Єдиний унікальний номер 175/4469/23
провадження №4-с/175/35/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 pоку Дніпропетровський районний суд

Дніпропетровської області

у складі: головуючого

судді Васюченко О.Г.,

при секретарі Кульпіній Л.Г..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Слобожанське скаргу ОСОБА_1 , на дії та рішення заступника начальника відділу Краматорського ВДВС у Краматорському районі Донецької області МЮУ СМУ МЮ,

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернувся до суду з даною скаргою, за змістом якої просив суд зобов`язати заступника начальника відділу Краматорського ВДВС у Краматорському районі Донецької області МЮУ СМУ МЮ Веремій О.І. вручити під підпис ОСОБА_1 постанову про відкриття виконавчого провадження від 05.02.2024, розблокувати карткові рахунки ОСОБА_1 в порядку пункту 102 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 N1404-VII «Про виконавче провадження», згідно раніше направлених заяв, скасувати постанову про звернення стягнення на заробітну плату пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 01.03.2024 за підписом ОСОБА_2 , оскільки вона не відповідає встановленим вимогам та у абз. 4 повністю іде всупереч судового наказу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01.12.2023 у справі №175/4469/23: 2н/175/940/23, якою чітко визначено стягнення з мого клієнта на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) боржника плагника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення із 22.08.2020, до досягнення дітьми повноліття, та зобов`язати заступника начальника відділу Краматорський ВДВС У Краматорському районі Донецької області МЮУ СМУ МЮ Веремій О.І. повернути ОСОБА_1 неправомірно отримані кошти.

18 вересня 2024 року постановлено ухвалу про відкриття провадження та призначено справу до розгляду.

Представник заявника надав заяву в якій скаргу підтримав в повному обсязі та просив визнати постанову Краматорського ВДВС незаконною та скасувати її.

Представник заінтересованої особи до суду не з`явився про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Жодних заперечень по суті скарги не надавав.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 01 грудня 2023 року суддею Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області видано судовий наказ за заявою ОСОБА_3 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) боржника платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

05 лютого 2024 року заступником начальника відділу Краматорського ВДВС у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Веремій О.І. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №74020678.

01 березня 2024 року заступником начальника відділу Краматорського ВДВС у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Веремій О.І. винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію ті інші доходи боржника.

11 квітня 2024 року заступником начальника відділу Краматорського ВДВС у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Веремій О.І. винесена постанова про арешт коштів боржника.

Представник заявника в скарзі зазначає, що він звертався 17 квітня 2024 року із адвокатським запитом до Краматорського ВДВС, на який йому надійшла відповідь, про те, що на виконанні у відділу перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №175/4469/23; 2-н/175/940/23 від 01 грудня 2023 року виданого Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області, проте зазначену відповідь, як відповідний доказ до матеріалів скарги представник не долучає.

Також, було встановлено, що представником заявника до суду була подана заява про перегляд за нововиявленими обставинами та скасування судового наказу.

19 липня 2024 року суддею Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області постановлена ухвала про задоволення заяви ОСОБА_1 та змінено розмір аліментів, стягнувши з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН - НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН - НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) боржника платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 19.07.2024 р., до досягнення дітьми повноліття.

20 вересня 2024 року постановлено ухвалу про виправлення описки допущеної в тексті ухвали суду від 19 липня 2024 року.

В тому числі, суд звертає увагу на те, що постановою від 30 травня 2024 року заступником начальника відділу Краматорського ВДВС у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Веремій О.І. винесена постанова про зняття арешту з коштів та постанову від 30 серпня 2024 року про закінчення виконавчого провадження.

За приписами частини 1 статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Стаття 6 Конституції України визначає, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Метою виконавчого провадження є примусове виконання судових рішень.

Законом передбачені порядок та підстави оскарження сторонами виконавчого провадження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (частина 1 статті 74 Закону).

Згідно з частиною 1 статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (стаття 451 ЦПК України).

Так, державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Також державний виконавець має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 37 Закону «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені протягом року виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно приписів частин 1, 2 ст. 40 Закону «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Таким чином, зняття арешту з майна боржника передбачено як наслідок закінчення виконавчого провадження державним виконавцем.

Між тим, арешт був знятий відповідною постановою заступника начальника відділу Краматорського ВДВС у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Веремій О.І., а виконавче провадження, у межах якого було накладено обтяження було закінчено.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, про відмову у задоволенні скарги у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 260, 353, 447-451 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 , на дії та рішення заступника начальника відділу Краматорського ВДВС у Краматорському районі Донецької області МЮУ СМУ МЮ відмовити.

Ухвала набрала законної сили 14 жовтня 2024 pоку.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 354 ЦПК України з урахуванням положень п. 3 Розділу XII ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 17 жовтня 2024 року.

Суддя О.Г. Васюченко