Провадження № 2/554/5404/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2024 року суддя Октябрського районного суду м.Полтави Чуванова А.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в інтересах малолітніх ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання договору дарування квартири недійсним; третя особа: приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Носова Жанна Борисівна, в якій просить забезпечити позов, шляхом накладення арешту та заборонити відповідачам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у будь який спосіб відчужувати квартиру АДРЕСА_1 , яка належить їм на праві приватної власності на підставі договору дарування, посвідченого 04.10.2021 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Носовою Жанною Борисівною.

Свою заяву обґрунтовує тим, що ним подана позовна заява про визнання договору дарування квартири недійсним, в якій позивач просить суд визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 , укладений 04.10.2021 року між ОСОБА_2 та його малолітніми доньками ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , який посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Носовою Жанною Борисівною.

Предметом даного позову є визнання недійсним договору дарування квартири, укладеного відповідачами 04.10.2021 року, який позивач вважає фраудаторним правочином (правочини, що вчинені боржником на шкоду кредиторам). На думку позивача, укладаючи договір дарування квартири справжні наміри відповідачів були спрямовані на уникнення реального звернення стягнення на своє майно та уникнення реального виконання своїх грошових зобов?язань перед кредиторами. Наведені обставини дають позивачу підстави вважати, що без вжиття відповідних заходів забезпечення позову, відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в інтересах яких діє їх законний представник мати ОСОБА_3 , можуть здійснити відчуження квартири АДРЕСА_1 , з метою уникнення примусового відчуження вищезазначеного майна в ході примусового виконання вироку Октябрського районного суду м. Полтави від 16 травня 2023 року по справі №554/887/22, провадження № 1-кп/554/387/2023 в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача грошових коштів.

На погляд позивача існує очевидна загроза порушення його законних прав та інтересів у разі невжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до вимог ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Суд вважає за можливе розглянути заяву про забезпечення позову без виклику сторін.

Перевіривши подану заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про задоволення заяви, з наступних підстав.

Частиною 1,2 ст. 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 cт. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Обґрунтовуючи свої вимоги про необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , на підставі договору дарування квартири від 04.10.2021 року, позивач вказує про наявність спору щодо вищевказаної квартири.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Також суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду, а також є необхідними і для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів та безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом встановлено, що позивач звернувся до суду із позовом про визнання договору дарування квартири недійсним, й відповідно спірна квартира є предметом спору.

Суд вважає, що заяву слід задовольнити, оскільки вимоги вказаної заяви є обґрунтованими, так як позивач звернувся до суду із позовними вимогами про визнання договору дарування квартири недійсним, а невжиття заходів забезпечення позову може дати змогу реалізувати спірне майно та унеможливить виконання рішення суду в тому разі, якщо позов буде задоволено.

Таким чином, з матеріалів заяви вбачається наявність спору про право власності на вказаний об`єкт, що є підставою для забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , на підставі договору дарування від 04.10.2021 року, посвідченого 04.10.2021 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Носовою Жанною Борисівною, заборонивши її відчуження, до набрання чинності рішенням суду по цивільній справі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , на підставі договору дарування від 04.10.2021 року, посвідченого 04.10.2021 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Носовою Жанною Борисівною, заборонивши її відчуження, до набрання чинності рішенням суду по цивільній справі.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк пред`явлення до виконання 3 роки.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду в 15-денний строк з дня її проголошення, або в порядку ч.2 ст. 354 ЦПК України.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Учасники справи можуть отримати інформацію у даній справі на офіційному вебпорталі судової влади України за веб-адресою http://court.gov.ua/sud1622/ з зазначенням індивідуального номеру провадження.

Ухвала набирає чинності після закінчення строків на її оскарження.

Суддя А.М.Чуванова