справа № 274/6483/24
провадження № 2-о/0274/180/24
Рішення

Іменем України

15.10.2024 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: судді Вдовиченко Т.М., з участю секретаря судового засідання Рудич М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві Житомирської області в порядку окремого провадження, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3 , приватний нотаріус Хмельницького районного нотаріального округу Шаповал Лариса Віталіївна про встановлення факту родинних відносин -

встановив :

12.08.2024 ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Шуліки-Гінкулової А.Г., звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Житомир і загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Роботине Пологівського району Запорізької області, є його рідним братом.

Вимоги заяви обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у с.Роботине Пологівського району Запорізької області загинув його брат - ОСОБА_5 . Заявник як рідний брат померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 звернувся до приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Шаповал Л.В. з заявою про прийняття спадщини, однак під час оформлення документів з`ясувалося, що неможливо встановити родинні відносини між померлим ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , через відсутність необхідних документів, які встановлюють факт родинних відносин. В зв`язку з цим заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано звернутись до суду.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 14.08.2024 відкрито окреме провадження у справі ( а.с. 29-30).

Представник заявника - ОСОБА_6 24.09.2024 року на адресу суду скерувала заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності заявника.

23.09.2024 року в судовому засіданні заявник та його представник вимоги заяви підтримали з відстав зазначених в ній. Заявник додатково суду пояснив, що в нього, окрім покійного брата, ще є сестра, в них всіх прізвища написані по різному. Він претендує на спадщину після смерті брата, у вигляді мотоцикла.

Заінтересована особа ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явилася, в поданій 23.08.2024 на адресу суду заяві просила розглянути справу в її відсутності. Додатково зазначила, що не заперечує проти задоволення заяви ОСОБА_1 , оскільки її чоловік ОСОБА_5 та ОСОБА_1 дійсно були рідними братами і мали спільну матір - ОСОБА_7 ( а.с. 34).

Приватний нотаріус Хмельницького районного нотаріального округу Шаповал Л.В. в судове засідання не з`явилася, згідно заяви від 24.09.2024 року просить розгляд справи провести за її відсутності.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , суду пояснила, що заявник та ОСОБА_5 є її братами по матері. В її свідоцтві про народження дівоче прізвище також написано як " ОСОБА_9 ". В них одна мати, а батьки різні, вони з ОСОБА_10 жили спочатку у її баби, а потім в інтернаті, ОСОБА_11 народився, коли мати відбувала покарання в тюрмі, потім він був в інтернаті, а коли їй виповнилося 18 років, то вона почала забирати ОСОБА_11 до себе. Денис поїхав навчатися в Хмельницьку область, там одружився. Вона на спадщину після смерті брата не претендує.

Свідок ОСОБА_12 вказав, що ОСОБА_4 був його другом з дитинства. Денис жив у бабусі сестри ОСОБА_13 , а його будинок знаходиться поруч, вони росли разом, товаришували. ОСОБА_11 їх брат, ОСОБА_10 з ОСОБА_13 забирали його до себе на вихідні, оскільки ОСОБА_11 жив в інтернаті. З ОСОБА_10 він спілкувався постійно. ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 рідні по матері, в них різні батьки.

Суд, вислухавши пояснення заявника та його представника, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у с.Роботине Пологівського району Запорізької області загинув ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 30.10.2023 (а.с. 12).

Згідно лікарського свідоцтва про смерть №7131 від 23.10.2023, Довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти україни №237 від 30.01.2024 та Витягу з протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії 11 Регіональної військово-лікарської комісії протокол №495 від 09.02.2024 ОСОБА_5 загинув в зоні проведення бойових дій в с.Роботине Пологівського району Запорізької області, під час здійснення заходів з національної безпеки і оборони (а.с.13-15).

05.08.2024 ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Шаповал Л.В. з проханням видати Свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті брата ОСОБА_5 . Постановою нотаріуса №265/02-31 від 05.08.2024 ОСОБА_1 відмовлено у видачі Свідоцтво про право на спадщину за законом, в зв`язку з тим, що неможливо встановити факт родинних відносин між померлим ОСОБА_5 та ОСОБА_1 (а.с.24).

Згідно копії матеріалів спадкової справи, витребуваної судом, встановлено, що до приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Шаповал Л.В. із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , 1987 р.н. звернулася ОСОБА_2 ( дружина) та ОСОБА_1 ( брат).

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України №9 від 29.12.2023 про державну реєстрацію народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьками записані ОСОБА_14 та ОСОБА_7 , при цьому відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України (а.с.9).

Згідно Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України №4 від 13.07.2024 ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (сестри заявника), та копії свідоцтва про народження, її батьками записані ОСОБА_16 та ОСОБА_7 . Відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України (а.с.10,19).

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України №7 від 04.07.2024 про державну реєстрацію народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , його батьками записані ОСОБА_17 та ОСОБА_7 . Відомості про батька записані відповідно до ч.й ст. 135 СК України (а.с.8).

Матір заявника - ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_9 у м. Бердичів Житомирської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 16.06.2016 серії НОМЕР_2 (а.с.11).

Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 22.01.2024 року, яке набрало законної сиди 22.02.2024 року встановлено факт, що ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Житомир і помер ІНФОРМАЦІЯ_2 роду в с. Роботине Пологівського району Запорізької області, є сином ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 в м. Бердичів Житомирської області (а.с.16). Як вбачається з довідки ДВЖРЕП-1 №59 від 02.09.2024, виданої на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 склад його сім`ї: мати - ОСОБА_7 , сестра - ОСОБА_15 (а.с.18).

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Норми ст. 13 ЦПК України вказують, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За нормами п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає, у тому числі, справи про встановлення фактів, а саме: родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими та електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За змістом ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Стаття 78 ЦПК України встановлює вимоги, згідно яких доказ вважається допустимим. При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Статтею 318 ЦПК України передбачено, що у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. Отже, суд може встановити юридичний факт у тому разі, коли особою вчинено всі можливі заходи по отриманню необхідних документів, і виключно за наявності об`єктивних причин, які не залежать від волі особи, що обумовлюють неможливість отримання документу на підтвердження юридичного факту.

Згідно п. 4.2, Глава 10, Розділ 2, «Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затверджений та зареєстрований Міністерством юстиції України від 22.02.2012 р.: «Доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин.»

Згідно п. 2 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Згідно п.7 постанови ПВСУ N5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Враховуючи викладене, керуючись конституційним принципом верховенства права, оцінивши всебічно, повно та об`єктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, забезпечуючи права людини і основоположні свободи сторін, враховуючи принципи справедливості та неупередженості, суд дійшов до висновку про те, що встановлення факту родинних відносин необхідно заявнику для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом та належного оформлення права власності на спадкове майно, тому суд вважає що заява підлягає задоволенню.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, не можна тлумачити як таке, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, а може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року, SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.13,76-81,89,258,263-265,273,294, 315,354 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3 , приватний нотаріус Хмельницького районного нотаріального округу Шаповал Лариса Віталіївна про встановлення факту родинних відносин - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Житомир і загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Роботине Пологівського району Запорізької області, є рідним братом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , уродженця м. Бердичева Житомирської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Т.М.Вдовиченко