Справа №478/1394/24 Провадження №2/478/341/2024
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

15 жовтня 2024 року с-ще. Казанка

Суддя Казанківського районного суду Миколаївської області Томашевський О.О., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 , подану адвокатом Задерецьким В.А. до ОСОБА_2 про витребування безпідставно набутих коштів, -

В С Т А Н О В И В:

14 жовтня 2024 року адвокат Задерецький В.А. через систему «Електронний суд» звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування безпідставно набутих коштів.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі було встановлено, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 177 ЦПК України.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В поданій позовній заяві позивач посилається на те, що він звільнений від сплати судового збору, на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку з тим, що він (позивач) має статус учасника бойових дій, та зазначена категорія осіб звільняється від сплати судового збору під час розгляду справ в усіх судових інстанціях, що підтверджено ухвалою Верховного Суду від 03.07.2024 року у справі № 567/79/23.

Натомість, суддя взертає увагу, що на момент звернення позивача до суду вбачається правовий висновок Великої Палати Верховного Суду викладений у постанові від 12 лютого 2020 року по справі № 545/1149/17, згідно якого учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав, тобто, норма п. 13 ч. 1ст. 5 Закону України № 3674-VI «Про судовий збір» має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Як було роз`яснено Верховним Судом у згаданій вище постанові, то правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм п. 13 ч. 1ст. 5 Закону України № 3674-VI «Про судовий збір», суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень ст.ст. 12, 22 Закону України № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Таким чином, Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.02.2020 року зроблено висновок про те, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору за подання позовів не будь-якого характеру, а лише тих, що спрямовані на захист їх соціальних прав, як учасників бойових дій.

Тому, суддя приходить до висновку, що подання позову про витребування безпідставно отриманих коштів з відповідачки, не є захистом порушених прав позивача як учасника бойових дій, а є особистим правом позивача, а тому судовий збір у даному випадку підлягає сплаті на загальних підставах.

Посилання адвоката Задерецького В.А. на ухвалу Верховного Суду від 03.07.2024 року у справі № 567/79/23 суд вважає недоцільним, оскільки вказаною ухвалою не було сформовано нового правового висновку з даних правовідносин, а лише ініційовано процес відступу Верховним Судом від сформованої правової позиції. Тим більше, ухвалою Великої палати Верховного Суду від 11.09.2024 року у цій же справі, не було встановлено об`єктивних причин відступу від раніше сформованого правового висновку.

За таких обставин, суддя приходить до висновку щодо необхідності за подання даного позову, виконати позивачем вимоги ч. 4 ст. 177 ЦПК України та додати до позовної заяви докази сплати ним судового збору.

Відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою підприємцем, справляється судовий збір в розмірі 1-го відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1211,20 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (15 140,00 грн).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений в розмірі 3028 грн. 00 коп.

З огляду на зазначене вище, враховуючи, що позивач звернувся з позовом, ціна якого складає 384 200,00 грн, заявляючи одну позовну вимогу майнового характеру, то судовий збір встановлюється у розмірі 3842,00 грн. (1% від ціни позову).

Натомість, оскільки позивач звернувся до суду через систему «Електронний суд», то на підставі ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» підлягає застосуванню коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, а тому сума, що підлягає сплаті позивачем становить 3073,60 грн.

Виходячи з наведеного, позивачу слід сплатити за подання позову суму судового збору в розмірі 3073,30 грн та надати суду оригінал доказу його сплати.

Крім того, за змістом абз. 2 ч. 1 ст. 177 ЦПК України у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Частиною 7 ст. 43 ЦПК України визначено, що у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи.

Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Відповідно до п. 29 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи у разі подання до суду документів в електронній формі учасник зобов`язаний у випадках, визначених процесуальним законодавством, надати доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Вказані обставини свідчать про невиконання позивачем вимог ч. 7 ст. 43 ЦПК України та ч. 2 ст. 177 ЦПК України, якими передбачено надання суду доказів направлення матеріалів позовної заяви відповідачу. В даному випадку, позивач або його представник повинні надати суду докази направлення позовної заяви та доданих до неї матеріалів відповідачці по справі. Як зазначалось вище, такими документами мають бути квитанція про надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи документів, або, у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету - паперову форму листа з описом вкладення про відправлення таких матеріалів поштою.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи, що даний позов подано без додержання вимог, викладених в ч.ч. 2, 4 ст. 177 ЦПК України, то відповідно до ч. 1 ст.185 ЦПК України він підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно положенням ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст. 175-177, 185 ЦПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , подану адвокатом Задерецьким В.А. до ОСОБА_2 про витребування безпідставно набутих коштів - залишити без руху.

Надати позивачу строк десять днів з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків та сплати судового збору у розмірі 3073,60 грн., надавши оригінал квитанції про сплату судового збору, а також оригінал поштової квитанції з описом вкладення про відправлення матеріалів позовної заяви відповідачці.

Попередити позивача, що в разі не усунення вказаних недоліків у строк, встановлений судом, позовна заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню.

Суддя