КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Кафідова О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 755/19219/23

18 жовтня 2024 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кафідової О.В.

суддів - Оніщука М.І.

- Шебуєвої В.А

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 27 травня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Яровенко Н.О. у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2023 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що ТОВ «Євро-Реконструкція», відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» від 10 квітня 2014 року № 1198-VІІ, є виконавцем послуг з центрального опалення та постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності з 01 липня 2014 року є суб`єктом господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Надання послуг з центрального опалення та постачання гарячої води до будинку АДРЕСА_1 здійснюється ТОВ «Євро-Реконструкція» на підставі ліцензії.

Відповідачі зареєстровані в квартирі АДРЕСА_2 та споживають надані ТОВ «Євро-Реконструкція» послуги.

Вказує на те, що з січня 2016 року відповідачі своєчасно не вносять плату за споживання житлово-комунальних послуг з централізованого опалення у наслідок чого у відповідачів перед позивачем утворилась заборгованість, яка станом на 01 листопада 2023 року становить 72 569,14 грн.

Вказує на те, що у добровільному порядку відповідачі заборгованість не сплатили. Звернень з приводу ненадання або неналежного надання послуг від відповідачів до позивача не надходило.

З огляду на вище викладене просив суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за послугу з централізовоного опалення/постачання теплової енергії у розмірі 72 569,14 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 17 158,66 грн., 3 % річних в розмірі 5 069,97 грн., судовий збір у розмірі 2 684, 00 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 27 травня 2024 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води в сумі 72 569 (сімдесят дві тисяч п`ятсот шістдесят дев`ять) гривень 14 копійок.

Стягнуто солідарно ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» інфляційну складову боргу в сумі 17 158, 66 грн., 3 % річних в сумі 5 069,97 грн., а всього 22 228,63 грн.

Не погоджуючись з рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 27 травня 2024 року, 04 липня 2024 року відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати рішення першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційну скаргу обґрунтовують тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що у період з 23.03.2022 року по 16.05.2024 року апелянти як внутрішньо переміщені особи проживали за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується відповідними Довідками № 6825- та № 6825- від 23.03.2022 року. Отже, вони з об`єктивних та поважних причин не могли одержувати будь-яку кореспонденцію, за умови її належного відправлення (в тому числі і відправлену судом) за адресою: АДРЕСА_4 у період з 01.12.2023 року по травень 2024 року.

Вказують на те, що як вбачається з матеріалів справи, предметом даного спору є стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії та постачання гарячої води. При цьому позивач визнає, що зазначена ним в позовній заяві заборгованість, виникла з січня 2016 року - щодо послуг з централізованого опалення/постачання теплової енергії та з квітня 2017 року - щодо гарячого водопостачання. Отже, заборгованість за надані житлово-комунальні послуги в загальному розмірі 40181,62 грн. (23080,76 грн.+17100,86 грн.) була стягнута судом за межами строків позовної давності.

З огляду на те, що апелянти не були повідомлені про розгляд справи просить суд апеляційної інстанції застосувати строк позовної давності.

Окрім того, звертають увагу на те, що у період з березня 2022 року по травень 2024 року апелянти не проживали в квартирі АДРЕСА_2 , оскільки із-за повномасштабної збройної агресії російської федерації проти України та систематичних ракетних обстрілів м. Києва змушені були виїхати до м. Хмельницького, що підтверджується відповідними довідками. У вказаний період часу вони фактично не споживали послуги з гарячого водопостачання. Про факт не проживання за вищезазначеною адресою було повідомлено позивача в січні 2024 року при спілкуванні з працівницею відділу №2 по роботі із заборгованістю та реструктуризації заборгованості, яка роз`яснила що після повернення до м. Києва вони повинні надати документи, що підтверджують факт не проживання певний період за вказаною адресою, на підставі яких буде зроблений відповідний перерахунок.

Вказані документи були подані апелянтами 28.05.2024 року, але відповідний перерахунок ТОВ «Євро-Реконструкція» не здійснило.

10 вересня 2024 року до Київського апеляційного суду від представника позивача ТОВ«Євро-Реконструкція» Серенко Дмитра Юрійовича надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому представник зазначав, що судом першої інстанції були здійснені всі необхідні дії для належного повідомлення відповідачі про розгляд справи. Вказує на те, що відповідачами не було надано доказів того, що до моменту подання позовної заяви вони звертались до позивача з повідомленням про зміну кількості зареєстрованих чи фактично проживаючих осіб у квартирі або із правопідтвержуючими документами щодо не проживання в квартирі. Зазначає, що у виконавця не має обов`язку пері одно перевіряти кількість осіб, які фактично проживають у квартирі. Вказує на те, що у разі зміни фактичного місця проживання відповідач зобов`язаний надати відповідну заяву. Звертає увагу суду на те, що відповідач звернувся до позивача з доказами не проживання в квартирі лише 28 травня 2024 року, тобто поза межами спірного періоду.

З огляду на вище викладене просив суд рішення суду першої інстанції залигити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді Кафідової О.В., обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що підприємство ТОВ «Євро-Реконструкція» створене для здійснення господарської діяльності з метою задоволення суспільних потреб у продукції, роботах та послугах, є юридичною особою, має право від свого імені укладати цивільно- правові та інші угоди, набувати майнових та особистих немайнових прав, вступати в зобов`язання, виступати в суді від свого імені.

Основними видами господарської діяльності товариства є: виробництво та/або реалізація енергоресурсів; виробництво електричної енергії; передана електричної енергії магістральними та міждержавними електромережами; передача електроенергії місцевими (локальними) електромережами; постачання електричної енергії за регульованим тарифом; постачання електричної енергії за врегульованим тарифом; оптове постачання електричної енергії; виробництво, транспортування та постачання теплової енергії споживачам; виробництво теплової енергії на теплоелектроцентралях та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії; надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (а.с. 19-21).

Надання послуг з центрального опалення та постачання гарячої води до будинку АДРЕСА_1 здійснюється ТОВ«Євро-Реконструкція» на підставі ліцензії.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_4 та споживають надані ТОВ «Євро-Реконструкція» послуги.

Звернень з приводу ненадання або неналежного надання послуг від відповідачів до позивача не надходило.

Із наданих позивачем письмових доказів вбачається, що відповідачі своєчасно з січня 2016 року не вносили плату за отримані послуги з постачання теплової енергії та з квітня 2017 року за отримані послуги з постачання гарячої води.

Розгляд справи здійснено судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Доказів отримання відповідачами копії ухвали про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви з додатками до неї, матеріали справи не містять.

Задовольняючи позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, суд першої інстанції посилався на те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підтверджуються належними та допустимими доказами.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду погодитися не може, виходячи з наступного.

Правовідносини між сторонами регулюються нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, чинними на час виникнення спірних правовідносин (далі - Правила № 630).

Вказані Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (далі - виконавець), і фізичною та юридичною особою (далі - споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

У відповідності до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать:

1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуги з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема, прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку;

2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно з частиною першою статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами;

Відповідно до ст.ст. 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості.

Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодних та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 21 липня 2005 р. № 630.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_4 та споживають надані ТОВ «Євро-Реконструкція» послуги.

Із наданих позивачем письмових доказів вбачається, що відповідачі своєчасно з січня 2016 року не вносили плату за отримані послуги з постачання теплової енергії та з квітня 2017 року за отримані послуги з постачання гарячої води.

Розмір заборгованості за послугу з централізовоного опалення/постачання теплової енергії у розмірі 72 569,14 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 17 158,66 грн., 3 % річних в розмірі 5 069,97 грн.. Відповідачі не надали доказів на спростування наявності у них заборгованості та наданих позивачем розрахунків.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просили застосувати до вказаних позовних вимог строк позовної давності.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ТОВ "Євро-Реконструкція" просила суд, з урахуванням поданої відповідачами заяви про застосування судом наслідків спливу строків позовної давності, строк позовної давності застосувати лише до частини заявлених позивачем позовних вимог про стягнення заборгованості до 12 березня 2017 року та стягнути з відповідачів заборгованість за період з 12 березня 2017 року по 31 жовтня 2023 року за послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії у розмірі 2 416,17 грн., за послуги з постачання гарячої води за період з 01 квітня 2017 року по 31 жовтня 2023 року у розмірі 58 996,90 грн., інфляційну складову у розмірі 10 818,53 грн. та 3% річних у розмірі 3 158,44 грн.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (ч.3 ст.267 ЦК України).

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №200/11343/14-ц викладено правову позицію, згідно якої відповідач, який не був належним чином (згідно з вимогами процесуального закону) повідомлений про час і місце розгляду справи у суді першої інстанції, не має рівних з позивачем можливостей подання доказів, їх дослідження та доведення перед цим судом їх переконливості, а також не може нарівні з позивачем довести у суді першої інстанції ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх заперечень. Якщо суд першої інстанції, не повідомивши належно відповідача про час і місце розгляду справи, ухвалить у ній заочне рішення, відповідач вправі заявити про застосування позовної давності у заяві про перегляд такого рішення. У разі відмови суду першої інстанції у задоволенні цієї заяви, відповідач може заявити про застосування позовної давності в апеляційній скарзі на заочне рішення суду першої інстанції. Той факт, що відповідач, який не був належно повідомлений судом першої інстанції про час і місце розгляду справи, не брав участі у такому розгляді, є підставою для вирішення апеляційним судом заяви цього відповідача про застосування позовної давності, навіть якщо така заява не подавалася ним у суді першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що розгляд справи судом першої інстанції здійснювався у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Відповідно до п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID - 19, спричиненої коронавірусом SARS-CоV-2» на всій території України встановлено карантин з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року, дія якого постановами Кабінету Міністрів України неодноразово продовжувалася.

Тобто, виходячи з вищенаведених положень закону, пропущеною слід вважати позовну давність лише за вимогою позивача до відповідачів, що виникла до 12 березня 2017 року, тобто, з грудня 2015 року по 12 березня 2017 року.

Строк позовної давності за вимогами, що виникли після 12 березня 2017 року, та на які поширюється загальна позовна давність у три роки, вважаються продовженим на підставі п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, до закінчення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Оскільки, з 12 березня 2017 року строк позовної давності продовжений, відтак, борг у період з 12 березня 2017 року по 31 жовтня 2023 року нарахований в межах строку позовної давності, а відповідно подана відповідачами заяву про застосування судом наслідків спливу строку позовної давності слід застосувати лише до частини заявлених позивачем позовних вимог про стягнення заборгованості за надані послуги у період з до 11 березня 2017 року.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що стягненню з відповідачів на користь позивача підлягає заборгованість за послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії у розмірі 2 416,17 грн. за період з 12 березня 2017 року по 31 жовтня 2023 року, за послуги з постачання гарячої води за період з 01 квітня 2017 року по 31 жовтня 2023 року у розмірі 58 996,90 грн., інфляційну складову у розмірі 10 818,53 грн. та 3% річних у розмірі 3 158,44 грн.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що у період з 23.03.2022 року по 16.05.2024 року апелянти як внутрішньо переміщені особи проживали за адресою: АДРЕСА_5 , що підтверджується відповідними Довідками № 6825- та № 6825- від 23.03.2022 року, колегія суддів відхиляє, з огляду на наступне.

До апеляційної скарги апелянтами було подано копію заяви, яка була подана директору департаменту енергозбуту ТОВ «Євро- реконструкція» відповідно до якої ОСОБА_1 просила зробити і зняти нарахування по гарячій воді з двох осіб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , так як з 23 березня 2022 року по 15 травня 2024 року вони в квартирі не проживали.

Зазначена заява датована 28 травня 2024 року.

Доказів того, що апелянти у період з 23 березня 2022 року по 15 травня 2024 року звертались до позивача з відповідною заяво матеріали справи не містять.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог та стягнення солідарно з відповідачів на користь ТОВ «Євро-Реконструкція» заборгованість за період з 12 березня 2017 року по 31 жовтня 2023 року за послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії у розмірі 2 416,17 грн., за послуги з постачання гарячої води за період з 01 квітня 2017 року по 31 жовтня 2023 року у розмірі 58 996,90 грн., інфляційну складову у розмірі 10 818,53 грн. та 3% річних у розмірі 3 158,44 грн.

Відповідно до частиною 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає за можливе здійснити зміну розподілу судових витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач сплатив судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2 684,00 гривень.

За результатами апеляційного розгляду справи колегія суддів дійшла висновку про обгрунтованість солідарного стягнення з відповідачів заборгованості за житлово-комунальні послуги у загальному розмірі 75 390,04 грн., що становить 79,52 % розміру задоволених вимог.

За таких обставин, з урахуванням принципу пропорційності при розподілі судових витрат між сторонами, апеляційний суд вважає, що стягненню з відповідачів на користь позивача підлягає сума судових витрат у розмірі 2 134,31 грн., тобто по 533,57 грн. з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 . Оскільки ОСОБА_1 відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, судовий збір у розмірі 533,57 грн. підлягає стягненню на користь позивача з Державного бюджету України

При поданні апеляційної скарги відповідачем ОСОБА_2 було сплачено судовий збір у розмірі 1 006,50 грн. За результатами перегляду справи в суді апеляційної інстанції, апеляційну скаргу було задоволено на 20,48%, а тому з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судові витрати у розмірі 206,13 грн.

Керуючись статтями 141, 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 27 травня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ), ОСОБА_4 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 ), ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» () заборгованість за період з 12 березня 2017 року по 31 жовтня 2023 року за послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії у розмірі 2 416,17 грн., за послуги з постачання гарячої води за період з 01 квітня 2017 року по 31 жовтня 2023 року у розмірі 58 996,90 грн., інфляційну складову у розмірі 10 818,53 грн. та 3% річних у розмірі 3 158,44 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» () судовий збір в розмірі 533,57 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 )на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» () судовий збір в розмірі 533,57 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» () судовий збір в розмірі 533,57 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» () 533,57 грн. на відшкодування судового збору, сплаченого за подання позовної заяви.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» () на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_4 ) судовий збір в розмірі 206,13 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в частині 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий: Судді: