Справа №487/1597/24
Провадження №2/487/1479/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2024 Заводський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого-судді Кузьменко В.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Миколаївська теплоелектроцентраль" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

15.02.2024 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Миколаївська теплоелектроцентраль" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Свої вимоги мотивували тим, що позивач надавав теплову енергію за період з 2019-2023 роки до кв. АДРЕСА_1 . Відповідачі не сплачують кошти за теплову енергію, у зв`язку з чим виникла відповідна заборгованість.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.05.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

17.06.2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача ОСОБА_2 , в якому зазначає, що у 2008 році було здійснено переведення житлових приміщень у нежитлові для розміщення офісу за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на які було зареєстровано на Відповідачів. Крім того, з 2016 р. ОСОБА_2 та з 2020 р. ОСОБА_1 не є власниками майна за вказаною адресою: АДРЕСА_3 . При цьому, оскільки у позові йдеться про квартиру АДРЕСА_1 , то у 2008 році було здійснено переведення житлових приміщень у нежитлові для розміщення офісу за адресою: АДРЕСА_2 . Враховуючи, що майно у власності Відповідачів не перебуває, то останні не несуть обов`язку щодо утримання майна та відповідно оплати комунальних послуг. В задоволені позовної заяви просить відмовити.

Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам частини 4 статті 223 та статей 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи.

У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України, відповідачі не скористались своїм правом та не направили до суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї.

За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено частиною 8 статті 178, статтею 181 ЦПК України.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що в опалювальних сезонах 2019-2023 роках ПрАТ "Миколаївська ТЕЦ" здійснювала постачання теплової енергіїдо кв. АДРЕСА_1 .

25.11.2008 року Господарським судом Миколаївської області у справі № 11/440/08 було прийнято рішення, яким встановлено, що рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради за № 1974 від 06.10.2006 р. Відповідачам дозволено переведення житлових приміщень у нежитлові для розміщення офісу у АДРЕСА_2 .

У справі №11/440/08 серед іншого суд вирішив: визнати за фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 , право власності на 1/2 частину офісу, позначеного в технічному паспорті Літ. «А-4», загальною площею - 71,5 кв. м.; основною площею - 47, 4 кв. м., допоміжною площею - 24, 1 кв. м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; визнати за фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 , право власності на 1/2 частину офісу, позначеного в технічному паспорті Літ. «А-4», загальною площею - 71,5 кв. м.; основною площею - 47, 4 кв. м., допоміжною площею - 24, 1 кв. м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

19.12.2008 р. було здійснено реєстрацію права власності на нежитлові приміщення офісу за адресою: АДРЕСА_3 за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 по 1/2 частці.

25.02.2016 року між ОСОБА_2 та ТОВ «БІНОМ СТ» було укладено договір купівлі-продажу 1/2 частки права власності в нежитловому приміщенні офісу, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 .

Окрім того, відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 , 02.03.2020 року було укладено договір купівлі продажу № 684, посвідчений приватним нотаріусом Бежан А.В., який став підставою для реєстрації права власності 1/2 частки в нежитловому приміщенні офісу за ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 3ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України(далі -ЦПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах, заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до ч. 2ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На підставі ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5ст. 81 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6ст. 81 ЦПК України).

Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України(далі - ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

У силу ст. 526 ЦК України, п. 45 «Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» позивач фактично надає відповідачу послуги з постачання теплової енергії, у силу чого відповідач зобов`язаний робити оплату наданих послуг.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 1Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 9 листопада 2017 року, житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч. 1ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Відповідно до ч. 1 ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки, ОСОБА_2 з 2016 року та з 2020 року ОСОБА_1 не є власниками майна за вказаною адресою: АДРЕСА_2 . При цьому, оскільки у позові йдеться про квартиру АДРЕСА_1 , яку у 2008 році було здійснено переведення житлових приміщень у нежитлові для розміщення офісу за адресою: АДРЕСА_2 . Враховуючи, що майно у власності Відповідачів не перебуває, то останні не несуть обов`язку щодо утримання майна та відповідно оплати комунальних послуг.

Таким чином, суд вважає, що позов пред`явлений до неналежного відповідача, а тому позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Миколаївська теплоелектроцентраль" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у разі відмови в позові покладається на позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями ст.ст.4, 5, 10, 13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 280-282, 284, 356 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Миколаївська теплоелектроцентраль" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Кузьменко