ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/3719/24
номер провадження 2-ві/695/1/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Середа Л.В., розглянувши заяву представника позивача адвоката Орленка Володимира Васильовича про відвід судді Золотоніського міськрайонного суду Степченка Михайла Юрійовича у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції в Черкаській області, Черкаської обласної прокуратури про відшкодування моральної та майнової шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції в Черкаській області, Черкаської обласної прокуратури про відшкодування моральної та майнової шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності передана на розгляд у головуючому судді Степченку М.Ю. відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.09.2024 року.

07 жовтня 2024 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Орленко В.В. через систему «Електронний суд» направив заяву про відвід головуючому судді, так як вважає, що стороннього спостерігача може виникнути сумнів у зацікавленості головуючого судді Степченка М.Ю. у результатах розгляду цивільної справи, оскільки ним, як головуючим було постановлено виправдувальний вирок у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 368 КК України, який є одним із доказів у цивільній справі.

Вважаючи заяву адвоката Орленка В.В. необгрунтованою головуючий суддя Степченко М.Ю. відповідно до ухвали від 11.10.2024 року заяву про відвід та матеріали цивільної справи передав до канцелярії суду для автоматизованого розподілу іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу.

На підставі Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.10.2024 року заява представника позивача адвоката Орленка Володимира Васильовича про відвід судді Золотоніського міськрайонного суду Степченка Михайла Юрійовича у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції в Черкаській області, Черкаської обласної прокуратури про відшкодування моральної та майнової шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності передана на розгляд судді Середі Л.В.

На підставі ч. 8 ст. 40 ЦПК України, вирішуючи дану заяву без повідомлення учасників справи, суддя виходить з наступного.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішенні по справі «Білуха проти України»).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» від 03 травня 2007 року суд нагадує, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів.

Стосовно об`єктивного критерію слід визначити чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).

Водночас, несприятлива позиція суду з питань права сама по собі не породжує сумнівів в неупередженості (рішення "Кастілло Альгар проти Іспанії" ).

У частині 3 ст. 39 ЦПК України зазначено, що відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Аналізуючи викладені у заяві представника позивача обставини, суд дійшов висновку, що сам факт постановлення судового рішення у кримінальній справі не може свідчити про зацікавленість головуючого судді Степченка М.Ю. у розгляді цивільної справи. Жодних доказів, які б свідчили, що головуючий суддя вчиняв бідь-які дії чи бездіяльність, що могли би створити у стороннього спостерігача підозру в зацікавленості у результаті розгляду цивільної справи до заяви про відвід не додано.

Тобто, вбачається, що суб`єктивний висновок представника позивача про заінтересованість судді у результатах розгляду справи грунтується лише на його припущеннях.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод гарантовано право кожної особи на розгляд її справи належним, неупередженим та компетентним судом, що включає в себе право на розгляд справи тим судом, якому довіряють усі особи, які беруть участь у справі.

Відповідно до и. п. 1, 2. 6 ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний, зокрема: справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів; виконувати вимоги та дотримуватися обмежень, установлених законодавством у сфері запобігання корупції.

Тому, перевіривши наведені заявником підстави для відводу головуючого судді у цивільній справі, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про відвід судді за відсутності доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді в результаті розгляду справи, наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості при розгляді справи.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Європейський суд з прав людини за результатами розгляду справ «Мироненко і Мартенко проти України», «Олександр Волков проти України» зазначив, що при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість.

У зв`язку з вищенаведеним суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого представником позивача відводу.

Задоволення відводу з наведених позивачем підстав призведе до необґрунтованого усунення головуючого від здійснення правосуддя у цивільній справі.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявлений відвід є необґрунтованим та безпідставний, а тому у його задоволенні слід відмовити.

На підставі зазначеного та керуючись ст.ст. 36, 40 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Представнику позивача адвокату Орленку Володимиру Васильовичу у задоволенні заяви про відвід головуючому судді Золотоніського міськрайонного суду Степченку Михайлу Юрійовичу у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції в Черкаській області, Черкаської обласної прокуратури про відшкодування моральної та майнової шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили негайно після її проголошення.

Відповідно ч. 2 ст. 353 ЦПК України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: Середа Л.В.