Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/1835/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.10.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Леньо В.В., при секретарі Казимірська Н.В., за участі позивачки ОСОБА_1 , її представника адвоката Бровді І.А., відповідачки ОСОБА_2 , представника відповідачки адвоката Киретів В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Пийтерфолвівської сільської ради Берегівського району Закарпатської області про усунення перешкод у спілкуванні з онукою та прийнятті участі у вихованні,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , звернулася до суду із вказаним позовом.

Позовні вимоги мотивовані тим, що син позивачки ОСОБА_3 та відповідачка ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка в свою чергу є онукою позивачки.

Шлюб між батьками дитини розірвано на підставі рішення Виноградівського районного суду від 30.11.2023 року.

З моменту розлучення дитина проживає разом з матір`ю ОСОБА_2 .. яка в свою чергу обмежує позивачку у спілкуванні з онукою. Відповідач перешкоджає у спілкуванні позивачки з онукою також за допомогою телефонного зв`язку та месенжерів.

Саме тому, 29.02.2024 р. представник позивачки звернувся з заявою до органу опіки та піклування Пийтерфолвівської сільської ради Берегівського району Закарпатської області. У відповідь заяву про визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою онукою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Виконавчий комітет Пийтерфолвівської сільської ради Берегівського району Закарпатської області повідомив, що для визначення способів участі у вихованні малолітньої онуки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рекомендують звернутись до суду.

На думку позивачки, наявність конфлікту та неприязні відносини між відповідачкою та сином позивачки не є підставою для обмеження прав баби на спілкування з онукою, також зазначає, що тривалість часу, проведеного дитиною з бабою може бути важливим фактором у забезпеченні найкращих інтересів дитини, сприятиме повноцінному вихованню дитини та її розвитку.

З вказаних підстав просить визначити спосіб участі позивачки у вихованні та спілкуванні з онукою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вихідні дні (з вечора п`ятниці до вечора неділі) кожного другого та четвертого тижня місяця, з можливістю забрати малолітню онуку до будинку за адресою АДРЕСА_1 .

Дозволити позивачці, як бабусі малолітньої, без присутності матері та свахи, щодня здійснювати спілкування з дитиною у телефонному режимі та за допомогою месенджерів, відео зв`язку у зручний для дитини у період із 18 по 20 годину.

Відповідач ОСОБА_2 , подала відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позову, вважає позовні вимоги позивачки безпідставними, необгрунтованими, недоведеними належним чином та такими, що не підлягають задоволенню з наступних причин.

Вказує, що а ні вона, ані її мати не чинять позивачу, а також батьку дитини ніяких перешкод у спілкуванні з дитиною, відвідуванні дитини по місцю проживанні дитини.

Крім того, бабуся вправі і ніхто їй не забороняв відвідати дитину в час перебування онуки в дитячому садку в с. Велика Паладь, Берегівського району, Закарпатської області, який дитина відвідує.

Оскільки малолітня ОСОБА_4 є занадто малого віку - їй всього три роки, то відповідач категорично проти того, щоб бабуся забирала її на вихідні до себе додому з ночівлею, оскільки дитина є малолітньою і потребує постійного догляду та уваги матері. Крім того, відповідач переживає, що бабуся - позивач ОСОБА_1 може вивезти дитину в Угорщину до її сина - батька дитини ОСОБА_3 , який знаходиться в Угорщині та на даний час не має наміру повертатись в України, оскільки через військовий стан не зможе знову виїхати за кордон. Такі побоювання матері дитини обгрунтовані тим, що після припинення шлюбних відносин з батьком дитини паспорт малолітньої ОСОБА_4 для виїзду за кордон залишився у бабусі - позивача ОСОБА_1 і вона відмовляється повертати його матері дитини.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Бровді І.А. в судовому засіданні вимоги позову підтримали з підстав наведених у ньому.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат Киретів В.В. в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав наведених у відзиві на позовну заяву.

Представник орану опіки та піклування виконавчого комітету Пийтерфолвівської сільської ради в судове засідання не з`явився. До суду подав висновок, щодо можливого розв`язання спору.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, взявши до уваги відзив на позов, суд, прийшов до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

В Україні законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Декларації ООН прав дитини (1959р.), Конвенції ООН про права дитини (1989р.), міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, Сімейному кодексі України, а також інших нормативно-правових актах, що регулюють суспільні відносини у даній сфері.

Як вбачається з матеріалів справи, громадянин ОСОБА_3 та відповідачка ОСОБА_5 , зареєстровали шлюб, 28.05.2020 року.

Від спільного подружнього життя народилася одна дитина: донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 30 листопада 2023 року шлюб розірвано.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після розірвання шлюбу, залишилась проживати разом із відповідачкою, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є сином позивачки ОСОБА_1 , таким чином малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є онукою позивачки.

З матеріалів справи вбачається, що 29.02.2024 р. представник позивачки звернувся з заявою до органу опіки та піклування Пийтерфолвівської сільської ради Берегівського району Закарпатської області з метою врегулювання спору.

У відповідь заяву про визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою онукою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Виконавчий комітет Пийтерфолвівської сільської ради Берегівського району Закарпатської області повідомив, що для визначення способів участі у вихованні малолітньої онуки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рекомендують звернутись до суду.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно зі статтею 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні.

Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Тлумачення частини другої та третьої статті 257 СК України свідчить, що законодавець визначив механізм здійснення права баби та діда, прабаби, прадіда на виховання внуків і правнуків, який проявляється в: (а) покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; (б) закріпленні права баби, діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Відповідно до статті 263 СК України спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 СК України.

Відповідно до статті 159 СК України, суд визначає способи участі у вихованні дитини ( періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання тощо), місце та час спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Тлумачення статті 159 СК України свідчить, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права.

Суд зауважує, що одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання.

Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами.

Право на повагу до сімейного життя, гарантоване статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, охоплює щонайменше зв`язки між близькими родичами, наприклад, між дідусями, бабусями та онуками, оскільки такі родичі можуть відігравати у сімейному житті важливу роль .

Декларацією прав дитини, прийнятою генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20 листопада 1959 року, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. ст. 2, 8 ЦПК України, проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Це право полягає, перш за все, у наданні дитині можливості жити і виховуватися в сім`ї. Звичайно, мова йде про проживання дітей у сім`ї своїх батьків. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами.

Положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на повагу до сімейного життя, поширюються, зокрема, і на відносини між бабою, дідом та внуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (рішення Європейського суду з прав людини ( далі ЄСПЛ у справі «Крускіч проти Хорватії» від 25 листопада 2014 року). ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і внуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема, вимагають меншого ступеня захисту.

Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми онуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з онуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність (рішення ЄСПЛ «Богоносови проти Росії» від 05 березня 2019 року). Тривалість часу, проведеного дитиною з бабою чи дідом може бути важливим фактором у забезпеченні найкращих інтересів дитини ( справа «Гокканнен проти Фінляндії», ЄСПЛ від 23 вересня 1994 року, справа «Мамчур проти України» ЄСПЛ від 16 липня 2015 року, справа «Крапівін проти Росії», ЄСПЛ від 12 липня 2016 року).

Відповідно до ч. 3 ст. 291 ЦК України, фізична особа має право на підтримання зв`язків з членами своєї сім`ї та родичами незалежно від того, де вона перебуває. Такого права, оскільки воно має немайновий характер, фізична особа не може бути позбавлена. Оскільки дід, баба, як з боку матері, так і з боку батька є її родичами по прямій висхідній лінії, батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, своїх прав щодо виховання онуків.

Разом з тим, саме батьки несуть першочергове право та відповідальність за виховання своєї дитини, що означає лінію батьківського виховання головною.

З огляду на це, дід, баба, інші особи мають враховувати, що їхня виховна спрямованість повинна узгоджуватись або хоча би не суперечити тому вихованню, яке дитині дають батьки.

Згідно із частиною восьмою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства» контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.

Окрім цього, за ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

Відсутність бажання дитини спілкуватись із членами родини та примушування до цього навіть у випадку задоволення позову може призвести до фактичної неможливості виконання рішення суду у такій категорії спорів, що фактично у примусовому порядку виконано бути не може.

В ході розгляду справи судом встановлено, що між сторонами склалися неприязні стосунки, малолітня дитина ОСОБА_4 , 2021 року народження, проживає з матір`ю відповідачкою ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ).

Суд наголошує, що неприязні відносини між відповідачем та позивачем не є підставою для обмеження прав баби на спілкування з її онукою.

Позивачка бажає приймати участь у вихованні онуки та спілкуватися з нею. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дитини з бабою служитиме задоволенню життєво важливих психологічних потреб останньої.

Позивачка має право на спілкування з онукою та приймати участь у її вихованні і при цьому відповідач не має права перешкоджати цьому в інтересах дитини. Позбавлення баби права на спілкування з онукою може позбавити останню родинних зв`язків, турботи та любові з її боку.

Щодо врахування думки дитини в судовому засіданні, то судом не визнавалась явка дитини обов`язковою для участі і розгляду справи, з огляду на вік дитини 3 роки.

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси власне порушені, а учасники цивільного обороту використовують цивільне судочинство для такого захисту.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина перша статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року).

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини (частина восьма статті 7 СК України).

Баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні (частина перша статті 257 СК України).

Спори щодо участі баби, діда, прабаби, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу (стаття 263 СК України).

Суд визначає способи участі особи у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (частина друга статті 159 СК України).

Тлумачення статті 159 СК України свідчить, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (частини п`ята та шоста статті 19 СК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта 263 ЦК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року в справі № 607/13092/16-ц (провадження № 61-1713св17) зазначено, що "будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини. Відповідно до статті 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні.

Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Відповідно до статті 263 СК України спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 СК України.

За змістом статті 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні, побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

При вирішенні спору у цій справі, суд враховує наявний в матеріалах справи висновки органу опіки та піклування виконавчого комітету Пийтерфолвівської сільської ради від 22.04.2024 року № 41, який з врахуванням висновків комісії, характеристик сторін, рекомендував: визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканці АДРЕСА_2 , спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою онукою, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканкою АДРЕСА_3 , шляхом встановлення зустрічей за таким графіком кожного другого та четвертого тижня місяця: - п`ятниця з 17:00 по 20:00 годину; - субота з 12:00 по 20:00 годину; - неділя з 12:00 по 20:00 годину, кожного другого та четвертого тижня місяця, без ночівлі з вимогою, що ОСОБА_8 забирає і привозить малолітню онуку додому сама.

Загалом судом не встановлено обставин, які б унеможливлювали спілкування позивачки з малолітньою онукою чи обставин, які б свідчили, що таке спілкування не відповідає інтересам дитини. Відповідачкою також не надано доказів цього.

Також відсутні об`єктивні дані вважати, що позивачка буде негативно впливати на фізичний та психоемоційний стан дитини та її розвиток.

Наявні відносини між сторонами по справі, жодним чином не можуть впливати на спілкування дитини із бабусею по лінії свого батька.

Вирішуючи питання щодо порядку та місця спілкування позивача з онуком, суд враховує, що висновком органу опіки та піклування Пийтерфовівської сільської ради визначено спосіб участі у вихованні та спілкуванні позивачки з її малолітньою онукою ОСОБА_4 , 2021 року народження, наступним чином: кожного другого та четвертого тижня місяця, без ночівлі з вимогою, що ОСОБА_8 забирає і привозить малолітню онуку додому сама.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2023 року у справі № 208/4682/20 (провадження № 61-11294св22) вказано, що "визначаючи способи участі баби та діда у спілкуванні та вихованні онука, потрібно надавати системну оцінку фактам та обставинам, які впливають на ухвалення рішення, зокрема, суд передусім повинен враховувати інтереси дитини, які не завжди можуть відповідати її бажанням, а також вік, стан здоров`я, психоемоційний стан дитини".

Враховуючи вказану позицію, враховуючи вік дитини, суд приходить до переконання, що вимога позивачки про її участь у вихованні онуки шляхом надання їй можливості забрати малолітню онуку до будинку за адресою АДРЕСА_1 у вихідні дні (з вечора п`ятниці до вечора неділі) кожного другого та четвертого тижня місяця, задоволенню не підлягає.

Вирішуючи позовні вимоги в частині надання дозволу позивачці ОСОБА_1 , на спілкування з онукою в телефонному режимі та за допомогою месенжерів, суд приходить до висновку, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права, та є окремим способом захисту порушеного права діда й баби на спілкування з онуками, а від таки судом не вирішується питання про надання дозволу позивачу здійснювати телефонні дзвінки, чи обмежувати позивача у їх здійсненні, а від так вказана вимога задоволенню не підлягає.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд насамперед керується інтересами дитини. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Ухвалюючи саме таке рішення по справі, суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає в себе знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення.

Національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії»(Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Тому, суд вважає, що відповідача слід зобов`язати не чинити перешкод у спілкуванні баби з онукою.

Також суд зазначає, що захищаючи та поважаючи право дитини на сімейне виховання, мати дитини не повинна зловживати своїм правом на спілкування дитини з бабусею лише в її присутності та за її місцем мешкання і давати можливість бачитися онуці з бабою за місцем проживання, перебування останньої або в іншому місці з можливістю відвідування протягом цього часу культурно-масових, освітніх, спортивних, розважальних та оздоровчих заходів, що призначені для повноцінного відпочинку дитини та відповідають віку та стану здоров`я дитини.

Таким чином суд, врахувавши вищенаведені законодавчі норми, позицію сторін, висновок органу опіки та піклування, дійшов переконання про доцільність часткового задоволення позовних вимог, та визначення способу спілкування позивачки та її участі у вихованні онуки синів, а саме: встановити ОСОБА_1 участь у вихованні та спілкуванні з онукою такий порядок та за таким графіком: кожного другого та четвертого тижня місяця:- п`ятниця з 17:00 по 20:00 годину; - субота з 12:00 по 20:00 годину; - неділя з 12:00 по 20:00 годину, з можливістю відвідування протягом цього часу культурно-масових, освітніх, спортивних, розважальних та оздоровчих заходів, що призначені для повноцінного відпочинку дитини та відповідають віку та стану здоров`я дитини за попередньою домовленістю з матір`ю дитини, з урахуванням стану здоров`я дитини, її потреб та інтересів, без присутності матері та родичів матері дитини.

Ухвалюючи вказане рішення, суд роз`яснює, що сторони не позбавлені права в майбутньому змінити встановлений судом спосіб участі у вихованні дітей, з урахуванням вікових змін, розвитку та потреб дитини, що буде відповідати її інтересам, або за домовленістю сторін, або за рішенням суду, якщо цього будуть вимагати інтереси дитини.

Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам у справі, що встановлений судом графік спілкування баби з онукою не позбавляє її права бачитись з нею в інші дні, у тому числі, на свята, канікули, дні народження тощо з дозволу матері дитини, якщо це не буде перешкоджати звичайному розпорядку дня дитини, з урахуванням її стану здоров`я та бажання.

Суд, також, вважає необхідним роз`яснити сторонам, що побудова сімейних відносин має здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях любові і поваги, взаємодопомоги і підтримки. Сторони не повинні поглиблювати конфліктну ситуацію, захищаючи свої власні інтереси, а намагатись проявити справжню турботу, реалізувати свої права шляхом домовленості і забезпечити належні умови для розвитку дитини.

Отже враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що саме такий визначений порядок та спосіб спілкування з онукою є достатнім і відповідає принципу розумності, справедливості, збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, пріоритетному інтересу дитини, підтримки зв`язків між родичами.

На думку суду такий порядок побачень буде достатнім для реалізації права позивача на спілкування з онукою.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 56, 105, 110, 112, 115, 160, 180, 181, 182, 191 СК України, ст. ст. 4, 13, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задоволити частково.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканці АДРЕСА_4 , спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою онукою, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканкою АДРЕСА_3 , шляхом встановлення зустрічей за таким графіком кожного другого та четвертого тижня місяця:

- п`ятниця з 17:00 по 20:00 годину;

- субота з 12:00 по 20:00 годину;

- неділя з 12:00 по 20:00 годину.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступну та резолутивну частину ішення проголошено 17.10.2024 року. Повний текст рішення виготовлено 18.10.2024 року.

ГоловуючийВ. В. Леньо