Провадження № 2/638/6429/24
УХВАЛА

16 жовтня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Малахової О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі Позивач, ОСОБА_1 ), представник адвокат Петренко Анна Сергіївна, звернулася з позовом до ОСОБА_2 (далі Відповідач, ОСОБА_2 ) про розірвання шлюбу.

Ухвалою від 01.10.2024 позовну заяву залишено без руху, Позивачу надано 5денний строк на усунення недоліків позовної заяви шляхом надання відомостей щодо наявності спору між подружжям відносно розірвання шлюбу, а саме: посилання на те, у чому полягає перешкода розірвання шлюбу в порядку, передбаченому статтею 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», а також повідомити дані про те, що позивач/сторони звертатися до органів реєстрації актів цивільного стану із заявою про розірвання шлюбу відповідно до вимог статті 106 Сімейного кодексу України, Відповідач не погодився подати спільну заяву або не з`явився за викликом до органу РАЦСу тощо.

Представник Позивача засобом поштового зв`язку 07.10.2024 направила клопотання про виправлення недоліків, яке надійшло до суду 15.10.2024.

Розглянувши дане клопотання, суд встановив, що недоліки позовної заяви не усунуті. Натомість Позивач зазначає про те, що звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу є його правом, про відсутність обставин, що перешкоджаютьрозірванню шлюбу у позасудовому порядку інформації не надав.

Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної у постанові від 07.02.2024 у справі № 295/434/22, формалізм у процесі є позитивним й необхідним явищем, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу, проте надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду, не сприяє правовій визначеності, належному здійсненню правосуддя, у тому числі виконанню судового рішення та є порушенням» ст. 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 28.10.1998 року у справі «Перед де Рада Каваніллес проти Іспанії», від 13.01.2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії», від 08.03.2017 року у справі «ТОВ «Фріда» проти України»).

Суд бере до уваги позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 09.10.2024 у справі № 753/939/24, де зазначено, що згідно з практикою ЄСПЛ, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним.

Водночас, зазначені в ухвалі суду від 01.10.2024 недоліки не є надмірним формалізмом чи обмеженням доступу до правосуддя, адже практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті шостої Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року, «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року, «Мельник проти України» від 28.03.2006 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Позаяк Позивач не усунув недоліки позовної заяви відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України, заява вважається неподаною і повертається Позивачеві.

Керуючись статтями 185, 258, 260, 261, 353-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 вважати неподаною та повернути.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання в 15-денний строк, з дня винесення ухвали. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.В. Малахова