Справа № 211/1253/24
Провадження № 2/211/1323/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11 жовтня 2024 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Юзефовича І.О.,

за участю секретаря судового засідання Строганової Е.О.,

позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на період навчання, -

встановив:

позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача ОСОБА_2 та просить суд стягнути з нього аліменти на її користь на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частки доходу (заробітку), до закінчення дитиною навчання, посилаючись на відсутність добровільної допомоги зі сторони відповідача та передбачений сімейним законодавством обов`язок по утриманню їх спільної дитини. В обґрунтування вимог зазначено, що їх з відповідачем повнолітня донька продовжує навчання на денному відділенні в Криворізькому будівельному фаховому коледжу, термін навчання до 30.06.2026. Вона несе витрати, пов`язані з навчанням доньки та її утриманням на період навчання, однак дитина потребує матеріальної підтримки також свого батька, тому просить задовольнити вимоги.

Ухвалою суду від 14 травня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач ОСОБА_2 скористався правом подання відзиву на позов та 24.06.2024 подав його до суду. З відзиву на позов вбачається, що відповідач просить ухвалити рішення, яким частково задовольнити позовні вимоги позивача ОСОБА_1 та визначити аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , яка навчається, у розмірі 1/6 з усіх видів доходів до досягнення нею 23-ох річного віку за умови, якщо вона буде продовжувати навчання. У відзиві відповідач вказав, що в нього є непрацездатна матір ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є пенсіонеркою та отримує місячну пенсію в розмірі 6576,90 грн.. Розмір пенсії є занадто малим, її не вистачає закривати всі мінімальні потреби людини, такі як придбання ліків, продуктів харчування, оплата комунальних платежів, підтримання квартири в належному стані для можливості проживання в ній, та інше. Зазначив, що матір проживає сама, тому окрім відповідача їй ніхто не зможе допомогти, отже, відповідач фінансово допомагає своїй матері кожен місяць. Крім того, зазначає, що відповідно до Довідки №34 від 20.02.2024, що видана Криворізьким будівельним фаховим коледжем, донька ОСОБА_5 навчається за кошти державного (регіонального) бюджету. В умовах сьогодення навчання проводиться на дистанційній формі, що не вимагає присутність студента в начальному закладі, тому це виключає додаткові витрати такі як оплата проїзду, оплата гуртожитку та інше.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Віповідач в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги частково, та визначити розмір аліментів на утримання повнолітньої доньки в розмірі 1/6 з усіх видів доходу, з підстав, викладених у відзиві на позов.

Вислухавши позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, суд вважає позовні вимоги доведеними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає з матір`ю (а.с. 6,7).

ОСОБА_3 досягла повноліття, однак продовжує навчання та є студенткою II курсу денного відділення Криворізького будівельного фахового коледжу з 01.09.2022 по 30.06.2026 і навчається за кошти державного (регіонального) бюджету (а.с. 5 - копія довідки).

Згідно до частини другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка є частиною національного законодавства України, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)».

Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 29.01.2018 р., у справі № 622/373/16-ц, в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15.

При визначенні розміру аліментів суд враховує положення ст. 182 СК України.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частин першої, четвертої статті 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню, так як ОСОБА_3 , яка приходиться донькою відповідачу, навчається у навчальному закладі на денній формі навчання, власного заробітку ОСОБА_3 немає. Відповідно до Сімейного кодексу України батьки у рівному ступені беруть участь в утриманні як неповнолітньої дитини, так і повнолітньої дитини, яка навчається або продовжує навчання. Судом достовірно встановлено, що відповідач є працездатною людиною, однак, відповідач не надав суду доказів що матір ОСОБА_4 перебуває на його утриманні. ОСОБА_2 не надав інформацію щодо спільного проживання з матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є пенсіонеркою. Більш того, в матеріалах справи наявні довідка щодо місячної пенсії у розмірі 6576,90 гривень. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що є правові підстави для стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання їх повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини та до досягнення повнолітньою дитиною двадцяти трьох років за умови продовження навчання.

Також суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу, що у випадку, якщо у подальшому у нього зміняться сімейні обставини, він може звернутися до суду з окремим позовом про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Так, датою подачі позову є 26 лютого 2024 року, однак оскільки ОСОБА_3 досягла повноліття ІНФОРМАЦІЯ_4 , стягнення слід проводити з 08 квітня 2024 року.

Крім того, оскільки відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, він підлягає стягненню з відповідача відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, в дохід держави у сумі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 182, 191, 199, 200 СК України, статями 10, 12,13, 81,141, 263, 265, 430 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ), аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , щомісячно, починаючи стягнення з 08 квітня 2024 року, на період її навчання у Криворізькому будівельному фаховому коледжі, тобто до 30 червня 2026 року, але не більше як до досягнення двадцяти трьох років, на користь матері ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 ).

Стягнути з ОСОБА_2 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривні 20 коп.

На підставі пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.О.Юзефович