Справа № 646/7894/24
Провадження № 2/761/9024/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

14 жовтня 2024 року Шевченківський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Романишеної І.П.,

за участі секретаря Решти Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку зворотньої вимоги (регресу),

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2024 року до Шевченківського районного суду міста Києва за підсудністю від Червонозаводського районного суду міста Харькова надійшли матеріали зазначеної позовної заяви, в якому позивач просить суд:

- стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" 120 000 грн відшкодування страхової виплати в порядку регресу.

В обгрунтування позовних вимог позивач послався на те, що 17.09.2023 року о 14 годині 58 хвилин по просп.Броварському, 53-А в м.Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «Toyota RAV 4», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , що підтверджено постановою Деснянського районного суду міста Києва від 17.11.2023 року у справі №754/13702/23, відповідно до якої ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.3 ст.130 КУпАП. 11.10.2023 р. ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» було сплачено страхове відшкодування в розмірі 120 000,00 грн. на рахунок власника пошкодженого ТЗ TOYOTA RAV4, державний номерний знак НОМЕР_2 - ОСОБА_4 . Посилаючись на положення вимог абзацу «а» підпункту 38.1.1. пункту 38.1. статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», враховуючи, що ОСОБА_1 на момент настання дорожньо-транспортної пригоди, керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, позивач зазначив, що в нього виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди в порядку регресу.

Ухвалою суду від 29.08.2024 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до ст. 274 ЦПК України.

У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в позовній заяві зазначено, що відповідач не заперечує щодо винесення заочного рішення, при цьому в матеріалах справи міститься клопотання щодо розгляду справи за відсутності представника відповідача.

Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, разом з тим, відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч.4, 5 ст.268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

З урахуванням неявки всіх учасників справи у судове засідання, датою ухвалення рішення у справі є дата складення повного судового рішення - 14.10.2024 року, що узгоджується з висновком Верховного Суду у постанові від 05.09.2022р. справа №1519/2-5034/11.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, 17.09.2023 року о 14 годині 58 хвилини по пр. Броварському, 53-А в м. Києві водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Toyota RAV 4», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який зупинився попереду, що призвело до механічних пошкоджень вказаних транспортних засобів.

Відповідно до постанови Деснянського районного суду міста Києва від 17.11.2023 року у справі №754/13702/23 водія ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124, ч.3 ст.130 КУпАП.

Судом встановлено, що на дату настання ДТП, відповідальність заподіювача шкоди була забезпечена ТДВ СК "Альфа-Гарант" (поліс №215478157).

03.10.2023 року між ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» та власником пошкодженого автомобіля TOYOTA RAV4, державний номерний знак НОМЕР_2 - ОСОБА_4 було підписано угоду, відповідно до якої сторони досягли згоди, що сума матеріального збитку складає 120 000,00 грн.

11.10.2023 року СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» було складено розрахунок страхового відшкодування та страховий акт ЦВ/23/5219, а також виплачено власнику пошкодженого транспортного засобу страхове відшкодування у розмірі 120 000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 39819.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Так, статтею 1191 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Підпунктами «а» та «в» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року №1961-IV передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

Як вже було зазначено судом та встановлено постановою Деснянського районного суду міста Києва від 17.11.2023 року у справі №754/13702/23, відповідач керував транспортним засобом Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння.

Суд вважає за необхідне зазначити, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, а відтак на підставі частини 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

З огляду на вищевикладене в розумінні статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року №1961-IV, статей 1166, 1187, 1191 ЦК України, у відповідача виникло зобов`язання відшкодувати позивачу завдані збитки в порядку регресу у розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування за полісом №215478157.

Відповідно до частини 6 статті 261 ЦК України, за регресним зобов`язанням перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання.

Право регресної вимоги виникло у позивача з моменту виплати страхового відшкодування в повному обсязі, тобто з 11.11.2023 року.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, є договори та інші правочини.

Відповідно до пункту 1 статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно положень статті 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За приписами статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно з частиною 1 статті 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до вимог статті 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Зі сторони відповідача не було вчинено жодних дій для відшкодування завданих збитків, а тому після проведення виплати потерпілій особі у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача.

Аналізуючи вищевикладене та надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Згідно частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

У відповідності до частини 3 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із частинами 1, 7 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року, принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Відповідач процесуальним правом подання відзиву на позовну заяву, не скористався, тому доводи позивача відповідачем не спростовано.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача, підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 3028 грн.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 89, 141, 178, 259, 263-265, 268, 280-284, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку зворотньої вимоги (регресу), - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" суму виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 120 000 грн., судовий збір у розмірі 3028 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

Позивач - Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант": м.Київ, бул.Лесі України, буд.26, ;

Відповідач - ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст судового рішення складено: 14.10.2024 року.

СУДДЯ І.П.РОМАНИШЕНА