ЄУН №337/4924/24
Провадження № 2/337/2044/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року місто Запоріжжя

Суддя Хортицького районного суду міста Запоріжжя Бредун Д.С., розглянувши матеріали позовної заяви Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою,

ВСТАНОВИВ:

10 вересня 2024 року МТСБУ в особі представника ОСОБА_2 звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 суму шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 50668,69 грн., а також сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, суддя дійшов висновку про невідповідність її вимогам ст. 175 ЦПК України, у зв`язку з чим вона підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Згідно із п.п.5, 8 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до частини першої статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Позивачем у позовній заяві зазначено зареєстроване місце проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_1

За загальним правилом, встановленим ст. 28 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до положень ч.6, ч.8 ст. 187 ЦПК України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

На виконання запиту суду та вимог ч.6 ст. 187 ЦПК України надійшла відповідь з Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради, щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місця проживання фізичної особи відповідача, відповідно до якої інформація щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в реєстрі територіальної громади м.Запоріжжя відсутня.

За відомостями Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 по м.Запоріжжю та Запорізькій області зареєстрованим/знятим з реєстрації місця проживання не значиться.

Крім того, як вбачається з довідки Департамента громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України, зазначено, що за наявною в ДМС інформацією, місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не встановлено.

Таким чином, підстав для застосування ч. 1 ст. 27 ЦПК України при визначенні підсудності справи немає.

Відповідно до ч.9 ст.28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Будь-які відомості щодо майна відповідача чи останнього відомого зареєстрованого його місця проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи) в матеріалах позову відсутні.

А відповідно до ч.10 ст.28 ЦПК України позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні.

Відповідно до інформації, яка міститься у позовній заяві та доданих до неї документах, відповідач ОСОБА_1 є громадянином Грузії.

Вирішуючи питання щодо форми і змісту позовної заяви за участю іноземного елементу, суди України повинні керуватися як нормами ЦПК України, так і нормами Закону України «Про міжнародне приватне право» та нормами відповідних міжнародних договорів.

Визначення поняття «іноземний елемент» наведено у п. 2 ч. 1 ст.1 Закону України «Про міжнародне приватне право». Іноземний елемент - ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм: хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою; об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави.

Розглядаючи справи за участю іноземного елемента, судам слід з`ясовувати наявність чинного між державами договору та за його наявності - порядку регулювання спірних правовідносин, що виникли.

Статтею 75 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачені загальні правила підсудності судам України справ з іноземним елементом. Підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі.

В даному випадку, оскільки до позовної заяви не додано документів, які б підтверджували факт реєстрації чи фактичного проживання відповідача на території Хортицького району м. Запоріжжя, відповідно діючого законодавства, відсутні будь-які відомості, що підтверджують знаходження на території Хортицького району м. Запоріжжя будь-якого майна у власності відповідача чи дані про те, що останнім відомим місцем проживання відповідача є саме Хортицький район м. Запоріжжя, суд позбавлений можливості вирішити питання щодо підсудності позовної заяви Хортицькому районному суду м. Запоріжжя.

У зв`язку з наведеним позивачу необхідно привести позов у відповідність до вимог ст. 175 ЦПК України, надати докази на підтвердження останнього відомого зареєстрованого місця проживання відповідача, а саме у Хортицькому районі м. Запоріжжя, з метою вирішення підсудності даної справи Хортицькому районному суду м. Запоріжжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

При цьому суддя зауважує, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням права позивача на доступ до правосуддя.

Так, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, сформульованою, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" (пункт 31), в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, у пункті 55 справи "Креуз проти Польщі", про те, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти ("Kreuz v. Poland" № 28249/95).

Отже, встановлюючи конкретні вимоги до змісту та форми позовної заяви, а також до документів, які мають бути до неї додані, ЦПК України при цьому покладає обов`язок на суд перевірити виконання позивачем цих вимог та прийнятності позовної заяви на стадії вирішення питання про відкриття провадження по справі.

Таким чином, позовна заява підлягає залишенню без руху до усунення позивачем вищевказаних порушень ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Керуючись ст.175, 177, 185 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви 5 (п`ять) днів з дня отримання ним копії даної ухвали.

Повідомити позивачу, що в разі не усунення всіх зазначених недоліків, позовна заява буде вважатися не поданою та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.С. Бредун