Номер провадження: 22-ц/813/5244/24
Головуючий у першій інстанції Малиновський О.М.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2024 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 523/20301/23

Провадження номер: 22-ц/813/5244/24

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

учасники справи:

- позивач Акціонерне товариство «Універсал Банк»,

- відповідачі ОСОБА_1 ,

розглянув у передбаченому ст. 369 ЦПК України порядку цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою адвоката Слаблюка Василя Миколайовича, діючого від імені ОСОБА_1 , на заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси, ухвалене у складі судді Малиновського О.М. 16 січня 2024 року, повний текст рішення складений 16 січня 2024 року,

встановив:

2. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2023 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі Банк) звернулося до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Банку суму боргу за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 22.09.2020 р. у розмірі заборгованості за кредитом (тілом кредиту) в сумі 74 243,21 грн.. Також позивач просить стягнути судові витрати у розмірі - 2 684,00 грн. (а. с. 2 - 5).

Банк обґрунтовує свої вимоги тим, що у жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустив новий проект Monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є - платіжні картки Monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank, за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт.

Особливістю цього проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом Банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрат у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт.

Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті Банку та постійно доступні для ознайомлення.

22.09.2020 р. ОСОБА_1 звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 22.09.2020 р.

Положеннями Анкети-заяви передбачено, що, проставлянням власноруч свого підпису під цією Анкетою-заявою, Клієнт погоджується з тим, що ця анкета-заява разом з умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, складають Договір, укладання якого Клієнт підтверджує і зобов`язується виконувати його умови. Підписанням цього Договору Клієнт підтвердив, що ознайомлений з умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства) та отримав примірники у мобільному додатку, що вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення.

Банк виконав свої обов`язки за вищевказаним договором, надав в користування відповідача кошти.

Станом на 28.12.2022 року у відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за Договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення п. п. 5.16 п. 5 Розділу II Умов, відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою.

28.12.2022 року Банк направив повідомлення "пуш" про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості.

ОСОБА_1 на контакт не виходив та не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості. Відповідно до п. п. 5.18, 5.19, кредит 26.01.2023 р. став у формі «на вимогу». На залишок простроченої заборгованості Банк нарахував неустойку, передбачену тарифами.

Станом на 22.08.2023 р. прострочена заборгованість за договором становить у загальному розмірі 74 243,21 грн., з яких: - 74 243,21 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); - 0,00 грн. заборгованість за пенею та комісією.

Позиція відповідача в суді першої інстанції

Відповідач ОСОБА_1 не скористався правом надати відзив, відзив на позовну заяву до суду не надійшов.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції, мотивування його висновків

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 16 січня 2024 року задоволено вищевказані позовні вимоги Акціонерного товариства «Універсал Банк».

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі - 74 243,21грн.. Також стягнуто судовий збір у розмірі 2 684,00 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що 22.09.2020 р. ОСОБА_1 підписано Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 60 000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок. Отримавши кредитні грошові кошти ОСОБА_1 неналежним чином виконав його умови, внаслідок чого станом на 22.08.2023 р. виникла заборгованість за наданим кредитом у розмірі 74 243,21 грн. (а. с. 50 - 51).

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 19 березня 2024 року (а. с. 108 108 зворотна сторона) залишено без задоволення заяву ОСОБА_1 від 16.02.2024 р. (а. с. 59 63) про перегляд заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 16 січня 2024 року.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Адвокат Слаблюк Василь Миколайович, діючий від імені ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі просить скасувати заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 16 січня 2024 року. Ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Банку відмовити у повному обсязі (а. с. 112 - 117).

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт обґрунтовує свої вимоги тим, що заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 16 січня 2024 року ухвалено судом першої інстанції при невідповідності висновків, викладених в рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт вказує на те, що: 1) відповідач не з`явився у судове засідання, оскільки його адвокат повідомила йому, що розгляд справи буде відкладено згідно поданої заяви про відкладення розгляду справи; 2) в матеріалах справи не містяться підтвердження, що саме додані до позову Умови та правила надання банківських послуг були надані та узгоджені з відповідачем, що саме така редакція Умов та правил надання банківських послуг діяла на час укладення кредитної угоди; 3) Банком не надано доказів видачі відповідачу банківської картки, відкриття рахунку, видачі кредиту; 4) наданий Банком розрахунок заборгованості не є безспірним доказом наявності заборгованості (а. с. 112 117).

Позиція відповідача в суді апеляційної інстанції

Банк не скористався правом надання відзиву, відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшов.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22.04.2024 року апеляційну скаргу адвоката Слаблюка Василя Миколайовича, діючого від імені ОСОБА_1 , на заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 16 січня 2024 року залишено без руху (а. с. 131 - 131 зворотна сторона).

02.05.2024 р. до апеляційного суду надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги (а. с. 135 136а)

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 13.05.2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката Слаблюка Василя Миколайовича, діючого від імені ОСОБА_1 , на заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 16 січня 2024 року (а. с. 138 - 138 зворотна сторона).

Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі, з пропозицією надати відзив протягом встановленого строку, та копію апеляційної скарги було надіслано учасникам справи.

Відповідно до довідки про доставку електронного листа від 14.05.2024 року документ в електронному вигляді «01 (Р) Відкриття» від 13.05.2024 року доставлено до електронного кабінету АТ «Універсал Банк» (а. с. 140).

Відповідно до довідки про доставку електронного листа від 14.05.2024 року документ в електронному вигляді «01 (Р) Відкриття» від 13.05.2024 року доставлено до електронного кабінету адвоката Слаблюка Василя Миколайовича, діючого від імені ОСОБА_1 (а. с. 140 зворотна сторона).

За вказаних обставин апеляційний суд вважає, що учасники справи є повідомленими про надходження апеляційної скарги та розгляд справи в апеляційному суді.

Відзив від відповідача до Одеського апеляційного суду не надійшов.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 07.10.2024 року закінчено підготовку справи до апеляційного розгляду. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) її учасників.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (їх виклик). У такому випадку судове засідання не проводиться.

Пунктом 1 ч. 4, п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ.

Малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно п. 1 ч. 1, ч. ч. 2, 4 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

В порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднанні з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1 5 цієї частини.

Дана справа з ціною позову є малозначною, тому вона підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно зі ст. 369 ЦПК України справу розглянуто апеляційним судом без виклику її учасників.

3. Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката Слаблюка Василя Миколайовича, діючого від імені ОСОБА_1 , підлягає частковому задоволенню.

Встановлені обставини по справі, визначені відповідно до них правовідносини

Встановлено, що 22.09.2020 р. ОСОБА_1 звернувся до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг (а. с. 9).

На підтвердження згоди споживача з Умовами і правилами, у момент реєстрації Банк генерує і відправляє на вказаний споживачем мобільний номер ОТР-пароль. Фактом підтвердження згоди є введення споживачем у мобільному додатку monobank ОТР-паролю, який попередньо надсилався Банком.

22.09.2020 року відповідач повідомив про свою згоду з Умовами і правилами, які надає Банк за договором про надання банківських послуг monobank, на підтвердження чого у мобільному додатку відповідача вводився ОТР-пароль, який був надісланий на зазначений відповідачем мобільний номер НОМЕР_1 .

Підписавши 22.09.2020 року Анкету-заяву, відповідач підтвердив, що він ознайомився та отримала примірники документів у мобільному додатку, які складають договір між сторонами та зобов`язався виконувати його умови. Зокрема, в Анкеті-заяві зазначено: «...6. Прошу вважати наведений зразок мого власноручного підпису або його аналоги (у тому числі мій електронний /електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті мені в Банку. Я засвідчую генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, який буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення моїх дій згідно з Договором. Також я визнаю, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Я підтверджую, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися мною та/або Банком з використанням електронного/ електронного цифрового підпису...75AB. Усе листування щодо цього Договору прошу здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов Договору» (а. с. 9).

Відповідач також ознайомився і з Додатком до умов кредитування Банком, спеціальним платіжним засобом, яких є платіжні картки monobank, а саме про: - тип картки, її вартість і валюту картрахунку monobank; - пільговий період і пільгову процентну ставку; - розмір щомісячного платежу за карткою monobank; - відсоткові ставки і порядок нарахування відсотків; - санкції; - комісії. Додаток також містить: - паспорт споживчого кредиту «Картка monobank»; - основні умови кредитування; - інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача; - додаткову інформацію про пеню і штрафи; - таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача. Вказаний Додаток відповідач підписав шляхом накладення електронного цифрового підпису (а. с. 10 - 22).

Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме - надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач прострочив зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу за договором, яке становило понад 90 днів, чим порушив свої зобов`язання перед Банком (п. п. 5.16 п. 5 Розділу II Умов і правил), внаслідок чого вся заборгованість за кредитом стала простроченою (а. с. 20 - 22).

Отримавши кредитну картку, відповідач протягом 2020 - 2023 років користувався нею, отримуючи від Банка кредитні кошти, частково здійснював погашення заборгованості, що вбачається з виписки по рахунку, яка містить інформацію про рух коштів на балансі кредитної картки відповідача.

ОСОБА_1 не вчинив жодних дій з погашення заборгованості.

По справі виникли правовідносини з кредитного договору.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Частиною 3 статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин 1, 2, 6 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Статтями 5, 12, 13, 81, 83 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Згідно з положеннями частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, колегія суддів погоджується частково з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог.

Мотиви прийняття/відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 ЦК України, ст. ст. 2, 4-5, 12-13, 19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

За змістом ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.

Між сторонами виникли правовідносини з кредитних зобов`язань, які регулюються нормами ЦК України, Законами України «Про електронні документи та електронний документообіг» і «Про електронну комерцію».

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (ст. ст. 526 ч.1, 527 ч.1, 610 ч.1, 611 ч.1 ЦК України).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1054 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається і не спростовано ОСОБА_1 що він, з метою отримання банківських послуг, 22.09.2020 року звернувся до Банку і повідомила Банк про свою згоду з Умовами та правилами, які надає Банк за договором про надання банківських послуг за допомогою спеціального платіжного засобу платіжної картки monobank. На підтвердження вказаних обставин у мобільному додатку відповідача вводився ОТР-пароль, який був надісланий на зазначений відповідачем мобільний номер НОМЕР_1 .

22.09.2020 року відповідач електронним цифровим підписом підписав Анкету-заяву, чим підтвердив, що він ознайомився та отримав примірники документів у мобільному додатку, які складають електронний договір між сторонами і зобов`язався виконувати його умови.

Так, в Анкеті-заяві від 22.09.2020 року, підписаній відповідачем, зокрема зазначено: «...6. Прошу вважати наведений зразок мого власноручного підпису або його аналоги (у тому числі мій електронний /електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті мені в Банку. Я засвідчую генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення моїх дій згідно з Договором...Також я визнаю, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Я підтверджую, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися мною та/або Банком з використанням електронного/ електронного цифрового підпису... 75AB. Усе листування щодо цього Договору прошу здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов Договору».

Відповідач ознайомився і з Додатком до умов кредитування Банком, спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank, а саме про: - тип картки, її вартість і валюту картрахунку monobank; - пільговий період і пільгову процентну ставку; - розмір щомісячного платежу за карткою monobank; - відсоткові ставки і порядок нарахування відсотків; - санкції; - комісії. Додаток також містить: - паспорт споживчого кредиту «Картка monobank»; - основні умови кредитування; - інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача; - додаткову інформацію про пеню і штрафи; - таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача.

З огляду на викладене, вбачається, що сторони уклали електронний правочин із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем.

Укладений між Банком та ОСОБА_1 договір про надання кредиту в електронній формі спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка monobank, відповідає положенням Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» і Закону України «Про електронну комерцію».

Електронний документ документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (ст. ст. 5, 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).

Електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем. Реалізація товару дистанційним способом - укладення електронного договору на підставі ознайомлення покупця з описом товару, наданим продавцем у порядку, визначеному цим Законом, шляхом забезпечення доступу до каталогів, проспектів, буклетів, фотографій тощо з використанням інформаційно-комунікаційних систем, телевізійним, поштовим, радіозв`язком або в інший спосіб, що виключає можливість безпосереднього ознайомлення покупця з товаром або із зразками товару під час укладення такого договору (ст. 3 п.п.5-7,14 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 року № 675-VIII (в редакції чинній на час укладення між сторонами кредитного зобов`язання), електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 цього Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Відповідно до частини 2 статті 1048 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно із частиною 4 статті 16 Закону України «Про споживчий кредит» у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.

Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.

Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.

Відповідно до ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи на підставі наданих сторонами доказів, в межах заявлених позовних вимог. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Встановлено, що станом на 28 грудня 2022 року у відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за Договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення 5.17 п. 5 Розділу II Умов, відбулось Істотне порушення Клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 26 січня 2023 року направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов Договору та про необхідність погасити суму заборгованості.

Проте відповідач на контакт не виходив та не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості в зв`язку з чим та відповідно до п. 5.18, 5.19 кредит 26.01.2023 став у формі «на вимогу».

Тобто, фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку Банку не повернуті у передбачені зобов`язанням строки, а тому кредитор має право вимагати їх повернення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) наявне відступлення від висновку Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у раніше прийнятій постанові від 24 вересня 2014 року (провадження № 6-144цс14) та зроблено висновок, що «у переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші».

Разом з тим, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 січня 2020 року по справі № 643/5521/19 також зазначено, що: «в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Встановивши, що анкета-заява від 18 березня 2011 року не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків, апеляційний суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача обов`язку по сплаті заборгованості за відсотками пеню, комісію і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами, а відтак, суми надходжень, які банком були розподілені на погашення складових заборгованостей підлягають зарахуванню на погашення саме тіла кредиту. Судова практика у цій категорії справ є незмінною, що не може свідчити про порушення прав банку (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19)».

Встановлено, що 22.09.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Акціонерного товариства «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим останнім була підписана анкета-заява до Договору про надання банківських послуг (а. с. 9) та в подальшому отриманні грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, які на момент звернення банку до суду із відповідними позовними вимогами щодо стягнення грошових коштів ОСОБА_1 повернуті не були. При цьому, зазначені обставини справи, а саме - отримання кредитних коштів у відповідному розмірі та не виконання зобов`язання по поверненню даних коштів підтверджується як безпосередньо самим відповідачем, так і наданою Банком випискою по банківському рахунку, з якої чітко вбачається рух коштів на рахунку та використання відповідачем наданих у кредит грошових коштів, шляхом вчинення відповідних платіжних операцій. При цьому, оскільки відповідач користувався наданими кредитними коштами, проте не вчиняв відповідні платіжні операції, спрямовані на повернення отриманих у кредит грошових коштів, виникла певна заборгованість. Тому, зважаючи на встановлені обставини справи, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити про наявність підстав для стягнення заборгованості за фактично наданим тілом кредиту. За наведених обставин справи, апеляційний суд вважає за необхідне зауважити щодо помилкових висновків суду першої інстанції щодо стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту у визначеному банком розмірі, а саме 60 000,00 грн., адже як вбачається з наявних матеріалів справи, зазначена банком сума заборгованості складається в свою чергу з розміру фактично наданого тіла кредиту та нарахованих відсотків за користування наданими грошовими коштами.

Натомість матеріали справи не містять будь-яких доказів щодо обумовлення сторонами умов щодо розміру відсотків за користування кредитними коштами, у тому числі з визначенням їх розміру та порядку нарахування. В доданих позивачем до позову Умовах і правилах обслуговування в АТ «Універсал Банк» наявна відмітка щодо дати, з якої зазначені умови та правила набувають чинності, а саме - з 27.11.2021 року. Тобто, наведена в них інформація є актуальною саме із зазначеної дати. Разом з тим, Банк у позові зазначив про те, що кредитний договір було укладено 22.09.2020 року. Будь-яких інших актуальних саме на момент укладення кредитного договору редакцій Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» матеріали справи не містять.

Відповідного підпису не містить в тому числі й надана позивачем виписка щодо тарифів обслуговування картки, паспорт споживчого кредиту чорної картки Monobank та таблиця обчислення загальної вартості кредиту. Підписана зава-анкета, окрім позначки щодо ознайомлення клієнта із відповідними правилами надання банківських послуг в АТ «Універсал Банк», будь-яких умов щодо розміру кредиту та овердрафту, процентів, пені, штрафів тощо також не містить.

Враховуючи вищенаведене в своїй сукупності, оскільки відповідач фактично користувався наданими кредитними коштами, які в подальшому останнім повернуто не було, що в свою чергу підтверджується наявними матеріалами справи, фактично отримане тіло кредиту підлягає поверненню. При цьому, зважаючи на відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів на підтвердження ознайомлення клієнта з актуальними правилами надання банківських послуг, в тому числі й обмовлення безпосередньо умов кредитування щодо розміру відсотків за користування кредитними коштами, апеляційний суд вважає за необхідне зауважити щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог про стягнення відсотків за користування коштами.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених/відмовлених позовних вимог.

Позивачем понесені судові витрати, які складаються із судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2 481,00 грн, а тому з відповідача слід стягнути судові витрати на користь позивача у розмірі - 2 169,00 грн. = 2 481,00 грн. х 80,8%

Відповідачем за подання апеляційної скарги сплачено судовий збір у розмірі 4 026,00 грн.. З позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру відмовлених у задоволенні позовних вимог 19,2%, тобто у розмірі 773,00 грн. = 4 026,00 грн. х 19,2%.

Виходячи з положень ч. 10 ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 1 396,00 грн. = 2 169,00 грн. 773,00 грн..

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми процесуального права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги адвоката Слаблюка В.М., діючого від імені ОСОБА_1 , є частково доведеними, а тому вона підлягає частковому задоволенню.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374, пункту 4 статті 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом порушено норми процесуального та матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову за вищевказаного обґрунтування.

Порядок та строк касаційного оскарження

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Підстави касаційного оскарження передбачені частиною 2 статті 389 ЦПК України.

Частиною першою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст. 391 ЦПК України).

4. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 19, 274, 367, 368, 374, 6, 381, 382, 383, 384 ЦПК України ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справи,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Слаблюка Василя Миколайовича, діючого від імені ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 16 січня 2024 року скасувати. Ухвалити нове судове рішення.

Позовну заяву Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації - АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (, місцезнаходження - м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19) заборгованість за кредитним договором у розмірі - 60 000 (шістдесят тисяч) грн. 00 коп..

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації - АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (, місцезнаходження - м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19) судовий збір у розмірі - 1 396,00 грн. (одна тисяча триста дев`яносто шість) грн. 00 коп..

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному не підлягає за винятками, передбаченими частиною 3 стаття 389 ЦПК України.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С.О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе