Дата документу 08.10.2024Справа № 554/8097/24
Провадження № 2/554/5047/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2024 року м.Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого судді Чуванової А.М.,

за участю секретаря судового засідання Єсліковської О.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно; треті особи: Перша полтавська державна нотаріальна контора, Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», ОСОБА_3 ,-

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Октябрського районного суду м.Полтави із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, в якому просить визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частку транспортного засобу марки SUZUKI VITARA, тип легковий НОМЕР_1 , 2017 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частку транспортного засобу марки FORD FUSION, тип легковий універсал, 2010 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька на частину вкладу з відсотками, що належав ОСОБА_4 на підставі Заяви про приєднання SAMDNWFD001 вклад «Стандарт» від 30.08.2021 року, укладеної між ним та Акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» в сумі 86752,32 грн., що складається з 1/2 частини вкладу в сумі 81 076,94 грн. та 1/2 частини 7% річних в сумі 5 675,38 грн.; визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька на частину вкладу з відсотками, що належав ОСОБА_4 на підставі Заяви про приєднання SAMDNWFD301 вклад «Стандарт» від 30.08.2021 року, укладеної між ним та Акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» в сумі 107 002,46 грн., що складається з 1/2 частини вкладу в сумі 100 002,30 грн. та 1/2 частини 7% річних в сумі 7 000,16 грн.

Заявлені вимоги позивач обґрунтував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у РФ в м.Любєрци помер його батько ОСОБА_4 громадянин України. Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема на транспортні засоби марки: SUZUKI VITARA, тип легковий хетчбек-В, 2017 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 та FORD FUSION, тип легковий універсал, 2010 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 . Ці транспортні засоби набувались під час перебування померлого у шлюбі з матір`ю позивача ОСОБА_3 , який був зареєстрований 28.10.1972 року та розірваний на підставі рішення Полтавського районного суду від 15.04.2019 року.

Також спадщина відкрилась на вклади в банку (грошові кошти), а саме: вклад «Стандарт» SAMDNWFD001 на суму 162 153,89 грн. та 7% річних в розмірі 11 350,77 грн., що належав померлому ОСОБА_4 на підставі Заяви про приєднання SAMDNWFD001 від 30.08.2021 року, укладеної між ним та Акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та вклад «Стандарт» SAMDNWFD301 на суму 200 004,60 грн. та 7% річних у розмірі 14 000,32 грн., що належав померлому ОСОБА_4 на підставі Заяви про приєднання SAMDNWFD301 від 30.08.2021 року, укладеної між ним та Акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк».

Спадкоємцями першої черги є позивач, син померлого, та донька померлого ОСОБА_2 . 25.07.2023 року вони прийняли спадщину, шляхом подачі заяв про прийняття спадщини до Першої Полтавської державної нотаріальної контори, де було заведено спадкову справу за №12/2023. Інших спадкоємців першої черги, що прийняли спадщину, немає.

28.12.2023 року державний нотаріус Першої полтавської державної нотаріальної контори Кізіма В.В. виніс постанову про відмову у видачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_4 , громадянина РФ, зокрема на транспортні засоби, у зв`язку з неможливістю встановити наявність або відсутність заповіту, спадкової справи та кола спадкоємців, які прийняли спадщину на території РФ.

Позивач вважає, що його права, як спадкоємця ОСОБА_4 , підлягають захисту в судовому порядку, оскільки він не має можливості в інший спосіб оформити право власності на належне йому майно.

Крім того, зазначає, що 16.05.2024 року Октябрським районним судом м.Полтави було прийнято рішення, яким задоволено позов ОСОБА_1 про визнання права власності за ним на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 .

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 09.12.2022 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження з дня постановлення цієї ухвали.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 23.09.2024 року у задоволенні клопотання відповідача про прийняття зустрічної позовної заяви до розгляду відмовлено.

Позивач ОСОБА_1 до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі та підтримання позову.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник до суду не з`явилися, в наданій заяві представник просив про розгляд справи у відсутність, позовні вимоги відповідач визнає повністю.

Суд, у відповідності до вимог ст.211 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, на підставі наявних у справі даних і доказів.

Представники третіх осіб: Першої полтавської державної нотаріальної контори, Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до суду повторно не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Третя особа ОСОБА_3 до суду не з`явилася, просила про розгляд справи у її відсутність, з позовом згодна.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, надавши належну правову оцінку доказам, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових , сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У підготовчому судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 визнала позов повністю, керуючись при цьому вимогами ст.ст.49,200,206 ЦПК України.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, а ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

З матеріалів справи не встановлено обставин того, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Щодо наявності законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову через визнання відповідачем позову, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у РФ в м.Любєрци помер батько позивача: ОСОБА_4 громадянин України (а.с.8 свідоцтво про смерть, а.с.9- ксерокопія паспорту).

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сином померлого ОСОБА_4 (а.с.7 свідоцтво про народження).

За життя ОСОБА_4 був власником та після його смерті відкрилася спадщина, зокрема на транспортні засоби марки: SUZUKI VITARA, тип легковий хетчбек-В, 2017 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 та FORD FUSION, тип легковий універсал, 2010 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 (а.с.14,15, 21,22).

Зазначені транспортні засоби набувались під час перебування померлого у шлюбі з матір`ю позивача ОСОБА_3 , який був зареєстрований 28.10.1972 року та розірваний на підставі рішення Полтавського районного суду від 15.04.2019 року (а.с.20 рішення суду).

Також спадщина відкрилась на вклади в банку (грошові кошти), а саме: вклад «Стандарт» SAMDNWFD001 на суму 162 153,89 грн. та 7% річних в розмірі 11 350,77 грн., що належав померлому ОСОБА_4 на підставі Заяви про приєднання SAMDNWFD001 від 30.08.2021 року, укладеної між ним та Акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та вклад «Стандарт» SAMDNWFD301 на суму 200 004,60 грн. та 7% річних у розмірі 14 000,32 грн., що належав померлому ОСОБА_4 на підставі Заяви про приєднання SAMDNWFD301 від 30.08.2021 року, укладеної між ним та Акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (а.с.16-19).

Спадкоємцями першої черги є син померлого ОСОБА_1 та донька померлого ОСОБА_2 .

25.07.2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прийняли спадщину шляхом подачі заяв про прийняття спадщини до Першої полтавської державної нотаріальної контори, де було заведено спадкову справу за №12/2023, інших спадкоємців першої черги немає.

28.12.2023 року державним нотаріусом Першої полтавської державної нотаріальної контори Кізімою В.В. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.12.2023 року №1229/02-31, якою вирішено відмовити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_4 , громадянина РФ, зокрема на транспортні засоби, у зв`язку з неможливістю встановити наявність або відсутність заповіту, спадкової справи та кола спадкоємців, які прийняли спадщину на території РФ (а.с.12-13).

Згідно з ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1217 та ст.1218 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.5 вказаної статті спадщина належить спадкоємцям з часу її відкриття.

В контексті звернення сторони до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування, суд зазначає наступне.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України, відповідно до частини четвертої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у статті 317 ЦК України.

Згідно з нормою статті 319 цього Кодексу, власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, здійснюючи щодо цього майна будь-які дії, які не повинні суперечити закону і не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 цього Кодексу, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У частині другій цієї статті визначається перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів.

Так, відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Згідно з ст.317 ч.ч.1,2 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. В той же час, відповідно до ст.319 ч.ч.1,2 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а також має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно з вимогами підпунктів 1.2 підпункту 1 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2022 №296/5, при зверненні спадкоємців у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявність заповіту, наявність спадкового майна, його складу та місце знаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.

Підпунктом 1.12 пункту 1 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, передбачено, що якщо спадкодавець, якому належить майно на території України, мав останнє місце проживання на території іноземної держави, місце відкриття спадщини визначається на підставі Закону України «Про міжнародне приватне право».

Згідно з вимогами ст. 70 Закону України «Про міжнародне приватне право», з урахуванням положень статей 71, 72, цього Закону, спадкові відносини регулюються правом держави, у якій спадкодавець мав останнє місце проживання, якщо спадкодавцем не обрано в заповіті право держави, громадянином якої він був.

Відповідно до ст. 71 Закону України «Про міжнародне приватне право», спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а майна, яке підлягає державній реєстрації в Україні, - правом України.

Згідно матеріалів справи, спадкове майно, зокрема транспортні засоби, зареєстроване в Україні, позивач фактично прийняв спадок після померлого батька, однак не має змоги оформити частку в майні у зв`язку з тим, що його батько помер на території РФ, враховуючи, що між Україною та РФ припинені правові відносини та відповідно неможливо вчинити нотаріальні дії.

Таким чином, виникла ситуація, при якій документи, подані спадкоємцем, є неприйнятними на думку державного нотаріуса, тому сторона не може набути право власності на зазначене майно в порядку спадкування через нотаріальну контору.

Згідно з ч.3 ст.13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК).

За даних обставин суд приходить до висновку, що права позивача на спадщину є доведеними, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України).

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України).

Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якою встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами загального провадження.

Як вказав Верховний Суд України у своїй постанові від 10.02.2016 року у справі №6-2124цс15, оскільки відповідно до ст.328 ЦК України набуття права власності це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення у особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб особа набула право власності на відповідний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному ст.392 цього Кодексу.

Також, у постанові від 23.12.2014 року у справі №3-199гс14 Верховний Суд України зазначив, що за змістом ст.392 ЦК України, позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інший спосіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли позивач не може реалізувати своє право власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правовстановлюючого документу. При цьому, передумовою для застосування положень ст.392 ЦК України є відсутність іншого, крім зазначеного, шляху для відновлення порушеного права.

Проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням визнання позову відповідачем ОСОБА_2 , наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судового рішення, виходячи з підстав, які викладені нотаріусом у постанові про відмову у вчиненні відповідної нотаріальної дії, з урахуванням принципу юридичної визначеності, суд приходить до висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 15, 16, 328, 392, 1216, 1218, 1268, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 12, 76-81, 141, 200, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно; треті особи: Перша полтавська державна нотаріальна контора, Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», ОСОБА_3 ,- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частку транспортного засобу марки SUZUKI VITARA, тип легковий НОМЕР_1 , 2017 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частку транспортного засобу марки FORD FUSION, тип легковий універсал, 2010 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька на частину вкладу з відсотками, що належав ОСОБА_4 на підставі Заяви про приєднання SAMDNWFD001 вклад «Стандарт» від 30.08.2021 року, укладеної між ним та Акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» в сумі 86752,32 грн., що складається з 1/2 частини вкладу в сумі 81 076,94 грн. та 1/2 частини 7% річних в сумі 5 675,38 грн.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька на частину вкладу з відсотками, що належав ОСОБА_4 на підставі Заяви про приєднання SAMDNWFD301 вклад «Стандарт» від 30.08.2021 року, укладеної між ним та Акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» в сумі 107 002,46 грн., що складається з 1/2 частини вкладу в сумі 100 002,30 грн. та 1/2 частини 7% річних в сумі 7 000,16 грн.

Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду на підставі ч. 1 ст. 355 ЦПК України подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 ;

відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7 .

третя особа: Перша полтавська державна нотаріальна контора, місцезнаходження: 36020, м.Полтава, вул..Гоголя,11, ;

третя особа: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», місцезнаходження: 01001, м.Киїхв, вул.Грушевського,1Д, ;

третя особа: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_3 .

Суддя А.М. Чуванова