещасних випадків на виробництві, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 2371 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

Відповідно до ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

Як зазначено в п. 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року по справі № 1-9/2004 ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, спричинюють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в своїй постанові від 15 червня 2020 року у справі № 212/3137/17-ц зазначив, що невиконання роботодавцем обов`язку по забезпеченню безпечних і здорових умов праці, яке мало наслідком виникнення у позивача професійного захворювання, втрати працездатності й встановлення інвалідності, є підставою для відшкодування роботодавцем (його правонаступником) заподіяної працівнику моральної шкоди.

Вирішуючи питання про покладення відповідальності за завдану позивачу моральну шкоду на відповідача, суд виходить з того, що професійне захворювання виникли у позивача у зв`язку з його тривалою протягом 9 років роботою на підприємстві відповідача у шкідливих умовах праці, що підтверджується дослідженими судом доказами.

Судом встановлено, що через тривалу працю у шкідливих умовах на підприємстві відповідача позивачу встановлено хронічне професійне захворювання, яке призвело до втрати працездатності у розмірі 30 % та ІІІ групу інвалідності безстроково, внаслідок чого у позивача порушено звичний спосіб життя.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, § 62, ЄСПЛ від 12 липня 2007 року).

Слід зазначити, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає, і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Cуд враховує тривалий період роботи позивача в шкідливих умовах на підприємстві відповідача протягом більше 9 років, характер отриманих професійних захворювань у їх сукупності, відсоток втрати позивачем професійної працездатності, стан здоров`я, тяжкість та невідворотність вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках, і вважає необхідним, розумним та достатнім визначити розмір компенсації в сумі 120 000 грн., що буде відповідати розміру заподіяної моральної шкоди.

Щодо вимог позивача про стягнення моральної шкоди у розмірі 177 500 грн., то суд приходить висновку, що така сума належним чином не вмотивована, є значно завищеною і не відповідає тяжкості та характеру завданої позивачеві моральної шкоди.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 1211,20 грн., оскільки позивач при зверненні до суду був звільнений від його сплати.

Керуючись ст.ст.153, 2371 КЗпП України, Законом України Про охорону праці, ст.ст.3, 12, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Суха Балка про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Суха Балка на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 120 000 (сто двадцять тисяч) гривень без утримання податку з доходу фізичних осіб.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Суха Балка на користь держави судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

В задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство Суха Балка, , місцезнаходження: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Конституційна, буд. 5.

Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, повний текст рішення складено та підписано 17 жовтня 2024 року.

Суддя: М.Д. Власенко