КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/4691/23
Провадження № 2/488/652/24 р.
15.10.2024 року м. Миколаїв
Корабельний районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючої по справі судді Селіщевої Л.І.,
за участю секретаря судового засідання Волошиної Я.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради, про визначення місця проживання дитини разом з батьком, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до відповідача ОСОБА_2 , в обґрунтування якого вказав, що він перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 20.08.2011 року, який було розірвано рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 10.07.2019 року. Від даного шлюбу вони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Після повномасштабного вторгнення рф на територію України, відповідачка разом із сином ОСОБА_4 та своєю матір`ю виїхала до Польщі.
З травня 2023 року, за бажанням дитини, ОСОБА_4 повернувся до України та став проживати разом із позивачем, який займається його вихованням, піклується про його розвиток. Офіційно позивач не працевлаштований, але працює водієм за договором. Житлом позивач та дитина забезпечені. Вони проживають у житловому будинку, що належить позивачу. В будинку є все необхідне для проживання та розвитку дитини.
Відповідачка не має наміру повертатися до України. Вона від виховання дитини самоусунулася, пояснив це тим, що вона не в змозі займатися вихованням сина.
На теперішній час позивач, як батько дитини, усвідомлюючи свою особисту відповідальність за виховання та піклування про сина, створення для нього належних соціально-побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоровя, вважає за необхідне визначити місце проживання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ним, за його місцем проживання - АДРЕСА_1 .
В судове засідання сторони не з`явилися.
Позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася, була належним чином та своєчасно повідомлена про час та місце судового засідання, будь яких заяв від неї не надходило, причина її неявки не відома.
Представник третьої особи - Орган опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради у заяві про розгляд справи у її відсутність, не заперечувала щодо задоволення позову.
Враховуючи викладене, та зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до положень ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, та оцінивши їх у сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
За ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.
Відповідно до ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України під час вирішення спору щодо місця проживання дітей беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дітей до кожного з них та інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно ст.171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.
Місце проживання малолітньої дитини з одним з батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.
З огляду на вищенаведене, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, а також враховуючи можливість батька забезпечити належні умови проживання, виховання та розвиток дитини, вік дитини і потреби у повсякденному житті, і той факт, що матеріали справи містять письмову заяву самої дитини, яка висловлює своє бажання проживати з батьком, висновок органу опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради, яка вважає за доцільним визначити місця проживання неповнолітнього ОСОБА_4 разом з батьком ОСОБА_1 , суд вважає за можливим визначити місце проживання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем реєстрації та проживання позивача - АДРЕСА_1 .
При цьому визначення місця проживання неповнолітнього разом із батьком не позбавляє права відповідача у справі спілкуватися з дитиною та не обмежує її у здійсненні своїх батьківських прав та обов`язків, оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання останнього з батьком, не обмежена у своєму праві на спілкування з ним, прояві турботи відносно неповнолітнього та участі у його вихованні, може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки і піклування, або за рішенням суду.
Згідно з положенням ст. 8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини.
Згідно зі ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради від 27.02.91, держави-учасниці докладають усіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання й розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання й розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини.
В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, виконують їх державні чи приватні установи, що займаються питаннями соціального забезпечення, суди, адміністративні чи законодавчі органи, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч.1 ст.3 конвенції).
Європейський суд з прав людини 11.07.2017 року у справі «М.С. проти України» виніс рішення де визначив «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками.
При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини в кожній конкретній справі необхідно враховувати 2 аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, в інтересах дитини є забезпечення її розвитку в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним.
Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків випливає з прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток і належне виховання, у першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків.
Доказів, які б спростовували вищевикладене, судом не здобуто.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення
Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 264-265, 268, 354 ЦПК України, суд -
Позов задовольнити.
Визначити місце проживання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за його місцем реєстрації та проживання - АДРЕСА_1 .
Копію заочного рішення направити відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення. У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне найменування сторін:
Позивач: ОСОБА_1 - адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 - зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 .
Суддя Л.І. Селіщева