Справа № 161/6086/23 Головуючий у 1 інстанції: Ковтуненко В. В.
Провадження № 22-ц/802/358/24 Доповідач: Бовчалюк З. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Бовчалюк З.А.,

суддів - Здрилюк О.І., Карпук А.К.,

з участю секретаря судового засідання Власюк О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 лютого 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Позивач АТ «СК «Інго» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів .

Позов мотивує тим, що між TOB «ОТП Лізинг» та Акціонерним товариством «СК «Інго» була укладена Генеральна угода страхування засобу наземного транспорту № 250598470.14, за яким застраховано транспортний засіб - «Fiat», державний № НОМЕР_1 .

В період дії угоди страхування, 14.01.2022 року в м. Луцьк на перехресті вулиць Глушець- Паркова, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Fiat», державний № НОМЕР_1 (власник - TOB «ОТП Лізинг», водій - ОСОБА_3 ) та «Volkswagen», державний № НОМЕР_2 (водій - ОСОБА_1 , далі за текстом - Відповідач).

Згідно з постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.02.2022 року № 161/1117/22, ДТП сталася внаслідок порушення відповідачем Правил Дорожнього Руху України.

Тобто, відповідно до матеріалів справи, винним в скоєнні ДТП є відповідач.

Між TOB «ОТП Лізинг» та позивачем була укладена Додаткова угода № 7, за якою за умови відсутності заяви на виплату страхового відшкодування, всі виплати за страховими випадками перераховуються на розрахунковий рахунок TOB «ОТП Лізинг». Оскільки даний випадок є страховим, за угодою страхування № 250598470.14, позивачем були здійснені дії по встановленню всіх обставин події, визначенню розміру збитку та виплаті страхового відшкодування.

Позивач, на підставі зібраних документів по справі, враховуючи умови договору страхування, здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 11709.90 грн. Цей факт підтверджується страховим актом № 4664435 та платіжним дорученням № 4778 (копії додаються).

Розмір страхового відшкодування визначався на підставі Рахунку СТО № Сч- від 17 січня 2022 року та рахунку-акта виконаних робіт № ВІ-Т- від 03.02.2022 (копії додаються). Згідно цього Рахунку, вартість ремонту автомобіля «Fiat», державний № НОМЕР_1 становила 11709,90 грн. Виплата страхового відшкодування визначалась за договором страхування.

Виплата страхового відшкодування була здійснена на рахунок страхувальника, оскільки останній самостійно оплатив ремонт застрахованого автомобіля.

Враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП не була застрахована до позивача перейшло право вимоги, яке потерпілий має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Просить суд стягнути з відповідача страхове відшкодування у розмірі 11709, 90 гривень та витрати на оплату судового збору.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 лютого 2024 року позов задоволено.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «СК «Інго» 11 709,90 гривень виплаченого страхового відшкодування.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «СК «Інго» понесені і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 684,00 гривень.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач, в інтересах якого діє його представник, подав апеляційну скаргу в якій, покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Сторони по справі, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились.

Колегія суддів вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності учасників справи відповідно до вимог ст. 372 ЦПК України, оскільки їх неявка в судове засідання апеляційної інстанції не перешкоджає розгляду справи та причини неявки учасників справи суд апеляційної інстанції визнає неповажними.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи фіксування судового засідання у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України не здійснюється.

За змістом ч. ч. 4 та 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Датою прийняття постанови у цій справі є 16 жовтня 2024 року - дата складення повного судового рішення.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а рішення суду першої інстанції зміні.

Відповідно до вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України).

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку ( ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Постановою Луцького міськрайонного суду від 07 лютого 2022 року констатовано, що ОСОБА_1 14 січня 2022 року о 09 год. 50 хв. в м. Луцьк на перехресті вулиць Глушець-Паркова керував автомобілем Volkswagen Passat CC, номерний знак НОМЕР_2 , не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем Fiat Doblo, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , який зупинився попереду. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

В рамках генеральної угоди № 250598470.14 від 25 грудня 2014 року, укладеної між ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» та ТзОВ «ОТП Лізинг», було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Фіат Добло», державний номерний знак НОМЕР_1 .

АТ «Страхова компанія «Інго», за заявою ТзОВ «ОТП Лізинг» було виплачено на користь останнього страхове відшкодування в сумі 11 709,90 гривень.

Розмір страхового відшкодування визначався на підставі рахунку СТО № Сч- від 17 січня 2022 року та рахунку-акта виконаних робіт № ВІ-Т- від 03.02.2022. Згідно цього рахунку, вартість ремонту автомобіля «Fiat», державний № НОМЕР_1 становила 11709,90 грн.

Між сторонами виникли правовідносини щодо стягнення виплаченого страхового відшкодування.

За правилами частин 1, 2 статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до вимог частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статей 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.

Такими нормами закону є, зокрема норми статті 27 Закону України «Про страхування», відповідно до якої до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника.

Таким чином, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок з відшкодування шкоди не виконала.

Відповідно до статті 1 Закону України від 7 березня 1996 року N 85/96-ВР «Про страхування» (далі - Закон N 85/96-ВР) страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За змістом статті 29 Закону України від 1 липня 2004 року N 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон N 1961-IV) у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством.

Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (частина 1 статті 1191 ЦК України).

Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків (п. 36.4 ст. 36 Закону №1961-IV).

Водночас згідно з положеннями пункту 38.2.1 статті 38 Закону №1961-IV страхувальник після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Регрес - це право, що виникає у особи внаслідок платежу. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу.

Таким чином, регрес, це нове право що виникає у особи внаслідок здійснення платежу. Право регресу, це право зворотної вимоги страховика до регресату, через те що страховик виконав обов`язок за страховим зобов`язанням.

Статтею 15 ЦПК України передбачено, що кожна особа має в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначено в частині другій статті 16 ЦК України.

За змістом наведених норм права можна зробити висновок про те, що страховик, який виплатив страхове відшкодування, має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування.

Наведене узгоджується з правовим висновком, викладеним в постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року по справі № 701/167/18-ц.

Оскільки, як встановлено судом першої інстанції та не заперечувалось стороною відповідача, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 , як особи яка спричинила шкоду, не була застрахована та АТ «СК «Інго» виплатило потерпілій стороні спричинену шкоду, тому до позивача перейшло право вимоги повернення виплаченого страхового відшкодування саме з відповідача по справі.

Однак відповідач не погоджується з сумою матеріального збитку, вказуючи що така сума є необґрунтованою та завищеною.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи з принципу диспозитивності, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Оскільки відповідач заперечував, щодо визначеного судом суми матеріального збитку, який підлягає стягненню з відповідача на користь страхової компанії, суд вважав за необхідне з`ясувати в експерта, яка вартість матеріального збитку (шкоди), завданого власнику транспортного засобу Fiat Doblo, номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок ДТП, яка трапилась 14 січня 2022 року, станом на 14 січня 2022 року та на дату проведення судової експертизи та яка вартість відновлювального ремонту після ДТП транспортного засобу Fiat Doblo, номерний знак НОМЕР_1 станом на 14 січня 2022 року та на дату проведення експертизи.

Відповідно до висновку експерта від 29 серпня 2024 року № СЕ-19/103-24/5894-АВ вартість матеріального збитку (шкоди), завданого власнику транспортного засобу Fiat Doblo, номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок ДТП, яка трапилася 14 січня 2022 року становить 21615,66 грн. Вартість матеріального збитку (шкоди), завданого власнику транспортного засобу Fiat Doblo, номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок ДТП, станом на момент проведення експертизи, а саме 29.08.2024 року становить 39848,42 грн. Вартість відновлювального ремонту після ДТП транспортного засобу Fiat Doblo, номерний знак НОМЕР_1 , яка трапилася 14 січня 2022 року становить 10807,83 грн. Вартість відновлювального ремонту після ДТП транспортного засобу Fiat Doblo номерний знак НОМЕР_1 , станом на момент проведення експертизи, а саме 29 вересня 2024 року становить 19924,21 гривень.

Даний висновок експерта ні позивачем, ні відповідачем не заперечувався, та не спростовувався.

Висновок експертного автотоварознавчого дослідження матеріальних збитків автомобіля складений у відповідності до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року та на підставі ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність Україні».

Таким чином, відповідно до висновку експерта від 29 серпня 2024 року, вартість відновлювального ремонту після ДТП транспортного засобу Fiat Doblo, номерний знак НОМЕР_1 , яка трапилася 14 січня 2022 року становить 10807,83 грн, а тому саме така сума підлягає стягненню з відповідача на користь страхової компанії в порядку регресу.

Відповідно до статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване в даній справі рішення, в частині вирішення позовних вимог та розподілу судових витрат, підлягає зміні.

Відповідно до вимог частини 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, то судовий збір в розмірі 2477,06 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 92,29 % від заявленої суми, та судовий збір за подання апеляції в розмірі 310, 40 гривень підлягає стягненню з позивача на користь відповідача, відповідно до розміру задоволених вимог апеляційної скарги, що становить 7, 71 %.

Керуючись ст. 268 367, 368, 374 ч. 1 п. 2, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України ,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 лютого 2024 року, змінити, виклавши резолютивну частину в наступній редакції:

Стягнути з ОСОБА_1 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного Товариства «Страхова компанія «Інго» () - 10807,83 гривень виплаченого страхового відшкодування.

Стягнути з ОСОБА_1 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного Товариства «Страхова компанія «Інго» () 2477,06 гривень судового збору за подання позовної заяви.

Стягнути з Акціонерного Товариства «Страхова компанія «Інго» () на користь ОСОБА_1 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_3 ) судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 310, 40 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий-суддя:

Судді: