Справа № 594/990/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2024 року м.Борщів

Борщівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої-судді: Губіш О.А.

з участю:

секретаря: Окулянко У.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ІНФОРМАЦІЯ_1 , Борщівська міська рада як орган опіки та піклування, про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини, -

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту в тому, що він самостійно виховує та утримує малолітню дочку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування поданої заяви зазначив, що перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 з 26.12.2015. В шлюбі, в них ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася дочка ОСОБА_2 .

Поряд з тим зазначив, що після реєстрації шлюбу вони проживали у м. Києві. 05.06.2023 Солом`янським районним судом м. Києва було прийнято рішення у справі № 594/1199/22, яким шлюб між ним та ОСОБА_3 було розірвано. З позовною заявою про розірвання шлюбу до суду звернулася ОСОБА_3 , в якій, зокрема, зазначила, що спільне життя не склалося, та, що з кінця 2020 року вони проживають окремо. Також зазначила, що той факт, що він тривалий час проживає окремо, що свідчить про те, що він сам особисто вирішив розірвати з останньою будь-які відносини.

Зазначив, що дійсно у них не склалися подружні відносини, однак з колишньою дружиною проживали однією сім`єю до червня 2022 року. На початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, дружина та донька з метою забезпечення безпеки їхньої малолітньої доньки виїхали за межі території України. На початку червня 2022 року колишня дружина з донькою ОСОБА_4 приїхали у м. Тернопіль, де він їх зустрів. Проте, колишня дружина без жодних пояснень самостійно придбала квиток на поїзд та одна повернулася проживати у м. Київ.

Він з донькою ОСОБА_4 , з метою забезпечення їй безпечних умов проживання, оселилися в будинку його матері за адресою: АДРЕСА_1 де й станом на сьогодні проживають разом.

При цьому, він не очікував, що дружина прийме рішення розірвати шлюб та для нього це було несподіваним, оскільки вони планували сім`єю оселитися у м. Тернополі, де у них є власне житло та планували, що донька ОСОБА_4 піде у перший клас у школу саме у м. Тернополі.

Отже, з червня 2022 року та станом на сьогодні донька ОСОБА_4 проживає разом із ним по АДРЕСА_1 . До того ж, весь цей час, а саме з червня 2022 року, тобто з часу, коли дружина повернулася проживати у м. Київ, та станом на сьогодні, він самостійно виховував та виховує їхню доньку ОСОБА_4 , та остання перебувала та станом на сьогодні перебуває виключно на його утриманні.

Також зазначив, що станом на сьогодні в Україні введено військовий стан та оголошено мобілізацію, і без підтвердження вказаного вище факту самостійного виховання та утримання малолітньої дочки, він в будь-який час може бути мобілізований, а відповідно їхня дочка залишиться одна, оскільки, мати з червня 2022 року жодної участі у вихованні дочки не приймає, не цікавиться її життям, успіхами у школі закладі та станом її здоров`я. Така ситуація є вкрай небезпечною для подальшої долі сина.

Ухвалою суду від 08 липня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено таку до судового розгляду на 30 липня 2024 року, при цьому запропоновано заінтересованим особам протягом 10 днів з моменту отримання копії ухвали, подати письмові заперечення (пояснення) стосовно заяви.

12.08.2024 від представника ІНФОРМАЦІЯ_4 на адресу суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі, оскільки вважає, що вимоги заявника не є вимогами, які підлягають розгляду в порядку окремого провадження.

Крім того, 30.07.2024 від ОСОБА_3 надійшло клопотання про залучення її до участі в справі в якості заінтересованої особи, обґрунтоване тим, що вона є матір`ю ОСОБА_2 . З заявником перебувала в офіційному шлюбі з 26 грудня 2015 року. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 05 червня 2023 року шлюб між ними було розірвано. Вона не позбавлена батьківських прав щодо своєї доньки, виконує обов`язки, які покладаються на неї, як на матір вимогами законодавства України, зокрема ст. 150 СК України, а тому, переконана, що за вказаних обставин не можна вважати, що заявник є особою, який самостійно виховує їхню спільну доньку.

Станом на 15 жовтня 2024 року розгляд справи по суті не розпочато, у зв`язку з чим будь-які процесуальні рішення, в тому числі щодо залучення заінтересованих осіб, судом не приймались.

В судове засідання сторони не з`явилися.

При цьому, представником заявника адвокатом Дейнюк М.П. 14 жовтня 2024 року до суду подано заяву про залишення поданої ОСОБА_1 заяви про встановлення юридичного факту без розгляду.

За таких обставин, виходячи з принципу диспозитивності, суд приходить до висновку, що заява представника ОСОБА_1 адвоката Дейнюк М.П. підлягає задоволенню, оскільки вважає, що її задоволення за відсутності учасників судового провадження, будь-чиїх прав та законних інтересів не порушить, так як відповідно до п. 5 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.13, п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи ІНФОРМАЦІЯ_1 , Борщівська міська рада як орган опіки та піклування, про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини - залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя: