Дата документу 14.10.2024
Справа № 334/5228/24
Провадження № 2/334/2354/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Добрєва М.В.,

при секретарі Зайцевої С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя перебуває зазначена цивільна справа.

Ухвалою судді від 03.07.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а також призначено судове засідання.

Представник позивача направив до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Відповідач ОСОБА_1 направила до суду відзив на позовну заяву, в якому вказала, що вона є власницею нежитлового приміщення АДРЕСА_1 . Приміщення використовується нею для розміщення магазину Автозапчастин. Основним видом її діяльності є код КВЕД 45.32 - Роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів, що свідчить про використання належного відповідачу нерухомого майне саме з комерційною (підприємницькою) метою.

Отже, вона як фізична особа-підприємець, є суб`єктом господарювання та використовуючи приміщення для розміщення магазину має правовідносини із Концерном «МТМ» як ФОП, а не звичайна фізична особа.

Вирішення питання про юрисдикційність спору за участю ФОП залежить від того, виступає чи не виступає фізична особа як сторона у спірних правовідносинах суб`єктом господарювання, та чи є ці правовідносини господарськими.

Суб`єктами господарювання згідно з пунктом 2 частини 2 статті 55 Господарського процесуального кодексу України визначено громадян України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці;

В матеріалах, доданих до позовної заяви, відсутні докази використання майна власником (відповідачем) саме для побутових потреб, а не для здійснення підприємницької діяльності.

У зв`язку із тим, що відносини, викладені у позовній заяві (стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії) між позивачем та відповідачем як фізичною особою-підприємсцем, то вищезазначена справа має розглядатися у Господарському суді Запорізької обл., а не у Ленінському суді м.Запоріжжя, вищезазначена справа підлягає закриттю на підставі ст. 255 ЦПК України.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що позовні вимоги за позовом, що пред`явлені юридичною особою, пов`язані з укладеним договором між ТОВ «МТМ» та ОСОБА_1 , про надання послуг з постачання теплової енергії.

ОСОБА_1 є власницею нежитлового приміщення АДРЕСА_1 . Приміщення використовується нею для розміщення магазину Автозапчастин. Основним видом її діяльності є код КВЕД 45.32 - Роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів, що свідчить про використання належного відповідачу нерухомого майне саме з комерційною (підприємницькою) метою.

Отже, вона як фізична особа-підприємець, є суб`єктом господарювання та використовуючи приміщення для розміщення магазину має правовідносини із Концерном «МТМ» як ФОП, а не звичайна фізична особа.

Відповідно до статті 124 Основного Закону України, правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення.

Згідно зі статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

У статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно із частиною першою статті 128 Господарського кодексу України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Сторонами в судовому господарському процесі - позивачами і відповідачами, за змістом ч. 1 ст. 45 ГПК України, - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 4 Господарського процесуального кодексу України, юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 20 ГПК України встановлено справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів, зокрема, справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності, а саме: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності (пункт 1 частини першої статті 20 ГПК України).

З системного аналізу вказаних норм права вбачається право фізичних осіб, які на час звернення з позовом не є підприємцями, звертатися до господарського суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів, а також право звернення інших осіб з позовами до фізичних осіб, які на час звернення з позовом не є підприємцями, якщо порушене право чи інтерес витікають із спорів, що пов`язані із здійсненням господарської діяльності.

Враховуючи, що у вказаній справі спір виник при виконанні договору, укладеного між юридичною особою та фізичною особою витікають із спорів, що пов`язані із здійсненням господарської діяльності, розгляд цієї справи повинен відбуватися за правилами господарського, а не цивільного судочинства.

Наведені висновки узгоджуються з правовими позиціями Великої Палати Верховного Суду, висловленими в постановах від 26 червня 2019 року у цивільній справі № 760/13915/18, від 25 червня 2019 року у господарській справі № 904/1083/18, які враховує суд в силу ч. 4 ст. 263 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо, зокрема, справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі: закриття провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом).

Згідно з ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

За таких обставин судовий збір сплачений позивачем при поданні позову у сумі 4604,82 грн. підлягає поверненню позивачу.

Згідно з ч. 1 ст.256 ЦПК України якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної п. 1 ч. 1 ст. 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

У зв`язку з викладеним суд роз`яснює позивачу право на звернення з цим позовом до господарського суду Запорізької області.

Керуючись ст. ст. 19, 255, 353 ЦПК України, ст. 4, 45, 20 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Роз`яснити Концерну «Міські теплові мережі» право на звернення до господарського суду Запорізької області в порядку господарського судочинства.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвалу може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Добрєв М. В.