Справа № 132/3285/24
Провадження №2-н/132/336/24
УХВАЛА

Іменем України

15 жовтня 2024 року м. Калинівка

Суддя Калинівського районного суду Вінницької області Карнаух Н.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення аліментів з ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 11.10.2024 звернулась до Калинівського районного суду Вінницької області із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.10.2024 цю заяву передано на розгляд судді Карнауху Н.П.

Як вбачається із поданої заяви про видачу судового наказу, боржником зазначено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Частиною 5 статті 165 ЦПК України визначено, що у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місця проживання фізичної особи боржника.

Відповідно до ч. 7 ст. 165 ЦПК України суддя з метою визначення підсудності може користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

З відповіді № 841958 від 14.10.2024 р. із Єдиного державного демографічного реєстру вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , знятий 24.09.2024 з реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до відомостей Вороновицької ОТГ Вінницької області, наданих на запит суду, відсутня інформація щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою вказаною ОСОБА_1 в заяві, а саме: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи боржника.

Враховуючи вищевикладене, суддя дійшов висновку про те, що необхідно відмовити у видачі судового наказу.

При цьому, суддя роз`яснює заявнику наслідки відмови у видачі судового наказу. А саме, згідно з ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Згідно із ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Тому, відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України, внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

На підставі викладеного та керуючись ч.ч. 2, 9 ст. 165 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої доньки.

Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Копію цієї ухвали невідкладно надіслати на адресу заявника.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя