Провадження № 2/761/5438/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Юзькової О.Л.,

при секретарі Марінченко Л.В.,

розглянувши у судовому засіданні клопотання представника відповідача про закриття провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві Державної адміністрації про стягнення аліментів на утримання дітей та визначення місця проживання дітей,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває дана цивільна справа.

В судовому засіданні представник відповідача заявив клопотання про закриття провадження у справі. Зазначає, що позивач звернувся з позовом до неналежного відповідача. За матеріалами позову ні позивач ні відповідач не є батьками дітей щодо яких виник спір. Згідно позовної заяви позивач: ОСОБА_1 , відповідач - ОСОБА_2 . З наданого до суду стороною відповідача документа про шлюб, укладеного в штаті Флоріда США вбачається, що шлюб укладався між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . З долученого до позову свідоцтва про народження старшого сина сторін, батько дитини - ОСОБА_6 . Більшість документів, які містяться в матеріалах справи, містять розбіжності у імені та прізвищі особи, яку зазначено відповідачем. При цьому позов не заявлено до ОСОБА_4 , який є батьком дітей щодо яких виник спір. Зазначене свідчить про відсутність спору. Крім того, позивач не довела обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, докази заперечень відповідача щодо проживання дітей з матір`ю відсутні. Між тим, стороною позивача визнається той факт, що діти, як і вона сама проживають у Великій Британії. За період з 02.09.2022 по теперішній час мати з синами була на території України з березня 2024 по 09 липня 2024. Зважаючи на те, що суд Великої Британії визнав юрисдикцію щодо вирішення питань благополуччя малолітніх ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , суди України не мають юрисдикцію вирішувати дану справу і провадження має бути закрите.

Представник позивача заперечував щодо задоволення клопотання. Вказав, що відповідач декілька разів змінював своє ім`я і прізвище, але це не свідчить, що він не є батьком малолітніх ОСОБА_7 і ОСОБА_8 . В позовній заяві може міститись технічна помилка, а спір розглядається між громадянами України. Казати про відсутність спору не є можливим, оскільки відповідач заперечує щодо заявлених вимог.

Представник третьої особи вказав на те, що клопотання має бути вирішено з дотриманням прав та інтересів дітей сторін.

Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

За приписами ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо:1) справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства; 2) відсутній предмет спору; 3) набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами; 4) позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом; 5) сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом; 6) суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 186 цього Кодексу; 7) настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва;8) після відкриття провадження у справі між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до третейського суду, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26.06.2019р у справі №13/51-04, прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплати суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Закриття провадження у справі можливе також у разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до відкриття провадження у справі, то зазначена обставина зумовлює відмову в позові, а не закриття провадження у справі.

З огляду на те, що як вказує позивачу сторін відсутні домовленості як щодо утримання так і щодо місця проживання спільних синів, констатувати відсутність предмету спору не є можливим.

Щодо розбіжностей в імені та прізвищі відповідача по справі, в документа наявних в матеріалах справи то, в розумінні ст. 255 ЦПК України, останні не можуть бути підставою для закриття провадження у справі.

Стосовно юрисдикції відповідного суду України на розгляд даної справи, то оцінку вимог чинного законодавства з даного питання надав Верховний Суд у даній справі в постанові від 24 квітня 2024 року, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_9 - адвоката Власюк Катерини Петрівни на постанову Київського апеляційного суду від 19 грудня 2023 року у складі колегії суддів: Гаращенка Д. Р., Олійника В. І., Сушко Л. П., якою було скасовано ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 25 травня 2023 про закриття провадження у справі на підставі п.п. 1,2 ст. 255 ЦПК України.

При цьому Верховний Суд зазначив, що позивачка, громадянка України разом з дітьми тимчасово виїхали за межі держави внаслідок військової агресії російської федерації і мають намір повернутися до України, діти щодо яких виник спір зареєстровані громадянами України і на момент звернення з даним позовом до суду проживали на території України.

Верховний Судом зроблено висновок про те, що з висновками апеляційного суду, що закриття провадження у справі порушує вимоги закону про юрисдикцію суду України щодо вирішення даного спору та порушує права матері дітей ОСОБА_1 , передбачені пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод на доступ до правосуддя, і доводи касаційної скарги вказаних висновків не спростовують.

Також судом касаційної інстанції зазначено, що апеляційний суд мотивовано відхилив посилання суду першої інстанції на те, що згідно статей 5 та 6 Гаазької конвенції 1996 року у зв`язку із зміною постійного місця проживання дитини припинено юрисдикцію суду України на вирішення даного спору, оскільки у статті 6 цієї Конвенції йдеться про зміну місця проживання дитини, яке вже відбулося на момент подання позову.

Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе відмовити у задоволенні клопотання щодо закриття провадження у справі.

Керуючись положеннями ст. 255, 353 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_2 ( ОСОБА_10 ) про закриття провадження у справі відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя