Справа № 553/2188/24
Провадження № 2/553/1218/2024
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

09.10.2024м. Полтава

Ленінський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого - судді Подмаркової Ю.М.,

за участю секретаря судового засідання - Макаренка Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Полтаві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Зміст позовних вимог та доводів позивача.

Від ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» надійшла позовна заява до ОСОБА_1 з вимогами: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про споживчий кредит № 864 від 22.04.2021 у розмірі 40 009,00 грн, судовий збір у розмірі 3 028,00 грн та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 13 000,00 грн.

На обґрунтування вимог зазначено, що 22.04.2021 між ТОВ "Служба миттєвого кредитування" та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансових послуг № 864. На виконання умов укладеного договору позивачем позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 4000,00 грн. Підписанням договору відповідач підтвердив, що вона ознайомлена з усіма його істотними умовами та їй була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заяви (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначення інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому договором.

01.12.2021 було укладено договір № 1-12 відповідно до якого ТОВ "Служба миттєвого кредитування" відступило на користь ТОВ "Вердикт капітал" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 864.

10.03.2023 було укладено договір № 10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВ "Вердикт капітал" відступило на користь ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 864.

Загальний розмір заборгованості за договором № 864 від 22.04.2021, що підлягає стягненню станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 73 685,60 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) становить 4 000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги становить 69 685,60 грн.

Враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 40 009,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) становить 4 000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги становить 36 009,00 грн.

Зазначене стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Аргументи учасників справи.

Відповідачка відзиву на позов не надала, з будь-якими клопотаннями та заявами до суду не зверталася.

Рух справи.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Полтави від 05.07.2024 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 30.07.2024 о 09:00 годині.

30.07.2024 та 11.09.2024 учасники справи в судове засідання не з`явилися, у зв`язку з чим судовий розгляд відкладено.

09.10.2024 сторони повторно на судовий розгляд не з`явилися.

Директор ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" Ткаченко М. в позовній заяві звернулася з клопотанням про розгляд справи за відсутності сторони позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідачка ОСОБА_1 , про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом направлення судових повісток за його зареєстрованим місцем проживання, проте, поштова кореспонденція повернулася без вручення з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Відповідно до пункту 3 частини сьомої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Зазначене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду у постанові від 10.05.2023 по справі № 755/17944/18 (провадження № 61-185св23) та Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах: від 09 серпня 2019 року у справі № 906/142/18 (провадження № 12-109гс19); від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17 (провадження № 14-507цс18).

Відповідно до частини 3 статті 131 Цивільного процесуального кодексу України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин.

Таким чином, суд вважає, що відповідачка не з`явилася в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомила, про час і місце судового засідання була повідомлена належним чином відповідно до положень пункту 4 частини 8 статті 128 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідачки та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 Цивільного процесуального кодексу України.

Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду.

22.04.2021 між ТОВ "Служба миттєвого кредитування" та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансових послуг № 864 у формі електронного документа створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» (п. 4.15. Договору). Відповідачкою ОСОБА_1 договір підписано за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що підтверджується копією зазначеного договору. (а. с. 7-9).

Відповідно до п.1.1., п.1.3. Договору, Товариство надає позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами у заяві-анкеті та складає 4 000 грн на умовах строковості; орієнтований строк повернення кредиту 16 днів з момент отримання кредиту, у разі сплаті всіх нарахованих на дату такої ставки процентів, орієнтований строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів.

Пункт 1.9 вказаного договору передбачає граничний термін кредитування (строк дії кредитного договору) 1 рік.

У п. 1.4. Договору встановлено, що проценти за користування кредитом нараховуються за кожний день користування починаючи з першого дня перерахування кредиту у наступному розмірі:

а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтованого строку повернення кредиту;

б) починаючи з першого дня наступного за орієнтованим строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а);

в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтованим строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.б);

г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтованим строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в);

д) тип процентної ставки фіксований.

Відповідно до п. 1.4.1. Договору нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту, в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати.

Відповідно до п.4.2. Договору реальна річна ставка дорівнює загальній вартості кредиту та складає :

- при нарахуванні відсотків згідно п.п. 1.4.а) договору 730% річних (або 732% річних, якщо на період користування кредитом припадає високосний рік);

- при нарахуванні відсотків згідно п.п. 1.4.б) договору 1302,36% річних (або 1306% річних, якщо на період користування кредитом припадає високосний рік);

- при нарахуванні відсотків згідно п.п. 1.4.в) договору 1711,7% річних (або 1769,68% річних, якщо на період користування кредитом припадає високосний рік);

- при нарахуванні відсотків згідно п.п. 1.4.г) договору 2735,45% річних (або 2743,05% річних, якщо на період користування кредитом припадає високосний рік).

Згідно Договору, графіку платежів до договору про надання споживчого кредиту, паспорту споживчого кредиту, позичальнику надано кредит в розмірі 4 000,00 грн, сума нарахованих процентів, що має бути сплачена позичальником за вказаний період становить 1 280,00 грн. (а.с. 6-12).

Як вбачається з копії Паспорту споживчого кредиту, підписаного відповідачкою ОСОБА_1 , остання була повідомлена про всі умови кредитування, валютою кредиту, процентною ставкою, умовами повернення кредиту та іншими важливими правовими аспектами. Вказаний Паспорт було підписано електронним підписом відповідача, D1 Дата: 22.01.2021. (а. с. 10-11)

ТОВ "Служба миттєвого кредитування" свої зобов`язання перед відповідачкою за даним Договором виконало та надало їй кредит в сумі 4 000 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідачки (дата прийняття 22.04.2021 22:55:36, номер договору згідно інформації від кредитора № 864), що підтверджується довідкою ТОВ ФК «ВЕЙ фор пей» щодо підтвердження переказу грошових коштів б/н від 19.04.2024. (а. с. 15 з. с.).

Як вбачається з наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості ОСОБА_1 , по кредитному договору № 864 від 22.04.2021, станом на 04.06.2024, заборгованість становить 73 685,60 грн, та складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 4 000,00 грн, заборгованості по відсоткам 69 685,60 грн. (а. с. 19)

01.12.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт капітал» було укладено Договір факторингу №1-12 відповідно до якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за кредитними договорами. Відповідно до додатку № 3 до Договору факторингу № 1-12 від 01.12.2021 реєстру боржників від 03.12.2021, витягу з додатку № 3 до договору факторингу № 1-12 від 01.12.2021, до ТОВ «Вердикт капітал» перейшло право вимоги заборгованості до відповідачки за кредитним договором № 864 від 22.04.2021. (а. с. 20-25).

10.03.2023 між ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" було укладено Договір №10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги (а. с. 26-28). Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників за договором № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.03.2023, реєстру боржників до договору № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023, Витягу з Додатку № 3 до договору № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги від 10.03.2023, укладеного між ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР", до останнього перейшло право вимоги заборгованості до відповідачки ОСОБА_1 , за кредитним договором № 864 від 22.04.2021 в сумі заборгованості 73 685,60 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) 4 000 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 69 685,60 грн. (а. с. 29-32).

Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд виходить з таких правових норм.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію»).

Судом встановлено, що сторони узгодили розмір позики, грошову одиницю, в якій надано позику, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідачки для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Також, приписами ст. 12 цього Закону, передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ч. 1 ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачкою.

Таким чином, розглядаючи справу в межах позовних вимог, враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються тільки в судовому порядку, суд оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, приходить до висновку про стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованість за договором про споживчий кредит № 864 від 22.04.2021 у розмірі 40 009 (сорок тисяч дев`ять) грн 00 к.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частинами 1 та 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При зверненні до суду з цим позовом ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" сплачено 3 028,00 грн судового збору за подання позову, що підтверджується платіжною інструкцією № від 21.06.2024 року.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідачки по справі на користь позивача.

Відповідно до ч. 1 статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При розгляді справи «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04) ЄСПЛ зазначив, що при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

В обґрунтування розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу у розмірі 13 000 грн до матеріалів справи надано копії наступних документів:

- Договір № 07-06/2024 про надання правової допомоги від 07.06.2024, укладений між ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" та АО "Лігал Ассістанс".

- заявку на надання юридичної допомоги № 191 від 07.06.2024 згідно якої ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" та АО "Лігал Ассістанс" погодили надання правових (юридичних) послуг адвокатським об`єднанням товариству по супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1

- Витяг з акту № 2 про надання юридичної допомоги від 10.06.2024, згідно якого адвокатським об`єднанням "Лігал Ассістанс" надано ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" наступні послуги: надання усної консультації з вивченням документів, кількістю 2 години, вартістю 4 000 грн; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду, кількістю 3 години, вартістю 9 000 грн.

- Платіжну інструкцію № від 11.06.2024, згідно якої встановлено, що ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" сплатив АО "Лігал Ассістанс" грошові кошти у розмірі 200 000 грн, за надання правової допомоги згідно договору № 07-06/2024 від 07.06.2024 про надання правової допомоги.

При цьому, Верховний Суд неодноразово звертав увагу на необхідності дотримання принципу співмірності при розрахунку судових витрат.

Так, Велика Палата Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц наголосила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У справі № 922/3812/19 Верховний Суд зазначив, що суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.10.2019 року у справі № 211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17).

Враховуючи характер виконаної роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, ціни позову та значення справи для сторони, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 10-13,76-81, 263-265, 268, 273, 280-283 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позовну заяву - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" заборгованість за договором про споживчий кредит № 864 від 22.04.2021 у розмірі 40 009 (сорок тисяч дев`ять) грн 00 к.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" витрати по сплаті судового в сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 к. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн 00 к.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Ленінським районним судом міста Полтави за письмовою заявою відповідача, яка може бути ним подана протягом тридцяти днів з дня його складення.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження:

позивач товариство з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР", юридична адреса: 01133, м. Київ, вулю. мечникова, буд. 3, офіс 306, ;

відповідач ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Повне рішення складено 14.10.2024.

Головуючий: Ю.М. Подмаркова