РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2024 року

м. Рівне

Справа № 555/1946/23

Провадження № 22-ц/4815/788/24

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя: Боймиструк С.В.,

судді: Гордійчук С.О., Ковальчук Н.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія", від імені якої діє адвокат Овчаренко Руслан Вячеславович, на рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 18 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" про стягнення пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат за несвоєчасну виплату страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулись із позовом до приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" про стягнення пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат за несвоєчасну виплату страхового відшкодування.

В обґрунтування позову зазначалось, що рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 27 лютого 2023 року у справі № 555/1734/21 позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «УПСК» про відшкодування шкоди та стягнення страхового відшкодування було задоволено повністю та стягнено з ПрАТ «УПСК»:

на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч гривень) 00 копійок; пеню у розмірі 1056 (однієї тисячі п`ятдесяти шести) гривень 16 копійок; три відсотки річних у розмірі 196 (сто дев`яносто шість) гривень 03 копійок; інфляційні витрати у розмірі 195 (сто дев`яносто п`ять) гривень 12 копійок; витрати на правову допомогу у розмірі 3 000 (три тисячі) грн.

на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 19 550 (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят) гривень 00 копійок; пеню у розмірі 1376 (однієї тисячі триста сімдесят шість) гривень 53 копійки: три відсотки річних у розмірі 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень 49 копійок; інфляційні витрати у розмірі 254 (двісті п`ятдесят чотири) гривні 31 копійку; витрати на правову допомогу у розмірі 3 000 (три тисячі) грн.

на користь ОСОБА_3 страхове відшкодування у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч гривень) 00 копійок; пеню у розмірі 1056 (однієї тисячі п`ятдесяти шести) гривень 16 копійок; три відсотки річних у розмірі 196 (сто дев`яносто шість) гривень 03 копійок; інфляційні витрати у розмірі 195 (сто дев`яносто п`яти) гривень 12 копійок; витрати на правову допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) грн.

на користь ОСОБА_4 страхове відшкодування у розмірі 195 000 (сто дев`яносто п`ять тисяч) 00 копійок; пеню у розмірі 13 730 (тринадцять тисяч сімсот тридцять) гривень 14 копійок; три відсотки річних у розмірі 2 548 (дві тисячі п`ятсот сорок вісім) гривень 36 копійок; інфляційні витрати у розмірі 2 536 (дві тисячі п`ятсот тридцять шість) гривень 55 копійок.

18 липня 2023 року Рівненський апеляційний суд залишив апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «УПСК» на рішення Березнівського районного суду Рівненської області без задоволення, а рішення Рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 27 лютого 2023 року у справі № 555/1734/21 - без змін.

16 серпня 2023 року на банківський рахунок представника позивачів за довіреністю надійшли грошові кошти (страхове відшкодування, штрафні санкцій та витрати на правову допомогу) у розмірі 277 146, 00 грн., з них: 244 550, 00 грн. страхове відшкодування; 23 596, 00 грн. штрафні санкції (пеня, три відсотки річних та інфляційні втрати) та 9000, 00 грн. витрати на правову допомогу.

Штрафні санкції нараховувалися та були стягнені з ПрАТ "УПСК" відповідно до рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 27 лютого 2023 року у справі №555/1734/21 за період від 11 червня 2021 року по 16 листопада 2021 року.

Враховуючи, що страхова виплата надійшла 16 серпня 2023 року, то просила стягнути з відповідача пеню, 3% річних, інфляційні втрати за період з 17 листопада 2021 року по 16 серпня 2023 року, тобто такий, що не був охоплений судовим рішенням у справі №555/1734/21, на користь кожного позивача, а саме:

ОСОБА_1 16202,49 грн., з яких: пеня - 10556,30 грн., відсотки річні - 786,58 грн., інфляційні втрати 4859,61 грн.

ОСОБА_3 16202,49 грн., з яких: пеня - 10556,30 грн., відсотки річні - 786,58 грн., інфляційні втрати 4859,61 грн.

ОСОБА_2 21117,25 грн., з яких: пеня 13758,38 грн., відсотки річні 1025,17 грн., інфляційні втрати 6333,70 грн.

ОСОБА_4 210632,99 грн., з яких: пеня 137231,92 грн., відсотки річні 10225,48 грн., інфляційні втрати 63174,99 грн.

Рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 18 квітня 2024 року позов задоволено.

1. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_1 пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 10 556 гривень 30 копійок, три відсотки річних у розмірі 786 гривень 58 копійок, інфляційні витрати у розмірі 4859 гривень 61 копійка, а всього 16 202 гривні 49 копійок.

2. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 5 500 гривень 00 копійок.

3. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_2 пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 13 758 гривень 38 копійок, три відсотки річних у розмірі 1 025 гривень 17 копійок, інфляційні витрати у розмірі 6 333 гривні 70 копійок, а всього 21 117 гривень 25 копійок.

4. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 5 500 гривень 00 копійок.

5. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_3 пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 10 556 гривень 30 копійок, три відсотки річних у розмірі 786 гривень 58 копійок, інфляційні витрати у розмірі 4859 гривень 61 копійка, а всього 16 202 гривні 49 копійок.

6. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 5 500 гривень 00 копійок.

7. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_4 пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 137 231 гривня 92 копійки, три відсотки річних у розмірі 10 225 гривень 48 копійок, інфляційні витрати у розмірі 63 174 гривні 99 копійок, а всього 210 632 гривні 99 копійок.

8. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_4 понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 5 500 (п`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.

У поданій апеляційній скарзі Приватне акціонерне товариство "Українська пожежно-страхова компанія", від імені якої діє адвокат Овчаренко Р.В., вважає рішення суду таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, за недоведеності обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що суд першої інстанції не застосував до спірних правовідносин положення абзацу 4 пункту 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (Закон №1961-IV), оскільки у діях страховика відсутня вина у простроченні виплати страхового відшкодування, що не передбачає застосування штрафних санкцій. Користуючись нормою абзацу 4 пункту 36.2 ст. 36 Закон у №1961-IV страховик припинив перебіг строку для прийняття рішення щодо виплати страхового відшкодування, а тому такий строк розпочався з моменту набрання законної сили (18 липня 2023 року) рішення у справі №555/1734/21. В період з 17 листопада 2021 року по 18 липня 2023 року між позивачами та ПРАТ "УПСК" не існувало боргових зобов`язань.

Про розв`язання спірних правовідносин таким чином зазначалося в постановах ВС від 21.04.2022 р. у справі №447/2222/20; від 15.08.2023 р. у справі №513/730/21; від 22.12.2023 р. у справі №345/3049/22.

Вказав, що день фактичної виплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та 3% річних.

Навів власний розрахунок за період з 18 липня 2023 року по 15 серпня 2023 року.

Також апелянт зазначає, що строк стягнення неустойки обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, однак такі доводи місцевий суд проігнорував.

До цього навів власний розрахунок пені за період з 15 серпня 2022 року по 15 серпня 2023 року, врахувавши дату звернення з позовом (8 вересня 2023 року) та дату виконання рішення у справі №555/1734/21 (16 серпня 2023 року).

Звернув увагу, що позивачі не сплачували судовий збір.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 адвокат Скочиляс І.М. заперечує доводи наведені апелянтом.

Зазначає, що у даній справі слід виходити з презумпції вини власника джерела підвищеної небезпеки, а також з того, що строк розгляду страхової справи не може перевищувати 90 днів з моменту одержання заяви про виплату страхового відшкодування. При цьому посилається на висновки ВС у справах №242/1930/21, №208/4598/21, що наявність чи відсутність у страховика обов`язку з виплати страхового відшкодування замість завдавала шкоди не є предметом розгляду в кримінальному провадженні.

Вказує на преюдиційність рішення Березнівського районного суду Рівненської області у справі №555/1734/21.

Щодо застосування позовної давності стверджує, що згідно п. 3 ч. 1 ст. 268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимоги у цій справі, оскільки вони походять із правовідносин, які виникли внаслідок смерті потерпілого. Крім того, у первинній справі позивачі були процесуально обмежені збільшувати розмір позовних вимог. До того ж позовна давність застосовується до неустойки, а не до стягнення інфляційних та трьох відсотків річних. Також згідно пункту 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення ЦПК" у період дії в Україні воєнного стану, позовна давність продовжується на строк його дії.

Зважаючи на викладене, просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржене рішення без змін та стягнути судові витрати.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 01 листопада 2020 року по вул. Андріївській у м. Березне в напрямку м. Костопіль, неподалік автомобільної заправки «Укрнафта», мала місце дорожньо-транспортна пригода, під час якої водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки Volkswagen Transporter, н.з. НОМЕР_1 , рухаючись правою смугою не вибрав безпечної швидкості руху та здійснив наїзд на пішохода гр. ОСОБА_6 . В результаті наїзду пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження та каретою швидкої був доставлений до Березнівської ЦРЛ. Внаслідок даної ДТП ОСОБА_6 помер.

За фактом вказаної дорожньо-транспортної пригоди 01 листопада 2020 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000445 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 286 КК України.

Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_5 , як володільця транспортного засобу на момент дорожньо-транспортної пригоди, була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів у ПрАТ «УПСК» згідно Полісу № АР4428488.

12 березня 2021 року на адресу ПрАТ «УПСК» було направлено заяву про виплату страхового відшкодування матері, дружині, доньці та сину загиблого ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Загальна сума вимоги страхового відшкодування, заподіяного смертю ОСОБА_6 , становить 244 550,00 грн., з яких для матері ОСОБА_1 15 000,00 грн. моральної шкоди, дружини ОСОБА_2 15 000,00 грн. моральної шкоди, 4 550,00 грн. витрат на поховання, доньки ОСОБА_3 15 000,00 грн. моральної шкоди та сина ОСОБА_4 15 000,00 грн. моральної шкоди, 180 000,00 грн. відшкодування на утримання.

Листом від 09 квітня 2021 року ПрАТ «УПСК» повідомлено, що рішення про виплату страхового відшкодування буде прийнято після отримання ПрАТ «УПСК» відповідного рішення по кримінальній справі за фактом даної ДТП , вказавши, що відповідно до ст. 36. Закону страховик зупиняє розгляд справи до отримання вироку суду по кримінальній справі, який вступив в законну силу.

З рішенням страхової компанії щодо відмови у виплаті страхового відшкодування представник позивачів не погодилася та звернулася до Березнівського районного суду Рівненської області з позовом про відшкодування шкоди та стягнення страхового відшкодування у розмірі 244 550,00 грн.

Рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 27.02.2023 у справі № 555/1734/21 позов задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ "УПСК": на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 15 000 гривень, пеню у розмірі 1 056,16 гривень, три відсотки річних у розмірі 196,03 гривень, інфляційні витрати у розмірі 195,12 гривень, витрати на правову допомогу у розмірі 3 000 гривень; на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 19 550 гривень, пеню у розмірі 1 376,53 гривень, три відсотки річних у розмірі 255,49 гривень, інфляційні витрати у розмірі 254,31 гривні, витрати на правову допомогу у розмірі 3 000 гривень; на користь ОСОБА_3 страхове відшкодування у розмірі 15 000 гривень, пеню у розмірі 1056,16 гривень, три відсотки річних у розмірі 196,03 гривень, інфляційні витрати у розмірі 195,12 гривень, витрати на правову допомогу у розмірі 3 000 гривень; на користь ОСОБА_4 страхове відшкодування у розмірі 195 000 гривень, пеню у розмірі 13 730,14 гривень, три відсотки річних у розмірі 2 548,36 гривень, інфляційні витрати у розмірі 2 536,55 гривень, витрати на правову допомогу у розмірі 3 000 гривень.

18 липня 2023 року Рівненський апеляційний суд залишив апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «УПСК» на рішення Березнівського районного суду Рівненської області без задоволення, а рішення Рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 27 лютого 2023 року у справі № 555/1734/21 - без змін.

16 серпня 2023 року на банківський рахунок представника позивачів за довіреністю надійшли грошові кошти (страхове відшкодування, штрафні санкцій та витрати на правову допомогу) у розмірі 277 146, 00 грн., з них: 244 550, 00 грн. страхове відшкодування; 23 596, 00 грн. штрафні санкції (пеня, три відсотки річних та інфляційні втрати) та 9000, 00 грн. витрати на правову допомогу.

Відповідно до пункту 36.2. статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Згідно з пунктом 36.5. статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У справі № 555/1734/21 місцевий суд стягуючи страхову виплату, а також пеню, інфляційні втрати та 3% річних врахував, що цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну в результаті дії джерела підвищеної небезпеки настає без вини її заподіювача. Тому страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

При цьому наявність чи відсутність у страховика обов`язку з виплати страхового відшкодування замість завдавача шкоди не є предметом розгляду в кримінальному провадженні. Тому відсутність судового рішення у кримінальному провадженні не може бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог потерпілої особи до страховика про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. (постанова Верховного Суду від 5 жовтня 2022 року у справі № 208/4598/21 (провадження No 61-6997св22).

Рівненський апеляційний суд у справі № 555/1734/21 вказав, що оскільки наведеним матеріальним законом (№1961-IV) визначено правовий механізм врегулювання обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу із чітко визначеними правами і обов`язками страхувальника, водія застрахованого транспортного засобу, страховика, потерпілої особи, а у разі настання її смерті,- права і обов`язки членів її сім`ї; страховик в особі відповідача у справі після отримання інформації про дорожньо-транспортну пригоду діяв неправомірно, чим фактично позбавив позивачів права на отримання страхової виплати у строки, встановлені Законом.

Внаслідок того, що позивачі звернулися до страховика із заявою про здійснення страхового відшкодування 12 березня 2021 року, то обов`язок прийняти відповідне рішення та здійснити страхову виплату виник у відповідача в строк не пізніше 90 днів з дня подання вказаної заяви (а.с. 78-96).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд висловлює правові висновки у справах з огляду на встановлення судами певних фактичних обставин справи, і такі висновки не є універсальними та типовими до всіх справ і фактичних обставин, які можуть бути встановлені судами. З огляду на різноманітність суспільних правовідносин та обставин, які стають підставою для виникнення спорів у судах, з урахуванням фактичних обставин, які встановлюються судами на підставі наданих сторонами доказів у кожній конкретній справі, суди повинні самостійно здійснювати аналіз правовідносин та оцінку релевантності та необхідності застосування правових висновків Верховного Суду в кожній конкретній справі (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі № 154/3029/14-ц, провадження № 14-43цс22).

У зв`язку з наявністю преюдиційних судових рішень, якими встановлено порушення строку виплати страхового відшкодування та стягнуто штрафні санкції за попередній період, колегія суддів вважає, що обставини у цій справі відмінні від обставин у справах, які переглядав ВС та на які посилається апелянт, відтак сформовані висновки застосуванню не підлягають.

Наявними судовими рішеннями у справі № 555/1734/21 також спростовуються доводи апеляційної скарги про відсутність вини відповідача у простроченні виплати страхового відшкодування та про необґрунтованість вимог позивачів в частині нарахування пені, інфляційних втрат та 3% річних за несвоєчасну виплату страхового відшкодування з 17 листопада 2021 року.

Щодо застосування строків позовної давності колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

У відповідності до частини 2 статті 258 Цивільного кодексу України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір, поки зобов`язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від тривалості правопорушення.

Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється окремо за кожний день (місяць) нарахування пені. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

Стаття 266 Цивільного кодексу України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Отже, аналіз норм статті 266, частини другої статті 258 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Водночас колегія суддів також враховує, що 02 квітня 2020 року набув чинності Закон України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого розділ «Прикінцеві положення» ЦК України доповнено пунктом 12, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2002 р., який неодноразово продовжувався та діє дотепер.

Розділ "Прикінцеві і перехідні положення" ЦК України Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» був доповнений пунктом 19, згідно з яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Відтак апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги в частині застосування наслідків спливу позовної давності щодо вимог про стягнення пені у заявленому розмірі.

Апелянт зазначає, що день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення пені, 3 відсотків річних.

З вказаними доводами колегія суддів погоджується, оскільки вони відповідають висновкам, що викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 910/13064/17, від 13.06.2018 у справі № 922/1008/16.

Здійснивши перерахунок з урахуванням того, що днем фактичної сплати було 16 серпня 2023 року, а пеня та 3% річних підлягали нарахуванню до 15 серпня 2023 включно, апеляційний суд дійшов висновку, що позов в цій частині підлягав частковому задоволенню.

Отже до стягнення підлягало:

на користь ОСОБА_1 пені - 10 538,22 грн. та 3% річних - 785,34 грн.;

на користь ОСОБА_2 пені - 13 734,81 грн. та 3% річних - 1 023,56 грн.;

на користь ОСОБА_3 пені - 10 538,22 грн. та 3% річних - 785,34 грн.;

на користь ОСОБА_4 пені - 136 996,85 грн. та 3% річних - 10 209,45 грн.

В решті вимог про стягнення пені та річних слід відмовити.

З огляду на вищевикладене, колегія дійшла до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та зміни рішення місцевого суду, зокрема в частині розрахунків.

Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13 статті 141 ЦПК України).

Відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Зважаючи на часткове задоволення апеляційної скарги (0,12% від заявлених позовних вимог) відповідачу слід компенсувати з державного бюджету 4,75 грн. судового збору сплаченого при поданні апеляційної скарги, який з урахуванням приписів ч. 10 ст. 141 ЦПК України слід відняти від суми судового збору, що підлягає до стягнення на користь держави.

При зверненні до суду позивачі на підставі п.2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнені від сплати судового збору, оскільки вимоги в цій справі є похідними, враховуючи наслідки розгляду справи та вимоги ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в дохід держави 2633,63 грн. судового збору (99,88% від заявлених позовних вимог 4,75 грн.).

Крім цього підлягає до зменшення розмір витрат на правничу допомогу стягнутих судом першої інстанції з відповідача до 5493,40 грн. кожному з позивачів пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія", від імені якої діє адвокат Овчаренко Руслан Вячеславович, задовольнити частково.

Рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 18 квітня 2024 року змінити та викласти в редакції цієї постанови.

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" про стягнення пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат за несвоєчасну виплату страхового відшкодування задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_1 за період з 17.11.2021 року по 15.08.2023 року:

- пеню у розмірі 10 538 гривень 22 копійки;

- три відсотки річних у розмірі 785 гривень 34 копійки;

- інфляційні витрати у розмірі 4859 гривень 61 копійку;

- витрати на правову допомогу у розмірі 5493 гривні 40 копійок.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_2 за період з 17.11.2021 року по 15.08.2023 року:

- пеню у розмірі 13 734 гривні 81 копійку:

- три відсотки річних у розмірі 1023 гривні 56 копійок;

- інфляційні витрати у розмірі 6333 гривні 70 копійок;

- витрати на правову допомогу у розмірі 5493 гривні 40 копійок.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_3 за період з 17.11.2021 року по 15.08.2023 року:

- пеню у розмірі 10 538 гривень 22 копійки;

- три відсотки річних у розмірі 785 гривень 34 копійки;

- інфляційні витрати у розмірі 4859 гривень 61 копійку;

- витрати на правову допомогу у розмірі 5493 гривні 40 копійок.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_4 за період з 17.11.2021 року по 15.08.2023 року:

- пеню у розмірі 136 996 гривень 85 копійок;

- три відсотки річних у розмірі 10 209 гривень 45 копійок;

- інфляційні витрати у розмірі 63 174 гривні 99 копійок;

- витрати на правову допомогу у розмірі 5493 гривні 40 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» в дохід держави судовий збір у розмірі 2633 гривні 63 копійки.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді: Боймиструк С.В.

Гордійчук С.О.

Ковальчук Н.М.