КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 759/1936/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Шевченко Віти Олександрівни в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» на заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 11 березня 2024 року у складі судді Ул`яновської О.В.,

у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

У січня 2024 року позивач звернувся у суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 44 250 грн та судові витрати.

Свої вимоги мотивував тим, що 27 жовтня 2022 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_2 було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1105-0127. Зазначений кредитний договір разом із Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений. Відповідно до Закону України "Про споживче кредитування" кредитний договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію". Позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор А446, для підписання кредитного договору № 1105-0127 від 27 жовтня 2022 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів.

Вказував, що відповідно до умов вказаного договору відповідач отримав кредит у розмірі 10 000 грн, строк кредитування 300 днів, базовий період* - 14 днів, знижена % ставка 1,20 % в день, стандартна % ставка 1,50 % в день. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів.

Проте, відповідач порушив вищезазначені умови кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернув в повному обсязі кредит кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем за кредитним договором навіть після спливу строку кредитування встановленого умовами кредитного договору. Відтак, станом на 29 грудня 2023 року утворилась заборгованість у розмірі 44 250 грн, з яких: 9 200 грн - прострочена заборгованість за кредитом; 35 050 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 11 березня 2024 року позовні вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 1105-0127 від 27 жовтня 2022 року в розмірі 10 580 грн та судовий збір у розмірі 579 грн 18 коп. В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ТОВ "Укр Кредит Фінанс" посилаючись порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення районного суду та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги про стягнення загальної суми заборгованості за кредитним договором № 1105-0127 від 27 жовтня 2022 року в розмірі 44 250 грн(з яких прострочена заборгованість за кредитом - 9 200 грн, прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 35 050 грн), вирішити питання судового збору.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що позивачем дотримано вимоги, зокрема ст. 1048, 1056-1 ЦК України щодо встановлення розміру процентів за користування суми кредитом, що була надана (проінформована, доведена до відома) відповідачу, оскільки останнім не заперечується (визнається) укладення договору на вищезазначених умова.

Вказує, що позивач має законне право на нарахування процентів (згідно п. 4.6 та 10.2 кредитного договору) протягом строку договору, що визначені в п. 4.9 кредитного договору, що останнім і було здійснено та відображено у розрахунку заборгованості (додавався до позовної заяви).

Зазначає, що твердження суду, що умовами кредитного договору передбачено нарахування неправомірно великої суми компенсації у разі невиконання зобов`язань за договором відповідно п. 5 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» не відповідає дійсності та є помилковим зі сторони суду першої інстанції, оскільки проценти за користування кредитом визначено відповідно до ст. 1048, 1054, 1056-1 ЦК України та не є компенсацією у разі невиконання зобов`язань за договором в розумінні п. 5 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів».

Також звертає увагу суду на те, що позивачем було прийнято рішення про можливість застосування до ОСОБА_2 програми лояльності для споживачів фінансових ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 5 330 грн за умови погашення позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 44 250 грн, а тому позивач просив суд першої інстанції стягнути з позичальника не повну суму заборгованості за Кредитним договором, а лише її частину.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

За правилами ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2023 року розглянута апеляційним судом в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні).

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню враховуючи наступне.

Як видно з матеріалів справи, 27 жовтня 2022 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_2 укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1105-0127 у формі електронного документу, який було підписано з використанням одноразового ідентифікатора (одноразового паролю) А446 (а.с. 15-20).

Згідно з п. 2.2. Кредитного договору Кредитодавець відкрив Кредитну лінію для Позичальника шляхом надання Позичальнику грошових коштів (далі Кредит) на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит не пізніше останнього дня Строку кредитування та сплатити нараховані Кредитодавцем проценти за користування Кредитом у порядку, передбаченому цим Договором.

Відповідно до умов Кредитного договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб позичальника (пункт 2.4. Кредитного договору).

Розмір кредитного ліміту, тобто загальний розмір кредиту 10 000 грн дата надання/видачі кредиту 27 жовтня 202 року (пункт 4.1. Кредитного договору).

Строк кредитування, тобто, строк на який надається Кредит Позичальнику 300 календарних днів з моменту перерахування Кредиту Позичальнику, дата повернення кредиту 23 серпня 2023 року (п. 4.9 Кредитного договору).

Так, позивач здійснив перерахування коштів відповідачці 27 жовтня 2022 року у розмірі 10 000 грн відповідно до умов Кредитного договору, що підтверджується листом АТ КБ "Приватбанк" (а.с. 39) та довідкою про перерахування суми кредиту № 1105-0127 від 27 жовтня 2022 року (а.с. 27).

Згідно з п. 4.6. Кредитного договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, починаючи з дня видачі Кредиту до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту, за наступною ставкою: Стандартна процентна ставка становить 1.50 % за кожен день користування Кредитом.

Згідно з п. 1.1. Кредитного договору Базовий період сплати відсотків проміжки часу впродовж строку дії Договору, в останні дні яких у Позичальника настає обов`язок сплати відсотків за користування Кредитом. Кількість днів у Базовому періоді вказана у розділі 4 цього Договору.

Згідно з п. 4.4. Кредитного договору базовий період складає 14 календарних днів. Перебіг першого Базового періоду починається з дати надання/видачі Кредиту закінчується в дату останнього календарного дня першого Базового періоду.

Відповідно до п. 4.5. Кредитного договору сплату процентів за користування Кредитом Позивачальник зобов`язаний здійснювати не пізніше останнього дня кожного Базового періоду.

Згідно із довідки про укладений договір станом на 29 грудня 2023 року за кредитним договором № 1105-0127 від 27 жовтня 2022 року сума наданого кредиту становить 10 000 грн (а.с. 29-31).

Пунктом 11.3., 11.3.1. Договору позичальник даним підтверджує, що до укладення Договору уважно ознайомився з текстом Договору та Правилами, а також отримав від Кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема частиною другою статті 12 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" та статтями 9, 25 Закону України "Про споживче кредитування" на сайті https://creditkasa.com.ua, що забезпечує вірне розуміння Позичальником суті фінансових послу без нав`язування її придбання.

До договору про відкриття кредитної лінії № 1105-0127 від 27 жовтня 2022 року, укладеного між ТОВ "Укр Кредит Фінанс" та ОСОБА_2 , позивачем долучено Правила відкриття кредитної лінії, Паспорт споживчого кредиту, Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки (а.с. 21-26).

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що встановлений сторонами договору розмір відсотків за несвоєчасно виконані зобов`язання за кожен день прострочки, у розмірі 1,20-1,50 %, що у результаті 35 050 грн, є несправедливим у розумінні ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів", суперечить встановленим обмеженням ст. 21 Закону України "Про споживче кредитування" та порушує принцип розумності та добросовісності, що є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг фінансової установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми відсотків, яка перевищує подвійну облікову ставки Національного банку України та становить більше ніж п`ятнадцять відсотків простроченого платежу.

З огляду на що районний суд вирішив стягнути заборгованість у розмірі 10 580 грн (9200 грн - сума кредиту за договором + 1 380 грн сума відсотків, яка не перевищує 15 % від суми простроченого платежу).

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Так згідно з ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За статтею 611ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію".

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України "Про електронну комерцію").

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України "Про електронну комерцію").

Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини восьмої статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з статтю 2 Закону України "Про захист персональних даних" персональні дані - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути ідентифікована; суб`єкт персональних даних - фізична особа, стосовно якої відповідно до закону здійснюється обробка її персональних даних; згода суб`єкта персональних даних - будь-яке документоване, зокрема, письмове, добровільне волевиявлення фізичної особи щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки.

Частиною п`ятою статті 6 Закону України "Про захист персональних даних" передбачено, що обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до частини шостої статті 6 Закону України "Про захист персональних даних" не допускається обробка даних про фізичну особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

У частині першій статті 11 Закону України "Про захист персональних даних" встановлено, що підставою виникнення права використання персональних даних є, зокрема, згода суб`єкта персональних даних на обробку його персональних даних; дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень; укладення та виконання правочину, стороною якого є суб`єкт персональних даних або який укладено на користь суб`єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладенню правочину на вимогу суб`єкта персональних даних.

Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Подібні правові висновки викладено Верховним Судом у постановах: від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20 (провадження № 61-16059св21), від 20 червня 2022 року у справі № 757/40396/20 (провадження № 61-850св22), від 04 грудня 2023 року у справі № 212/10457/21 (провадження 61-6066св23) та інших.

Як уже було встановлено, 27 жовтня 2022 року між ТОВ "Укр Кредит Фінанс" та ОСОБА_2 було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1105-0127 у формі електронного документу, який було підписано з використанням одноразового ідентифікатора (одноразового паролю) А446, на підставі якого відповідачкою був отриманий кредит шляхом перерахування на її банківський рахунок (банківська картка) грошових коштів у розмірі 10 000 грн, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1.50 % (стандартна процентна ставка), строком на 300 календарних днів. Дата повернення кредиту 22 серпня 2023 року.

Виконання позивачем (кредитором) обов`язку щодо надання грошових коштів у розмірі 10 000 грн відповідачці (позичальнику) підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту № 1105-0127 від 27 жовтня 2022 року (а.с. 27).

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 29 грудня 2023 року заборгованість ОСОБА_2 становить 49 580 грн, з яких 9 200 грн - заборгованість за тілом кредиту та 40 380 грн - залишок за відсотками (а.с. 29-31).

При цьому, ОСОБА_2 розмір наявної у неї заборгованості жодним чином не спростовувала. Будь-яких заперечень щодо факту отримання коштів, користування наданими кредитними коштами, тобто, існування між сторонами договірних відносин позичальника і кредитора, суду не надала.

Отже, з боку позивача порушень не відбулося, та з урахуванням вимог закону здійснено захист інформації щодо клієнта від третіх осіб.

Доказів того, що на картку НОМЕР_1 , яка зазначена в договорі не було перераховано суму у розмірі 10 000 грн відповідачка не надала.

Таким чином, суд першої інстанції на вищезазначене уваги не звернув та дійшов до помилкового висновку про часткове задоволення позову в частині стягнення суми основного боргу - 9 200 грн, з підстав зазначених в рішенні, оскільки сторонами було узгоджено всі істотні умови договору й відповідачка не надала будь-яких заперечень щодо незгоди з ними.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до п. 4.6. вищевказаного кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дату фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: стандартна процентна ставка - 1.50 % за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання Позичальником права користування Кредитом за Зниженою ставкою).

За пунктом 4.9 вищевказаного кредитного договору, строк кредитування, тобто, строк, на який надається кредит позичальнику, складає 300 календарних днів (до 23 серпня 2023 року) з моменту перерахування кредиту позичальнику, строк договору є рівним строку кредитування.

Отже, за змістом укладеного договору 35 050 грн це є плата позичальника за правомірне користування кредитними коштами у межах загального строку кредитування, тобто процентами у розумінні ст. 1048, ст. 1054, ст. 1056-1 ЦК України.

Наведені умови кредитного договору у частині визначення порядку і розміру нарахування відсотків не є нікчемними відповідно до ЗУ "Про споживче кредитування", ЗУ "Про захист прав споживачів". У межах розгляду цієї справи вимоги про визнання недійсними зазначених умов договору або усього договору не заявлено.

З наявних у справі матеріалів, зокрема розрахунку заборгованості, вбачається, що після закінчення строку дії кредитного договору, який сплинув 22 серпня 2023 року, проценти не нараховувалися (а.с. 31).

З наведених підстав слід визнати обґрунтованими вимоги позивача про стягнення процентів за користування кредитом у межах строку дії кредитного договору у сумі 35 050 грн.

Отже, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Частиною 13 ст. 141 ЦПК України визначено, що суд апеляційної чи касаційної інстанціях, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до справи, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» під час звернення у суд із позовом сплачено судовий збір, у сумі 2 422 грн 40 коп, а під час апеляційного оскарження - 3 633 грн 60 коп (а.с. 44,76).

Позовні вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс» підлягають задоволенню у повномуобсязі.

Отже, з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» необхідно стягнути витрати по справі, пов`язані з оплатою судового збору, в сумі 6 056 грн (2 422,40 + 3 633,60).

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» задовольнити.

Заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 11 березня 2024 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов товариства з обмеженою відповідальністю "«Укр Кредит Фінанс» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "«Укр Кредит Фінанс» ()заборгованість за кредитним договором № 1105-0127 від 27 жовтня 2022 року у сумі 44 250 грн, з яких 9 200 грн заборгованість за кредитом, 35 050 грн заборгованість по процентам, а також 6 056 грн витрат зі сплати судового збору.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач:

Судді: