Справа № 464/6155/24
пр.№ 2/464/1861/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2024 року Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючої судді - БЕСПАЛЬОК О.А.

з участю секретаря судових засідань БРИНОШ А.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Львові цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21 лютого 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Галицького районного управління юстиції у м.Львові, актовий запис 26.

Позов мотивує тим, що перебували у зареєстрованому шлюбі, у якому у них народились діти: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Протягом останнього часу стосунки між ними розладились через різні погляди на життя, цінності, ведення спільного господарства і побуту. З 2019 року кожен живе окремим життям та своїми інтересами, за цей час, ані моральної, ані матеріальної підтримки від чоловіка не отримувала. Зазначає, що їй відомо про позашлюбні відносини чоловіка з іншою жінкою, даний факт для неї є абсолютно неприйнятним, тому зберігати шлюб вважажє за недоцільне. Сім`я припинила свої існування, шлюб існує формально, проживають окремо, шлюбні стосунки не підтримують. Спроби примирення не дали результату, останні розмови з відповідачем виявились безрезультатні, сімейні стосунки та шлюб припинив своє існування. Просить позов задоволити.

Сторони у судове засідання не з`явились, хоча повідомлялись про таке належно та вчасно, про причини неявки суд не повідомили. Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов. Позивачка просить розгляд справи проводити у її відсутності.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

10 вересня 2024 року ухвалою суду дану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено до судового розгляду на 30 вересня 2024 року.

Ухвалою суду від 30 вересня 2024 року розгляд справи відкладено на 17 жовтня 2024 року, у зв`зку з неявкою відповідача.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно ч.1 ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя.

Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 21 лютого 2004 року сторони зареєстрували шлюб 21 лютого 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Галицького районного управління юстиції у м.Львові, актовий запис 26.

У шлюбі у сторін народилось троє дітей, двоє з яких досягли повноліття, найменший син ОСОБА_8 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , видане 04 жовтня 2008 року.

Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є небажання позивачки будувати у подальшому сімейні стосунки через різні погляди на життя та відношення до інституту сім`ї, внаслідок яких втрачено почуття любові, поваги у подружжя, припинено подружні стосунки, не ведеться спільне господарство, шлюб існує формально.

Регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.

Положення ст.24 СК України визначають, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав. Зокрема, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» від 12 червня 2014 року наголошено на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя.

Частина перша ст.8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Поняття «Приватного та сімейного життя» ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28 січня 2003 року, заява N44647/98).

Крім цього, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Матеріалами справи встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені і відновлювати їх позивачка наміру не має.

Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.

Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім`ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права подружжя та дитини.

Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, тому шлюб між сторонами необхідно розірвати, оскільки такий носить виключно формальний характер.

Розподіл судових витрат суд здійснює відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 81, 89, 141, 247, 263-265, 280-282 ЦПК України,суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_9 задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований 21 лютого 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Галицького районного управління юстиції у м.Львові, актовий запис 26.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , судові витрати в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

СУДДЯ Оксана БЕСПАЛЬОК