233 Справа № 233/3695/24
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого: судді Левчук О.О.,
за участю секретаря Стогнушенко В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №233/3695/24 за позовом:
ОСОБА_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2
про стягнення боргу за договором позики № 4 від 01.03.2022 року, -
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
02.07.2024 року Державне підприємство «Донецький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» звернулося до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_1 «про стягнення боргу за договором позики № 4 від 01.03.2022року.
Відповідно до автоматичного розподілу справ 02.07.2024 року справа надійшла в провадження судді Наумик О.О.
Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя № 2008/0/15-24 від 02 липня 2024 року суддю ОСОБА_2 було звільнено з посади судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області у зв`язку з поданням заяви про відставку.
Відповідно до повторного автоматичного розподілу справ 02.07.2024 року справа надійшла в провадження судді Левчук О.О.
В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача зазначив, що у березні 2022 року ОСОБА_3 на підставі договору позики №4 від 01.03.2022 року, укладеного з ДП «Донецькстандартметрологія» отримала безвідсоткову грошову позику в розмірі 100000грн. на споживчі цілі.
На момент укладення договору відповідач перебувала у трудових відносинах з позивачем у якості інженера з метрології 1 категорії Покровського відділу з метрології ДП «Донецькстандартметрологія».
Фактичне передання грошових коштів відповідачу підтверджується актом передання-приймання від 01.03.2022 року по договору позики №4 від 01.03.2022, платіжною інструкцією №406 від 01.03.2022 на виплату грошових коштів на суму 100000грн.
Повернення визначеної у договорі суми повинно відбуватися щомісячно у розмірі 2083,33грн шляхом утримання із заробітної плати відповідача. Кінцева дата повернення позики 07.04.2026 року. У разі звільнення відповідача з роботи, вона зобов`язалась у відповідності з п. 2.5 договору внести всю суму заборгованості в касу позивача до фактичного моменту свого звільнення.
Позивачем на адресу відповідача направлено лист-вимогу щодо повернення всієї суми залишку непогашеної позики №46/33 від 01.03.2024р. з вимогою сплатити у строк до 07.03.2024р. заборгованість за договором позики №4 від 01.03.2022 шляхом перерахування грошових коштів на рахунок позивача.
Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12.08.2024 року провадження по цивільній справі за позовом відкрито та призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 12.09.2024 року.
Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12.09.2024 року зазначену цивільну справу призначено до розгляду у судовому засіданні на 30.09.2024 року.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак на адресу суду надіслав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити, у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення по справі, та розглянути справу у відсутності представника позивача.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву суду не надав.
Оскільки відповідачем не було надано відзиву на позов, тому суд приймає до уваги лише надані докази позивачем.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1)відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2)відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3)відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Проаналізувавши зібрані в справі докази, суд,
Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України).
Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1 ст.13 ЦПК України).
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом установлено, що березні 2022 року ОСОБА_3 на підставі договору позики №4 від 01.03.2022 року, укладеного з ДП «Донецькстандартметрологія» отримала безвідсоткову грошову позику в розмірі 100000грн. на споживчі цілі.
На момент укладення договору відповідач перебувала у трудових відносинах з позивачем у якості інженера з метрології 1 категорії Покровського відділу з метрології ДП «Донецькстандартметрологія».
Фактичне передання грошових коштів відповідачу підтверджується актом передання-приймання від 01.03.2022 року по договору позики №4 від 01.03.2022, платіжною інструкцією №406 від 01.03.2022 на виплату грошових коштів на суму 100000грн.
Повернення визначеної у договорі суми повинно відбуватися щомісячно у розмірі 2083,33грн шляхом утримання із заробітної плати відповідача. Кінцева дата повернення позики 07.04.2026 року. У разі звільнення відповідача з роботи, вона зобов`язалась у відповідності з п. 2.5 договору внести всю суму заборгованості в касу позивача до фактичного моменту свого звільнення.
Позивачем на адресу відповідача направлено лист-вимогу щодо повернення всієї суми залишку непогашеної позики №46/33 від 01.03.2024р. з вимогою сплатити у строк до 07.03.2024р. заборгованість за договором позики №4 від 01.03.2022 шляхом перерахування грошових коштів на рахунок позивача.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказів, які б спростовували установлені судом обставини на підставі доказів наданих позивачем, відповідачкою не надано.
Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Стаття 625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання. Тобто дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, що регулює окремі види зобов`язань (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц (пункт 26)).
У пунктах 45, 46 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2019 року, справа № 340/385/17, провадження № 14-495цс19, зазначено що оскільки стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування відсотків річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника.
Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями частини 1 статті 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги судом задоволені повністю, тому з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати на оплату судового збору в розмірі 3028,00грн.
На підставі викладеного та керуючись вимогами статей 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд
Позов Державного підприємства «Донецький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики № 4 від 01.03.2022 року - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Костянтинівського

міськрайонного суду: О.О. Левчук