Справа № 211/1675/23
Провадження № 2/211/44/24
РІШЕННЯ

іменем України

18 жовтня 2024 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Юзефовича І.О.,

при секретарі Строгановій Е.О.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції), представника відповідача ТДВ «СК «Альфа-Гарант» - Голосної А.В. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: ОСОБА_5 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, -

встановив:

позивач ОСОБА_4 звернулася до суду з вказаним позовом до відповідачів ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» (далі по тексту - ТзДВ «СК «Альфа-Гарант»). В обґрунтування позовних вимог представник зазначив, що ОСОБА_4 має в особистому користуванні автомобіль «Toyota Rav4» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить їй на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого 22.07.2011 Дніпропетровським відділом РЕР УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області. 08.07.2022 о 12.52 год. водій ОСОБА_2 у АДРЕСА_1 , керуючи транспортним засобом «HYUNDAI TUCSON», номерний знак НОМЕР_3 , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, здійснюючи поворот ліворуч, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеку іншим учасникам руху, та, виїжджаючи на дорогу зі стоянки Автовокзалу, не надав дорогу транспортному засобу, що рухався по головній дорозі, при цьому порушив вимоги знаку 1.2 Дати дорогу. У результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Toyota Rav 4» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. п. 2.3 б, 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху. Даний факт підтверджується постановою судді Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Сарат Н.О. від 03.08.2022, якою водія ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної до адміністративної відповідальності, шляхом накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 00 коп., на користь держави, у зв`язку з чим ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На момент дорожньо-транспортної пригоди автомобілем «Toyota Rav 4» реєстраційний номер НОМЕР_1 керував батько позивача - ОСОБА_5 . У результаті дорожньо-транспортної пригоди, належний позивачу автомобіль «Toyota Rav 4» реєстраційний номер НОМЕР_1 зазнав механічних пошкоджень, їй був заподіяний матеріальний збиток на суму 61 381 грн. 00 коп., як вартість відновлювального ремонту, з урахуванням вартості деталей частин автомобіля та вартості ремонтних робіт, що підтверджується рахунком на оплату №АССФ0840 від 28.12.2022, Актом виконаних робіт №5 від 06.02.2023, товарним чеком №1837 від 15.10.2022. З яких вартість деталей частин автомобіля - 24 881 грн., вартість ремонтних робіт - 36 500 грн. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , на момент скоєння ним дорожньо-транспортної пригоди, була застрахована власником транспортного засобу в страховій компанії ТзДВ «СК «Альфа-Гарант», страховий поліс №206365153, складений 20.10.2021, та який діяв з 20.10.2021 по 19.10.2022. За умовами якого, п.4 «Страхова сума на одного потерпілого», страховий ліміт становить: за шкоду заподіяну життю і здоров`ю - 260 000 грн., за шкоду заподіяну майну - 130 000 грн., розмір франшизи складає 2 600 грн. Після настання дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 було направлено повідомлення про пригоду за участю її автомобіля «Toyota Rav 4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та «HYUNDAI TUCSON», номерний знак НОМЕР_3 , яким на момент дорожньо-транспортної пригоди керував водій ОСОБА_2 , до ТзДВ «СК «Альфа-Гарант», та заява про страхове відшкодування. Позивачу ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» було відшкодовано матеріальний збиток у сумі 37 888 грн. 45 коп., які було переведено на рахунок ОСОБА_4 . Позивачем були куплені запасні частини до її автомобіля «Toyota Rav 4» реєстраційний номер НОМЕР_1 , замість пошкоджених, а саме: у ФОП « ОСОБА_6 » товарний чек №1837 від 15.10.2022: двері задні ліві, склопідіймач, крило заднє ліве, петлі дверей, на загальну суму 23 120 грн. 00 коп.; у ТОВ «Алмаз Сістем» молдінг на двері вартістю 1 761 грн. 00 коп., а також проведений відновлювальний ремонт автомобіля «Toyota Rav 4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у ФОП « ОСОБА_7 » акт виконаних робіт №5 від 06.02.2023 на суму 36 500 грн. 00 коп. У зв`язку з частковим страховим відшкодуванням відновлювального ремонту належного позивачу транспортного засобу від ТзДВ «СК «Альфа-Гарант», ОСОБА_4 вважає за необхідне здійснити наступний розрахунок: 61 381 грн. 00 коп. (вартість відновлювальних робіт транспортного засобу «Toyota Rav 4», реєстраційний номер НОМЕР_1 ) - 37 888 грн. 45 коп. (вартість страхового відшкодування ТзДВ «СК «Альфа-Гарант») = 23 492 грн. 55 коп. Також ОСОБА_4 відповідачем ОСОБА_2 заподіяно моральної шкоди. Тому що в результаті переживань за пошкоджений автомобіль вона знаходилась і знаходиться в негативному емоційно-психічному стані, викликаному внутрішньою напруженістю, втратою сну, що переросла в моральні страждання, так як вказаний автомобіль є єдиний засіб пересування. Стан морального дискомфорту гнітить її тривалий період часу. Все це вплинуло на її відносини і нормальні життєві зв`язки з членами родини, сусідами, знайомими. За весь цей час відповідач жодного разу не спробував зробити яку-небудь матеріальну допомогу у відновленні належного їй автомобіля, не поцікавився її станом. Зазначені негативні наслідки дорожньо-транспортної пригоди є тривалими й істотними для неї, тому моральну шкоду ОСОБА_4 оцінює в 20 000 грн. 00 коп. Враховуючи вищевикладене, позивач просить стягнути з відповідача ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» на свою користь, як відшкодування відновлювального ремонту транспортного засобу «Toyota Rav 4», реєстраційний номер НОМЕР_1 - 23 492 грн. 55 коп.; з відповідача ОСОБА_2 на свою користь, як відшкодування моральної шкоди - 20 000 грн. 00 коп., франшизу - 2 600 грн. 00 коп., витрати на професійну правничу допомогу - 20 000 грн. 00 коп., судові витрати, пов`язані з розглядом даної справи

Ухвалою суду від 22.03.2023 позов залишено без руху з пропозицією усунути недоліки. 30.03.2023 недоліки усунуто.

Ухвалою суду 12.04.2023 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд якої ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

19.06.2024 відповідачем ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» до суду подано відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що 08.07.2022 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Toyota RAV4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 та транспортного засобу «HYUNDAI Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі №211/2407/22 від 03.08.2022 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ТзДВ «СК «Альфа-Гарант», згідно з Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №206365153(далі - Поліс). 02.09.2022 ОСОБА_4 звернулася до ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» із повідомленням про ДТП. На виконання вимог ст. 34.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - 3акон) ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» було направлено представника для огляду транспортного засобу «Toyota RAV4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , за результатами якого складено відповідний протокол огляду з вичерпним переліком пошкоджених деталей та необхідних ремонтних операцій для відновлення КТЗ, а також з переліком деталей, що мають сліди відновлювального ремонту. Даний протокол був підписаний з боку позивача без жодних зауважень, тобто відповідним чином було погоджено повний перелік пошкоджень та необхідних ремонтних операцій для їх усунення. 02.09.2022 позивач звернувся до ТзДВ СК «Альфа-Гарант» із заявою про страхове відшкодування та надав відомості про особисті банківські реквізити для здійснення виплати страхового відшкодування. 20.10.2022 позивач звернулася із заявою про проведення додаткового огляду транспортного засобу. 26.10.2022 був проведений додатковий огляд з метою з`ясування пошкоджень після проведення демонтажу пошкоджених деталей. Даний протокол (додатковий) також був підписаний з боку позивача без жодних зауважень, тобто відповідним чином було погоджено повний перелік пошкоджень та необхідних ремонтних операцій для їх усунення. На підставі даного протоколу огляду було складено Звіт №58-D/11/20 від 22.11.2022, відповідно до результатів якого було встановлено, що розмір матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу «Toyota RAV4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , складає: 45 373,14 грн. з урахуванням ПДВ; 40 488,45 грн. без урахування ПДВ. Оскільки виплата страхового відшкодування з боку відповідача здійснювалась безпосередньо на особистий рахунок ОСОБА_4 , а позивачем ні у ході досудового врегулювання спору, ні до позовної заяви не додано доказу, що підтверджує факт оплати проведеного ремонту, то ТДВ СК «Альфа-Гарант» зменшило розмір виплати на суму ПДВ. Окрім того, полісом №206365153 передбачено франшизу у розмірі 2 600 грн., а відповідно до ст. 12 Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 37 888,45 грн., безпосередньо на особистий банківський рахунок позивача. Даний факт підтверджує і позивач у своїй позовній заяві. Отже, з боку ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» були виконані всі обов`язки страховика визначені законом, а розмір страхового відшкодування було визначено з додержанням положень вказаного закону та законодавства у сфері страхування і оцінки майна загалом. Позивач натомість не наводить жодних порушень, які були допущені з боку відповідача. Більше того, нормами вказаного вище спеціального закону не передбачено обов`язку страховика виплачувати на підставі звітів, складених на замовлення, а тим паче на підставі рахунків, чеків чи актів виконаних робіт. Зауважують, що відповідачем було здійснено огляд пошкодженого автомобіля та складено протокол огляду транспортного засобу протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, направлено свого представника для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. При цьому позивач була присутня при огляді спеціалістом та погодилася з переліком пошкоджень, підписавши протокол огляду двічі. Тому відповідач вважає, що страхова належним виконало зобов`язання за страховим випадком. Щодо необґрунтованості позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди. Щодо рахунку №5 від 06.02.2023, товарного чеку, рахунку на оплату №АССФО840 від 28.12.22 та акту виконаних робіт, на основі якого визначено розмір позовних вимог. Як слідує із змісту позовної заяви, позивач хоче отримати від ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» відшкодування завданої його внаслідок ДТП шкоди у розмірі, який визначено на підставі вищезазначених документів. Однак, такі вимоги позивача суперечать вимогам чинного законодавства у сфері страхування. Автомобіль позивача 2011 року випуску, а тому у будь-якому разі враховується знос при розрахунку вартості матеріальної шкоди. Окрім того, звертає увагу суду, що вартість відновлювального ремонту без врахування зносу фактично збігається із вартістю ремонту. У цей же час, надані позивачем документи не відповідають жодним із наведених критеріїв, адже вони не є документами про оцінку та не містить висновку про вартість ремонту пошкодженого майна з урахуванням зносу. Більше того, позивачем навіть не наданого жодного документального підтвердження факту оплати вказаних рахунків, що також створює сумніви, щодо реальності і достовірності вказаних у них даних. Враховуючи вказане, слідує те, що надані позивачем документи є неналежним і недопустимим доказом по справі, оскільки не може бути покладений в основу рішення страховика про виплату страхового відшкодування та відповідно в основу рішення суду про стягнення із страховика страхового відшкодування. Щодо загальної недоведеності позовних вимог про відшкодування майнової шкоди. Згідно змісту позовної заяви та додатків до неї, позивачем розмір позовних вимог до ТДВ СК «Альфа-Гарант» розраховано на основі не оплачених рахунків. Однак, дані документи не містять інформації про вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, а тому є недопустимими та недостатніми доказами у справі. Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», чітко передбачає умови виплати страхового відшкодування та обов`язки особи, яка бажає отримувати таке відшкодування. Позивачем не вказується, які саме порушення законодавства було допущено з боку ТзДВ «СК «Альфа-Гарант», оскільки саме позивач не довів розміру завданого йому збитку внаслідок ДТП, яка відбулася 08.07.2022. Вважають, що надані позивачем документі чеки, рахунки не підтверджують понесення позивачем витрат, оскільки не належить до розрахункових документів, не є фіскальними, що унеможливлює однозначну ідентифікацію платника. Окрім того, позивачем не надано також витягу із книги доходів та витрат щодо оприбутковування заявленого розміру грошових коштів та їх оподаткування. Вважають, що доводи та докази позивача є неналежними та не відповідають вимогам чинного законодавства України, зокрема, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, окрім того, ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» здійснило всі заходи для виплати страхового відшкодування в повному обсязі. Тому просять відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 у повному обсязі.

28.05.2024 відповідачем ОСОБА_2 електронною поштою до суду подано відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідач просить у позовній вимозі про стягнення з нього, ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_4 , як відшкодування моральної шкоди 20 000 грн. 00 коп., франшизи 2 600 грн. 00 коп., відшкодування витрат на професійну правничу допомогу 20 000 грн. 00 коп. та судових витрат, пов`язаних з розглядом справи відмовити. В обґрунтування відзиву зазначив, що позивачем не надано жодних доказів, що вона знаходиться в негативному емоційно-психічному стані, ні медичних довідок, ні висновків експертів щодо підтвердження цього факту немає, а отже можна зробити висновок, що позивач не зверталася до медичних закладів за допомогою. Хоча в своєму позові також зазначає, що вона навіть втратила сон і що стан морального дискомфорту гнітить її тривалий період часу. Також позивач вказує те, що вона морально постраждала через те, що він жодного разу не спробував зробити яку-небудь матеріальну допомогу у відновленні належного їй автомобіля та не поцікавився її станом. Хоча в своєму позові сама ж і зазначає, що їй було відшкодовано матеріальний збиток у сумі 37 888,45 грн. 00 коп. ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» - страховою, в якій цивільно-правова відповідальність його, ОСОБА_2 , на момент скоєння ним ДТП була застрахована. Також відповідно до квитанції від 25.05.2024 відповідачем на користь позивача сплачено франшизу в сумі 2 600 грн. 00 коп. Крім того, слід звернути увагу, що під час ДТП транспортним засобом «Toyota Rav 4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить позивачу, керував водій ОСОБА_5 , а не вона особисто, тому не зовсім зрозуміло, з яких підстав він має цікавитися станом позивача. Зауважує, що франшиза була сплачена позивачу, як тільки він дізнався про її існування із отриманої копії позовної заяви. У відшкодуванні витрат на правову допомогу просить відмовити у зв`язку з недоведеністю. Також відповідач звертає увагу, що позивач просить стягнути судові витрати лише з нього, хоча позовні вимоги пред`явлені до двох відповідачів.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Малиця Ю.М. на вимогах наполягав, просив їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» адвокат Голосна А.В. у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві на позов.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечував щодо стягнення з нього на користь позивача моральної шкоди з підстав, викладених у відзиві на позов, зауважив, що сплатив позивачу франшизу в сумі 2 600 грн. 00 коп., як тільки отримав позов. Також не визнав витрати на правову допомогу.

Представника відповідача ОСОБА_2 адвокат Одуд А.А. у судовому засіданні визнав позовні вимоги лише в частині стягнення франшизи, яка вже сплачена, в частині стягнення моральної шкоди просив відмовити, оскільки відповідач ніяким чином не причиняв позивачу моральної шкоди.

Третя особа ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином в порядку, встановленому статтею 128 ЦПК України, не повідомив причини неявки, пояснення у справі не надав.

Суд, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 08.07.2022 серії ААД № 231836, 08.07.2022 о 12.52 год. водій ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 , керуючи транспортним засобом HYUNDAI TUCSON, номерний знак НОМЕР_3 , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, здійснюючи поворот ліворуч не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеку іншим учасникам руху, та виїжджаючи на дорогу зі стоянки Автовокзалу не надав дорогу транспортному засобу, що рухався по головній дорозі, при цьому порушив вимоги знаку 1.2 Дати дорогу. В результаті чого, здійснив зіткнення з транспортним засобом Toyota Raf 4, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. п. 2.3б, 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху.

Постановою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рога Дніпропетровської області від 03 серпня 2022 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП із застосуванням відносно нього адміністративного стягнення у виді штрафу у в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому вираженні становить 850 гривень 00 копійок(а.с. 17).

Статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 статті 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно статі 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля марки HYUNDAI TUCSON, номерний знак НОМЕР_3 , на час дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ТзДВ «СК «Альфа-Гарант», відповідно до Полісу №206365153 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 18.10.2021. Ліміт відповідальності за шкоду заподіяну життю і здоров`ю - 260 000 грн., за шкоду заподіяну майну - 130 000 грн., розмір франшизи складає 2 600 грн. (а.с. 18).

Автомобіль марки Toyota Raf 4, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2011 року випуску, належить позивачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 (а.с. 12).

02.09.2022 позивач ОСОБА_4 звернулася до відповідача ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» із Заявою про страхове відшкодування (а.с. 51).

Відповідно до п. 34.2. ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик зобов`язаний протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону) направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

На виконання зазначеної норми Закону, 17.09.2022 пошкоджений транспортний засіб Toyota Raf 4, реєстраційний номер НОМЕР_1 ,був оглянутий аварійним комісаром, про що було складено Протокол огляду транспортного засобу (а.с. 53).

Відповідно до заяви позивача від 20.10.2022, 26.10.2022 пошкоджений транспортний засіб Toyota Raf 4, реєстраційний номер НОМЕР_1 ,був оглянутий аварійним комісаром вдруге, про що було складено Додатковий протокол огляду транспортного засобу (а.с. 54, 55).

Обидва протоколи огляду були підписані без заперечень ОСОБА_5 третьою особою у справі.

Як наслідок 22.11.2022 було складено Звіт №58-D/11/20 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, та ремонтну калькуляцію №ЦВ/22/2743, згідно яких вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу без ПДВ становить 40 488 грн. 45 коп. (а.с. 56-63, а.с. 64-68).

Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його.

01.12.2022 сума страхового відшкодування у розмірі 37 888 грн. 45 коп. надійшла на картковий рахунок позивача. Страхове відшкодування було виплачено за мінусом франшизи 2 600 грн. 00 коп. (40 488 грн. 45 коп. - 2 600 грн. 00 коп. = 37 888 грн. 45 коп.) (а.с. 26).

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування у розмірі, який у повному обсязі відшкодовує завдану шкоду, деліктне зобов`язання між потерпілим і особою, яка завдала шкоди, припиняється згідно зі статтею 599 ЦК України виконанням, проведеним належним чином.

Що узгоджується з правовою позицією, викладеній у постанові Верхового Суду від 20.03.2018 у справі №570/2461/16-ц.

З огляду на викладене вище, суд вважає, що 01.12.2022 деліктне зобов`язання відповідача перед позивачем припинилося, оскільки ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» виплатило позивачу страхове відшкодування в повному обсязі відповідно до Звіту №58-D/11/20 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, та ремонтної калькуляції №ЦВ/22/2743. Страхове відшкодування було виплачено з урахуванням зносу без ПДВ за мінусом франшизи.

Крім того, суд вважає, що позивачем обрано не вірний спосіб захисту, оскільки саме Страхувальник, тобто ОСОБА_2 , відшкодовує різницю між страховою виплатою та завданим збитком, якщо розмір завданого збитку складається з платежів, які не покриваються страховою компанією. Що узгоджується з правовими позиціями, викладеними у постановах Верховного Суду: від 21.12.2022 №369/13458/20; від 09.11.2022 №366/2985/19; від 09.11.2022 №497/470/2021; від 28.09.2022 №727/182/21; від 21.09.2022 №486/716/20; від 14.09.2022 №441/756/18; від 14.09.2022 №520/7996/18; від 17.08.2022 №761/15232/18; від 08.06.2022 №757/20129/16-ц; від 25.05.2022 №503/1597/16-ц; від 16.02.2022 №242/1930/21; від 16.02.2022 №725/1670/18; від 16.02.2022 №709/370/20; від 16.02.2022 №363/5092/18; від 09.02.2022 №567/881/18; від 26.01.2022 №204/5403/18.

З огляду на викладене вище, суд вважає встановленим факт того, що відповідач ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» повністю виконало свої зобов`язання перед позивачем ОСОБА_4 відповідно до вимог чинного законодавства, а тому позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, тому в цій частині слід відмовити в задоволенні позовних вимог.

Щодо стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п.п. 3, 9 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість подовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалість, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого-спростування інформації редакцією засобу масової інформації. при цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

В обґрунтування спричинення моральної шкоди позивач посилалася на те, що в результаті переживань за пошкоджений автомобіль вона знаходилась і знаходиться в негативному емоційно-психічному стані, викликаному внутрішньою напруженістю, втратою сну, що переросла в моральні страждання, так як вказаний автомобіль є єдиний засіб пересування. Стан морального дискомфорту гнітить її тривалий період часу. Все це вплинуло на її відносини і нормальні життєві зв`язки з членами родини, сусідами, знайомими. За весь цей час відповідач жодного разу не спробував зробити яку-небудь матеріальну допомогу у відновленні належного їй автомобіля, не поцікавився її станом.

Суд частково погоджується із зазначеними вище доводами позивача, позаяк вказані обставини в своїй сукупності свідчать про наявність в її житті негативних явищ та зниження якості життя її родини, що пов`язано з пошкодженням належного їй майна, яке перебувало у користуванні батька. Разом з тим суд частково бере до уваги доводи відповідача ОСОБА_2 , викладені у відзиві по позов, тому приходить до висновку про зменшення розміру відшкодування моральної шкоди з 20 000,00 грн. до 5 000,00 грн. Вказаний розмір шкоди, на думку суду, відповідатиме вимогам розумності, виваженості та справедливості та не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб позивача і не призведе до його збагачення та при встановлених обставинах становитиме достатньо справедливу сатисфакцію.

При цьому суд відхиляє заперечення відповідача з приводу пред`явлення вимоги позивачем про стягнення моральної шкоди, оскільки автомобілем керувала не вона, а її батько, вважаючи їх необґрунтованими.

Таким чином, зважаючи на вище викладене, позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача франшизи, суд зазначає наступне.

Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Згідно зі ст. 12 цього Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

У відповідності до п. 12.1. ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Тобто франшиза в будь-якому виді є елементом договору страхування, який впливає на суму виплати страхового відшкодування в сторону її зменшення, та її наявність у договорі обумовлена згодою сторін. Встановлюючи розмір франшизи страхувальник фактично погоджується, що у разі настання страхового випадку визначена шкода не буде покриватися сумою франшизи.

Як вже було встановлено судом, франшиза за Полісом №206365153 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 18.10.2021 становила 2 600 грн. 00 коп. Страхове відшкодування було виплачено ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» позивачу за мінусом франшизи.

У свою чергу, відповідач ОСОБА_2 надав до суду докази перерахування позивачу суми франшизи і даний факт не спростовано стороною позивача (а.с. 118).

Таким чином, зважаючи на вище викладене, позовні вимоги в частині стягнення франшизи не підлягають задоволенню.

Позивачем та її представником заявили вимогу щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Згідно частини 1 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 3 статті 137 ЦПК України визначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес (пункти 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Схожі висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.

Позивачем та її представником заявлено вимогу про відшкодування судових витрат та в якості доказів понесених витрат на правничу допомогу надано лише копію ордеру від 02.03.2023 (а.с. 15), копію Договору про надання правової допомоги від 02.03.2023 (а.с. 13, 14), копії свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю та посвідчення на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 16, 17). Відсутність документального підтвердження фактично понесених витрат на правову (правничу) допомогу (квитанція, платіжне доручення, тощо), а також акту виконаних робіт, відповідно до вищезазначених позицій Великої Палати Верховного Суду, є підставою для відмови у задоволенні вимоги про відшкодування такої витрати.

З огляду на викладені обставини, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача витрат на правову допомогу в сумі 20 000,00 грн.

Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з того, що позов має майнову та немайнову вимоги, з огляду на відмову у задоволенні позовних вимог майнового характеру (стягнення матеріальної шкоди, франшизи), суд вважає за необхідне віднести судові витрати по сплаті судового збору в цій частині в сумі 1 073 грн. 60 коп. за рахунок позивача. В частині немайнової вимоги (стягнення моральної шкоди), судовий збір має бути стягнутий з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог у сумі 268 грн. 40 коп. (5 000 грн. * 1 073,60 грн. / 20 000 грн.).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 76-81, 89, 141, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: ОСОБА_5 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 ) моральну шкоду в сумі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок та в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору 268 (двісті шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

В іншій частині в задоволенні моральної шкоди відмовити.

Відмовити ОСОБА_4 узадоволенні позову до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.

Відмовити ОСОБА_4 узадоволенні позову до ОСОБА_2 про стягнення франшизи.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення.

Суддя І.О. Юзефович