Справа № 466/9084/24
Провадження № 2/466/2649/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2024 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Баєвої О.І.

секретаря судового засідання Комарницької В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту, -

у с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором № 727004 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 28.04.2020 року в розмірі 27893,29 грн, а також судовий збір у розмірі 2422,40 грн, витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 7 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 28.04.2020 року між ТзОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено Договір №727004 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кошти у розмірі 7500 грн строком на 25 днів шляхом перерахування на банківський картковий рахунок.

Кредитний договір укладено в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) укладення договору про надання коштів на умовах фінансового кредиту, що опублікований в особистому кабінеті Відповідача на веб-сайті www.credit7.ua, підписаний електронним підписом та акцептований Відповідачем, 28.04.2020 р. 17:05:05, (шляхом одноразового ідентифікатора у вигляді коду) з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст. З, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 Цивільного Кодексу України.

У зв`язку із неможливістю у повному обсязі та у встановлений строк виконати зобов`язання за Кредитним договором, ОСОБА_1 ініціював продовження користування кредитом, внаслідок чого Додатковим договором від 22.05.2020 року строк користування кредитом продовжено до 17.06.2020 року.

ОСОБА_1 свої зобов`язання не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 02.09.2024 року становить 27893,29 грн та складається з заборгованості за основним зобов`язанням (тіло кредиту) в розмірі 7 500 грн, залишку заборгованості по процентам за користування у розмірі 16 387,50 грн, інфляційного збільшення в розмірі 4 005,79 грн.

22.02.2021 року між ТзОВ «Лінеура Україна» та ТзОВ «Сіроко Фінанс» укладено Договір факторингу №015-220221, відповідно до якого ТзОВ «Сіроко Фінанс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги, зокрема і до ОСОБА_1 за Договором №727004 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 26.03.2020 року.

05.02.2024 року між ТзОВ «Сіроко Фінанс» та ТзОВ «Артеміда-Ф» укладено Договір факторингу №20240205/1, відповідно до якого ТзОВ «Артеміда-Ф» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги, зокрема і до ОСОБА_1 за Договором №727004 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 26.03.2020 року.

У зв`язку із вищенаведеним позивач змушений звернутися до суду з даним позовом.

В судове засідання представник позивача не з`явився, просив проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Не подав відзиву на позовну заяву.

Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.04.2020 року між ТзОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено Договір №727004 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кошти у розмірі 7500 грн строком на 25 днів шляхом перерахування на банківський картковий рахунок.

Кредитний договір укладено в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) укладення договору про надання коштів на умовах фінансового кредиту, що опублікований в особистому кабінеті Відповідача на веб-сайті www.credit7.ua, підписаний електронним підписом та акцептований Відповідачем, 28.04.2020 р. 17:05:05, (шляхом одноразового ідентифікатора у вигляді коду) з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст. З, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 Цивільного Кодексу України.

У зв`язку із неможливістю у повному обсязі та у встановлений строк виконати зобов`язання за Кредитним договором, ОСОБА_1 ініціював продовження користування кредитом, внаслідок чого Додатковим договором від 22.05.2020 року строк користування кредитом продовжено до 17.06.2020 року.

ОСОБА_1 свої зобов`язання не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 02.09.2024 року становить 27893,29 грн та складається з заборгованості за основним зобов`язанням (тіло кредиту) в розмірі 7 500 грн, залишку заборгованості по процентам за користування у розмірі 16 387,50 грн, інфляційного збільшення в розмірі 4 005,79 грн.

22.02.2021 року між ТзОВ «Лінеура Україна» та ТзОВ «Сіроко Фінанс» укладено Договір факторингу №015-220221, відповідно до якого ТзОВ «Сіроко Фінанс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги, зокрема і до ОСОБА_1 за Договором №727004 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 26.03.2020 року.

05.02.2024 року між ТзОВ «Сіроко Фінанс» та ТзОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» укладено Договір факторингу №20240205/1, відповідно до якого ТзОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги, зокрема і до ОСОБА_1 за Договором №727004 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 26.03.2020 року.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що внаслідок невиконання умов договору відповідачем, були порушені права Банку, як кредитодавця.

Відтак, оцінюючі представлені позивачем докази та наведені аргументи, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Крім того, в силу дії 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати.

Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.133 та ч.ч.1 - 3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Згідно з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем подано копію Договору про надання правової допомоги №20240830.1 від 30.08.2024 року, Орієнтований розрахунок суми судових витрат.

Представник позивача просить стягнути витрати за надання професійної правової допомоги на загальну суму 7000 грн. Разом з тим, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки та ін.), які б засвідчували факт того, що ТзОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» дійсно понесло витрати на правничу допомогу саме по вказаній справі на суму 7000 грн, матеріали справи не містять.

Відтак, суд приходить до висновку, що у задоволенні витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн слід відмовити.

Керуючись: ст.ст. 512, 526, 543, 1054 ЦК України, ст.ст. 10-13, 76-81, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України,-

у х в а л и в:

позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» суму заборгованості за Договором №727004 про надання коштів на умовах споживчого кредитувід 28.04.2020 року у розмірі 27893,29 грн (двадцять сім тисяч вісімсот дев`яносто три гривні двадцять дев`ять копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок) судового збору.

В решті вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку ст. 284-285 ЦПК України.

Апеляційна скарга на заочне рішення подається протягом тридцяти днів з дня його ухвалення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф», , місцезнаходження: 79013, м.Львів, вул.С.Бандери, 87, оф.54.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя О. І. Баєва