Справа № 454/2151/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2024 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Фарина Л. Ю. ,

за участю секретаря Кочмар Н.-Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 державного нотаріуса Червоноградської державної нотаріальної контори, третя особа: ОСОБА_3 приватний нотаріус Червоноградського районного нотаріального округу про тлумачення заповіту,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з позовом, та зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_4 . На праві приватної власності йому належало майно, яке вона має намір успадкувати після його смерті маючи на руках заповіт посвідчений спадкодавцем за життя в нотаріальному порядку в якому зазначено, що на випадок смерті спадкодавця: все його майно, що буде належати йому на день його смерті, де б воно не знаходилося та, з чого б воно не складалося , як набуте до підписання заповіту так і отримане після його посвідчення і на що спадкодавець буде мати законне право , він заповідає дружині ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У 2023 році позивачка звернулася до приватного нотаріуса Червоноградського районного нотаріального округу Ніткевич Вікторії Орестівни та подала заяву про відкриття спадкової справи. Але успадкувати майно та отримати свідоцтво про право на спадщину вона не може, позаяк нотаріус при проведенні перевірки встановила, що позивачка і спадкодавець не перебували у зареєстрованому шлюбі на момент складення заповіту та на дату смерті спадкодавця. Тому позивачка просить розтлумачити зміст заповіту, складеного заповідачем ОСОБА_4 , посвідчений державним нотаріусом Червоноградської державної нотаріальної контори Заєць Миколою Володимировичем та зареєстрований в реєстрі за №1-568.

Позивач зазначає, що на момент складення заповіту 19.09.2018 року вони з ОСОБА_4 не перебували у за реєстрованому шлюбі, бо у 1999 році з метою оформлення документів для виїзду за межі України розлучилися, про що є відповідна відмітка у паспорті позивачки та видано їй Свідоцтво про розірвання шлюбу. Але проживали вони разом все життя однією сім`єю до дня смерті чоловіка. При оформленні заповіту в Червоноградській державній нотаріальній конторі нотаріусом Заєць Миколою Володимировичем, який знав їх давно, як подружжя, допущено помилку та у заповіті записано «дружині, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Помилка, яка допущена нотаріусом у заповіті перешкоджає позивачці оформити спадкове майно, щоб володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю на свій власний розсуд.

За життя спадкодавець ніколи не звертав уваги на те, що написано у заповіті тому і не звертався до нотаріуса з приводу виправлення зазначеної помилки, бо вони все життя прожили разом, як чоловік і дружина. Розлучилися у 1999 році з метою оформлення документів для виїзду за межі України, але у 2013 році разом повернулися додому і прожили разом до дня смерті спадкодавця, реєстрацію шлюбу не проводили. Вважає, що при складанні заповіту нотаріусом було допущено помилку, єдиним виходом із ситуації є звернення до суду із позовом про здійснення тлумачення заповіту.

Ухвалою суду від 24.06.2024 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження, відповідачу та третій особі надано термін для подання відзиву на позов.

Позивач в судове засідання не прибула, її представник адвокат Чернявська Х.М. подала заяву в якій вказує, що позовні вимоги підтримують, просить задовольнити, розгляд справи проводити без їхньої участі.

Відповідач в судове засідання не прибув, однак суду надійшла заява про розгляд справи без його участі та визнання позовних вимог.

Третя особа Приватний нотаріус Червоноградського районного нотаріального округу Ніткевич В.О. в судове засідання не прибула, однак надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини та вважає, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З оглянутої копії свідоцтва про смерть НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

19.09.2018 року ОСОБА_4 складено заповіт, який посвідчений державним нотаріусом Червоноградської державної нотаріальної контори Заєць Миколою Володимировичем та зареєстрований в реєстрі за №1-568. В заповіті зазначено : «На випадок моєї смерті роблю таке розпорядження :все моє майно , що буде належати мені на день моєї смерті , де б воно не знаходилося та, з чого б воно не складалося , як набуте до підписання заповіту так і отримане після його посвідчення і на що я буду мати законне право , я заповідаю дружині, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

ОСОБА_4 та ОСОБА_1 розлучилися 25.09.1999 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія НОМЕР_2 виданим Сокальським відділом РАЦС.

Факт спільного проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_1 підтверджується Актом №5464/07 від 22.11.2023р. КП «Червонограджитлокомунсервіс».

Відповідно до інформації поданої нотаріусом Ніткевич В.О. єдиним спадкоємцем ОСОБА_4 є ОСОБА_1 .

Відповідно до витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі спадкової справи від 01.05.2023 року поданого ОСОБА_1 , нотаріусом Ніткевич В.О. зареєстровано спадкову справу після смерті ОСОБА_4 .

Відповідно до статті 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями.

Відповідно до частини другої статті 1256 ЦК України суд розглядає справу про тлумачення заповіту за наявності таких умов: 1) зміст заповіту містить суперечності, неточності, що ускладнюють розуміння останньої волі заповідача; 2) наявність спору між спадкоємцями щодо тлумачення заповіту - спадкоємці мають різне уявлення про волевиявлення заповідача.

Тлумачення заповіту судом не повинно змінювати волі заповідача, тобто підміняти собою сам заповіт. Суд не може брати на себе права власника щодо розпоряджання його майном на випадок смерті. Тлумачення заповіту є лише інструментом з`ясування волі заповідача після його смерті.

Отже, суд, здійснюючи тлумачення заповіту, не повинен виходити за межі цього процесу та змінювати (доповнювати) зміст заповіту, що може спотворити волю заповідача.

Неточне відтворення в заповіті власної волі заповідача щодо долі спадщини може бути зумовлене, перш за все, неоднаковим використанням у ньому слів, понять і термінів, які є загальноприйнятими у сфері речових, зобов`язальних, спадкових відносин тощо. Цьому також можуть сприяти й певні неузгодженості між змістом окремих частин заповіту і змістом заповіту в цілому, що ускладнюють розуміння волі заповідача стосовно долі спадщини.

Тлумачення заповіту - це з`ясування змісту заповіту як дійсного одностороннього правочину, з тексту якого неможливо встановити справжню волю заповідача. Згідно п. 2.1 глави 3 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, заповіт має бути складений так, щоб розпорядження заповідача не викликало незрозумілостей чи суперечок після відкриття спадщини. Нотаріус має перевірити, чи не містить заповіт розпоряджень, що суперечать вимогам законодавства. Метою тлумачення заповіту є забезпечення найбільш повного здійснення волі заповідача. Відповідно до ст. 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене лише після відкриття спадщини, тобто у зв`язку зі смертю заповідача або оголошення його померлим. Саме тому, при тлумаченні заповіту не діє загальне правило про тлумачення правочину його стороною, закріплене в ст. 213 ЦК України, а діє спеціальне правило, закріплене в ст. 1256 ЦК України, згідно з яким тлумачення заповіту здійснюється спадкоємцями. Шляхом застосування механізму тлумачення заповіту усуваються певні недоліки його змісту, у зв`язку з якими нотаріус може відмовити у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину.

Об`єктом тлумачення заповіту судом є виключно сам заповіт, складений із слів та сполучень слів, які утворюють його текст.

З правової позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеної в постанові від 30 липня 2020 року в справі № 378/1160/15-ц убачається, що тлумачення заповіту судом не повинно змінювати волі заповідача, тобто підміняти собою сам заповіт. Суд не може брати на себе права власника щодо розпоряджання його майном на випадок смерті. Тлумачення заповіту є лише інструментом з`ясування волі заповідача після його смерті. Отже, суд, здійснюючи тлумачення заповіту, не повинен виходити за межі цього процесу та змінювати (доповнювати) зміст заповіту, що може спотворити волю заповідача.

Отже, тлумачення заповіту судом не повинно змінювати волі заповідача, тобто підміняти собою сам заповіт. Суд не може брати на себе права власника щодо розпоряджання його майном на випадок смерті. Тлумачення заповіту є лише інструментом з`ясування волі заповідача після його смерті.

Суд, здійснюючи тлумачення заповіту, не повинен виходити за межі цього процесу та змінювати (доповнювати) зміст заповіту, що може спотворити волю заповідача.

Відповідно до статей 1216, 1218, 1219 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за винятком тих, котрі нерозривно пов`язані з особою спадкодавця.

Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне, розтлумачити заповіт без внесення змін у його зміст, виходячи з волі ОСОБА_4 , згідно заповіту від 19.09.2018р. який фактично заповів своїй дружині ОСОБА_1 все майно.

В даному випадку виключення із заповіту слова «дружина» не вплине на зміст заповіту та не спотворить волі заповідача вцілому.

Отже, розтлумачуючи зміст заповіту ОСОБА_4 від 19.09.2018р. потрібно звертати увагу на текст та враховуючи волю, вказану у заповіті, яка за юридичною природою є об`єктом правонаступництва, суд приходить до висновку, що після смерті спадкодавця все майно переходить до спадкоємця за заповітом ОСОБА_1 .

Вирішуючи питання тлумачення правочину судом враховується, що цивільне судочинство направлене на захист прав та інтересів громадян.

Таким чином, враховуючи, що виключення слова «дружина» зміст заповіту не змінить дійсної волі спадкодавця суд вважає, що заповіт може бути розтлумачений судом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з метою реалізації її спадкових прав.

Керуючись ст. ст. 2-13, 81, 89, 206, 258 - 259, 263 - 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов про тлумачення заповіту - задовольнити.

Тлумачити зміст заповіту, що складений 19.09.2018 року заповідачем ОСОБА_4 та посвідчений державним нотаріусом Червоноградської державної нотаріальної контори Заєць Миколою Володимировичем, що зареєстрований в реєстрі за №1-568 наступним чином : «На випадок моєї смерті роблю таке розпорядження: все моє майно, що буде належати мені на день моєї смерті, де б воно не знаходилося та, з чого б воно не складалося, як набуте до підписання заповіту так і отримане після його посвідчення і на що я буду мати законне право, я заповідаю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , прож. АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 державний нотаріус Червоноградської державної нотаріальної контори ,місце знаходження :80100, м.Червоноград ,вул.Шептицького,12 .

Третя особа: ОСОБА_3 ,приватний нотаріус Червоноградського районного нотаріального округу, місце знаходження :80000, Львівська обл., м. Сокаль, вул.. Шептицького,96а

Головуючий: Л. Ю. Фарина