ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 619/3051/17 (провадження № 4-с/619/22/24)
Номер провадження 22-ц/818/3122/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2024 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Маміної О.В., Тичкової О.Ю.,

за участю:

секретаря судового засідання Шевченко В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 28 червня 2024 року в складі судді Калиновської Л.В. у справі № 619/3051/17 (провадження № 4-с/619/22/24) за скаргою ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання, заінтересовані особи: Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Дергачівський відділ державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії/бездіяльність органу примусового виконання, заінтересовані особи: Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Дергачівський відділ державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 .

Скарга мотивована тим, що 24 грудня 2021 року головний державний виконавець Дергачівського відділу ДВС Стадніченко Т.О. відновила виконавче провадження з примусового виконання рішення суду про встановлення графіку його побачень з дитиною. 15 листопада 2022 року вона отримала оригінал виконавчого листа № 619/3051/17 від 14 серпня 2018 року разом з його заявою від 10 листопада 2022 року про проведення виконавчих дій, яка була зареєстрована 17 листопада 2022 року.

Постановою головного державного виконавця Стадніченко Т.О. від 25 січня 2024 року було визначено місце побачення стягувача з дитиною за адресою: АДРЕСА_1 (адреса Шевченківського ВДВС м. Полтава).

Державний виконавець Стадніченко Т.О. задля перевірки виконання боржником рішення суду надала доручення від 26 лютого 2024 року, яким доручила Шевченківському відділу державної виконавчої служби у місті Полтава Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції здійснити перевірку виконання боржником рішення суду у вівторок 27 лютого 2024 року, у приміщенні Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтава Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за адресою: Полтавська область, м. Полтава, провулок Стешенка, 6; перевірити інформацію щодо наявності боржника під час перевірки виконання боржником рішення суду за місцем побачення стягувача з дитиною у вівторок 27 лютого 2024 року, у приміщенні Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтава Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції за вказаною адресою.

Державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтава Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Романенко М.О. розглянув доручення від 26 лютого 2024 року та надав відповідь від 27 лютого 2024 року, однак не виконав доручення, не вчинив виконавчі дії 27 лютого 2024 року о 17:00 годині всупереч вимог статті 64-1 Закону України "Про виконавче провадження", тобто допустив неправомірну бездіяльність.

Просив визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Шевченківського ВДВС у місті Полтава Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Романенка М. О. у виконавчому провадженні № 57416300, яка полягає у невиконанні виконавчих дій, передбачених частинами 1 - 4 статті 64-1 Закону України «Про виконавче провадження», з метою забезпечення боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, встановленому рішенням суду, згідно доручення від 26 лютого 2024 року 27 лютого 2024 року о 17:00 годині.

15 квітня 2024 року через систему «Електронний суд» Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подав відзив на скаргу ОСОБА_1 , в якому просив відмовити у її задоволенні. Відзив мотивовано тим, що видання виконавцем доручення на проведення перевірки виконання боржником рішення суду щодо побачень з дитиною не передбачено. Станом на сьогоднішній день в Шевченківському ВДВС у місті Полтаві виконавче провадження № 57416300 не перебуває на виконанні, відповідно, здійснити перевірку виконання судового рішення може тільки державний виконавець Дергачівського ВДВС у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Державні виконавці при встановленні місця побачення дитини з батьком повинні враховувати інтереси дитини. Тому, для захисту її прав та свобод мають бути залучені органи опіки та піклування за місцем проживання/реєстрації дитини, а не стягувача. Згідно з описовою частиною доручення боржниця ОСОБА_2 повідомила державного виконавця про те, що перебуває у м. Бремен, Німеччина, що унеможливлює проведення будь-яких виконавчих дій за адресою: АДРЕСА_1 , Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Таким чином, дії державного виконавця Шевченківського ВДВС у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції є такими, що відповідають вимогам закону.

21 червня 2024 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 подав додаткові пояснення, в яких просив не долучати відзив державного виконавця до матеріалів справи, оскільки він не відповідає вимогам ЦПК України, задовольнити його скаргу. Вказав, що ним оскаржується саме бездіяльність державного виконавця, а не надання доручення. Державний виконавець Шевченківського ВДВС у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, отримавши доручення, не виконав його та не оскаржив у передбаченому законом порядку.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 28 червня 2024 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 .

Ухвала суду мотивована тим, що перевірка виконання рішення суду щодо встановлення побачення з дитиною не підлягає передорученню іншому відділу державної виконавчої служби.

Не погоджуючись з ухвалою суду 13 липня 2024 року ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду та задовольнити його скаргу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суддя суду першої інстанції неодноразово розглядала різні його заяви та скарги протягом 2019 2024 років, при цьому порушувала вимоги законодавства, в зв`язку з чим він неодноразово заявляв відводи судді, які та відхиляла без пояснень. Ним подано низку аналогічних скарг, пов`язаних з дорученнями виконавця, щодо яких судді приймали різні рішення: у одних випадках встановлено бездіяльність, а в інших не визнано. Однак рішення суду повинно прийматися на захист порушених прав дитини згідно до статті 3 Міжнародної конвенції «Про права дитини», тобто всі дії та рішення повинні прийматись на захист порушених прав дитини та її інтересів, що не відповідає ухвалам суду, які відмовляють скаржнику. Рішення, які не визнають бездіяльність виконавця у виконавчому провадженні про контакт з дитиною, є системним порушенням, яке неодноразово визнано у рішеннях ЄСПЛ проти України. Суддя для обґрунтування свого висновку не спирався на існуючі норми Закону, а застосовані норми Закону та Інструкції не стосуються наданого доручення. Наведені судом норми не відміняють обов`язку виконавця виконати доручення або оскаржити його відповідно до Закону. Надав копії касаційних скарг у справах № 619/842/24 та № 619/3051/17.

27 вересня 2024 року через систему «Електронний суд» Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неотриманням копії апеляційної скарги.

Разом з тим, згідно даних КП «Д-3» апеляційна скарга та додатки до неї доставлено до електронного кабінету Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 15 липня 2024 року, а копія ухвали про відкриття апеляційного провадження 13 серпня 2024 року, що підтверджується довідками про доставку електронного документу. Крім того, 27 вересня 2024 року апеляційна скарга та додатки до неї повторно направлені до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на адресу його електронної пошти.

Враховуючи викладене, наведені Шевченківським відділом державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції обставини щодо неотримання копії апеляційної скарги з додатками спростовуються матеріалами справи та не є підставою для відкладення розгляду справи.

07 жовтня 2024 року за допомогою системи «Електронний суд» Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити її без задоволення. Відзив мотивовано тим, що доручення Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено всупереч вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень. Перевірка виконання рішення суду щодо встановлення побачення з дитиною не підлягає передорученню іншому відділу державної виконавчої служби. У матеріалах виконавчого провадження та судової справи містяться відповідь від Генерального Консульства України у Гамбурзі від 18 січня 2024 року, згідно якої відповідними німецькими органами підтверджено перебування боржниці ОСОБА_2 та дитини в м. Бремен. Саме державний виконавець Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції мав повідомити Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про вчинення виконавчих дій на його території та здійснити перевірку побачення ОСОБА_1 з дитиною. Станом на сьогоднішній день в Шевченківському відділі державної виконавчої служби у місті Полтаві вказане виконавче провадження не перебуває на виконанні, відповідно, здійснити перевірку судового рішення даної категорії може тільки державний виконавець Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. При проведенні виконавчих дій державним виконавцем мали бути залучені органи опіки та піклування за місцем проживання/реєстрації дитини, а не стягувача. Виконавчі дії мають проводитися виключно на території, на яку поширюється компетенція державного виконавця.

ОСОБА_2 ухвалу суду першої інстанції не оскаржила, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалась.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судове засідання апеляційного суду сторони учасники судового розгляду не з`явилися.

Судові повістки-повідомлення про розгляд справи 17 жовтня 2024 року надіслані апеляційним судом на адреси сторін-учасників:

ОСОБА_1 , Шевченківським відділом державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Дергачівським відділом державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції отримано в електронних кабінетах 18 вересня 2024 року (а.с. 237-239);

ОСОБА_2 отримано електронною поштою 04 жовтня 2024 року, а також про дату, час та місце розгляду справи її було повідомлено 18 вересня 2024 року шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади (а.с. 240).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що на виконанні у Дергачівському відділі ДВС у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження № 57416300 з виконання виконавчого листа № 619/3051/17 від 14 серпня 2018 року, виданого Дергачівським районним судом Харківської області, про усунення перешкод ОСОБА_1 та визначення йому днів для участі у вихованні та спілкуванні з його малолітнім сином ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- кожного вівторка та четверга кожного тижня з 17 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв., без присутності матері;

- кожної суботи та неділі кожного другого та четвертого тижня місяця з 10 год.00 хв. до 18 год.00 хв., без присутності матері.

25 січня 2024 року державним виконавцем прийнята постанова про визначення місця побачення стягувача з дитиною в приміщенні Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтава Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції за адресою: Полтавська область, м. Полтава, провулок Стешенка, 6.

26 лютого 2024 року головний державний виконавець Дергачівського відділу ДВС у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Стадніченко Т.О. надала доручення від 26 лютого 2024 року, яким доручила Шевченківському відділу державної виконавчої служби у місті Полтава Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції здійснити перевірку виконання боржником рішення суду у вівторок 27 лютого 2024 року, у приміщенні Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтава Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за адресою: Полтавська область, м. Полтава, провулок Стешенка, 6; перевірити інформацію щодо наявності боржника під час перевірки виконання боржником рішення суду за місцем побачення стягувача з дитиною у вівторок 27 лютого 2024 року, у приміщенні Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтава Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції за вказаною адресою (а.с. 6).

На вказане доручення Шевченківським відділом державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 27 лютого 2024 року надано відповідь № 30130 про відсутність законних підстав для виконання доручення державного виконавця від 26 лютого 2024 року в зв`язку з тим, що зазначене доручення Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено всупереч вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень. Як вбачається з відповіді, у Шевченківському ВДВС у місті Полтаві виконавче провадження № 57416300 не перебуває на виконанні, відповідно, здійснити перевірку виконання судового рішення може тільки державний виконавець Дергачівського ВДВС у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Згідно з описовою частиною доручення боржниця ОСОБА_2 повідомила державного виконавця про те, що перебуває у м. Бремен, Німеччина, що унеможливлює проведення будь-яких виконавчих дій за адресою: провулок Стешенка 6, м. Полтава, Полтавської області, Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с. 7).

Звертаючись зі скаргою ОСОБА_1 наголошував, що Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Полтава не виконує вимоги закону щодо вжиття виконавчих дій з виконання рішення суду.

Положеннями статті 129-1 Конституції України передбачено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною 1 статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно з частиною 4 статті 10 ЦПК України.

Виконання судового рішення відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013 у справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень учасники справи мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно зі статтею 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконання рішень про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною регламентується спеціальними правилами статті 64-1 Закону України «Про виконавче провадження».

За правилами частин 1-2 цієї статті виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.

Відповідно до пункту 12 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, державний виконавець може вчиняти виконавчі дії на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, за погодженням з начальником органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, у разі якщо: - стало відомо про зміну місця проживання чи місцезнаходження боржника; - з`ясувалося, що майна боржника, на яке можливо звернути стягнення, недостатньо для повного задоволення вимог стягувача та майно боржника виявлено на території іншого органу державної виконавчої служби; - боржник та його майно перебувають на території різних адміністративно територіальних одиниць.

Про проведення державним виконавцем виконавчих дій орган державної виконавчої служби зобов`язаний повідомити орган державної виконавчої служби, на території якого будуть проводиться виконавчі дії, до початку проведення таких дій.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Частиною 3 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконання рішення, яке зобов`язує боржника вчинити певні дії, здійснюється виконавцем за місцем вчинення таких дій.

Згідно з частиною 5 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби.

Пунктом 11 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень визначено, що доручення виконавця є письмовим документом, який складається у випадках, передбачених Законом щодо проведення окремих виконавчих дій органами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами. Перевірка інформації про наявність боржника, його майна, місця роботи або здійснення опису та арешту майна на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця здійснюється органом державної виконавчої служби, компетенція якого поширюється на територію вчинення таких дій за дорученням державного виконавця.

Отже, законодавством чітко встановлено випадки, коли державний виконавець має право направляти доручення до іншого відділу державної виконавчої служби, а саме: проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця.

Дорученням державного виконавця Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 26 лютого 2024 року доручено Шевченківському відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції здійснити перевірку виконання боржником рішення суду у вівторок 27 лютого 2024 року у приміщенні Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за адресою: Полтавська обл., м. Полтава, провулок Стешенка, 6. Перевірити інформацію про наявність боржника під час перевірки виконання боржником рішення суду.

Однак, враховуючи норми статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, перевірка виконання рішення суду щодо встановлення побачення з дитиною не підлягає передорученню іншому відділу державної виконавчої служби.

Зазначений висновок підтримано Верховним Судом в ухвалі від 21 травня 2024 року по справі № 619/842/24, провадження № 61-7380ск24.

Оскільки виконання рішення здійснюється державним виконавцем Дергачівського відділу ДВС, видане доручення на перевірку виконання боржником рішення суду іншому відділу державної виконавчої служби не покладає на Шевченківський відділ ДВС у м. Полтава обов`язку здійснювати заходи з виконання рішення суду замість іншого відділу виконавчої служби.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 та визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтава Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Романенка М.О. у виконавчому провадженні №57416300.

Не оскарження державним виконавцем отриманого доручення у даному разі не є підставою для визнання неправомірною його бездіяльності з невиконання рішення суду.

Посилання ОСОБА_1 на те, що суддя суду першої інстанції неодноразово розглядала різні його заяви та скарги протягом 2019 2024 років, під час розгляду порушувала вимоги законодавства, в зв`язку з чим він неодноразово заявляв відводи, які вона відхиляла без пояснень, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки заяву ОСОБА_1 про відвід судді правомірно вирішено ухвалою суду першої інстанції від 15 квітня 2024 року. Незгода сторони з рішеннями судді в інших справах не може бути підставою для відводу, як передбачено частиною 4 статті 36 ЦПК України. Даних, які б прямо чи опосередковано свідчили про заінтересованість судді в результаті розгляду цієї справи, а також доказів, які б могли свідчити про наявність обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді, матеріали справи не містять.

Доводи ОСОБА_1 щодо подання ним низки аналогічних скарг, пов`язаних з дорученнями виконавця, щодо яких судді приймали різні рішення, не можуть бути взяті до уваги з урахуванням наявності висновку суду касаційної інстанції (ухвала від 21 травня 2024 року по справі № 619/842/24, провадження № 61-7380ск24), який стосується саме того, що перевірка виконання рішення суду щодо встановлення побачення з дитиною не підлягає передорученню іншому відділу державної виконавчої служби. Частиною 4 статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Отже, суперечлива практика суду першої інстанції не є підставою для задоволення скарги ОСОБА_1 .

Твердження ОСОБА_1 щодо того, що рішення, які не визнають бездіяльність виконавця у виконавчому провадженні про контакт з дитиною, є системним порушенням прав дитини, яке неодноразово визнано у рішеннях ЄСПЛ проти України, судова колегія також відхиляє, оскільки у даному разі, з урахуванням всіх обставин справи, відсутня неправомірна бездіяльність державного виконавця, якою б порушувались права дитини.

Посилання ОСОБА_1 на подання ним касаційних скарг у справах № 619/842/24 та № 619/3051/17 є безпідставними, оскільки у відкритті касаційного провадження за ними Верховним Судом відмовлено через те, що правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення (ухвали від 21 травня 2024 року по справі № 619/842/24, провадження № 61-7380ск24, від 15 липня 2024 року у справі № 619/3051/17, провадження № 61-9678ск24).

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанцій норм Закону України «Про виконавче провадження» та процесуального законодавства, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Оскільки апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судових витрат апеляційним судом немає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 28 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 21 жовтня 2024 року

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді О.В. Маміна

О.Ю. Тичкова