У Х В А Л А

про залишення без руху

16 жовтня 2024 року м. Суми

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Ніколаєнко О.О. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «СУМИХІМПРОМ» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за затримку розрахунку,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою та просить стягнути з Публічного акціонерного товариства «СУМИХІМПРОМ» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за 2024 рік в сумі 41502,24 грн. Стягнути з ПАТ Сумихімпром на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення. Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі, встановлено, що вказана позовна заява не відповідає вимогам ст.177 ЦПК України.

Згідно з ч.4 ст.177 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який на момент звернення до суду складає 1211 грн. 20 коп.

Згідно з ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Відповідно до правової позиції, викладеної в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 за змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Як вбачається зі змісту вимог, викладених у позовній заяві, позивач звернувся до суду з вимогою стягнення заборгованості по заробітній платі, від сплати судового забору за якими він звільнений, а також вимогою про стягнення середнього заробітку за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення.

Таким чином при зверненні до суду з вказаною позовною заявою підлягає сплаті судовий збір за вимогу про стягнення середнього заробітку за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення, тобто 1211 грн. 20 коп.

Відомостей про сплату судового збору на рахунок Зарічного районного суду м. Суми до позовної заяви не надано, а тому вказана позовна заява підлягає залишенню без руху.

Згідно з ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

В своїй заяві позивач зазначає, що 27.08.2024 року він був звільнений з посади - ремонтника з цеху концентраціїї сірчаної кислоти ПАТ «СУМИХІМПРОМ», однак доказів на підтвердження зазачено факту суду не надано.

Відповідно до ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин вважаю, що позовну заяву необхідно залишити без руху та запропонувати у десятиденний строк з дня вручення копії ухвали усунути недоліки позовної заяви :

- сплатити судовий збір за заявлену вимогу немайнового характеру в сумі 1211,20 грн. та надати суду докази сплати судового збору.

- надати всі наявні докази або заявити клопотання про витребування доказів на підтвердження зазначених вище обставин.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «СУМИХІМПРОМ» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за затримку розрахунку залишити без руху, запропонувавши позивачу протягом 10 днів з дня отримання копії ухвали усунути вказані недоліки.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення ним недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатися неподаною і повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Ніколаєнко