Справа № 303/7280/24
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

16 жовтня 2024 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Монич В.О.

присяжних Гегедош О.Л. Барабашов О.М.

за участю секретаря судових засідань Галамба Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мукачево цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , заінтересовані особи орган опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради, ОСОБА_3 про визнання особи недієздатною та призначення опікуна,-

В С Т А Н О В И В :

04.09.2024 року представник заявника ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою в інтересах ОСОБА_2 , заінтересовані особи орган опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради, ОСОБА_3 про визнання особи недієздатною та призначення опікуна.

Заявлені вимоги мотивує тим, що ОСОБА_2 являється сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Мати заявника проживає разом з сином, який піклується про неї, займається її лікуванням.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 по стану здоров`я, внаслідок психічного розладу потребує постійного нагляду та допомоги, страждає психічними захворюваннями, близько 7 років у зв`язку з чим потребує лікування у невропатолога та психіатра.

Внаслідок психічної хвороби шизофренії мати заявника обмежена у самообслуговуванні: має обмеження здатності до самостійного проживання, пересування, обмеження здатності до спілкування, обмеження контролювати свою поведінку, не може висловлювати свої думки, не може одягнутись, приготувати собі їжу, не розуміє обставин, що відбуваються навколо неї, не усвідомлює значення своїх дій та не може дати оцінку своїм діям чи діям оточуючих, самостійно вийти з дому, розпоряджатися своїми коштами, перестала впізнавати рідних, кудись намагається піти, дезорієнтована.

30.09.2024 року від представника третьої сторони виконавчого комітету Мукачівської міської ради надійшли письмові пояснення по даній справі, мотивовані наступним.

У поданій заяві про визнання особи недієздатною та призначення опікуна представник заявника зазначає, що ОСОБА_2 по стану здоров`я потребує постійного нагляду, страждає психічними розладами близько 7 років, потребує лікування у невропатолога та психіатра. Разом з цим, на підтвердження власних доводів надає суду лише копію консультативного висновку від 06.07.2024. Згідно даного висновку вбачається, що пацієнтка ОСОБА_3 має діагноз F 20.6 - шизофренія проста форма. Також пацієнтці рекомендовано стаціонарне обстеження для визначення ступеня захворювання. Інших документів, які б свідчили про наявність стійкого психічного захворювання заявник не надає.

Надана єдина копія документу не підтверджує наявність хронічного, стійкого психічного розладу, лікування особи у психіатричній установі; не доводить і те, що громадянка ОСОБА_3 не здатна усвідомлювати значення своїх дій керувати ними. Обґрунтування заявника зводиться виключно до власних суджень щодо неможливості ОСОБА_3 до самостійного пересування, обмеження здатності до спілкування, неможливості висловлювати свої думки, неможливість одягнутися чи приготувати собі їжу тощо.

Висновок про недієздатність фізичної особи необхідно робити, пері за все, на підставі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи, в сукупності за умови, що особа страждає саме хронічним, стійким психічним розладом, внаслідок чого в особи виникає абсолютна неспроможність розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Згідно зі статтею 3 Закону України "Про психіатричну допомогу" кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Враховуючи вищенаведене, відсутність зазначених вище доказів унеможливить вирішити питання щодо наявності підстав для призначення судово-психіатричної експертизи - одної з найважливіших процесуальних дій, яка має бути проведена в ході підготовки до судового розгляду справ про визнання фізичної особи недієздатною.

Призначення такої експертизи тільки на підставі заяви про визнання особи недієздатною без достатньо обґрунтованих припущень про наявність у ОСОБА_3 психічних розладів станом на час розгляду заяви буде порушенням прав, гарантованих йому ч. 2 ст. 28 та ч. 1 ст. 64 Конституції України.

Зважаючи на викладене, долучені заявником до заяви докази не свідчать про наявний хронічний, стійкий психічний розлад особи, а відтак, не можуть бути визнані належними та допустимими при прийнятті рішення у справі, в тому числі, і щодо призначення експертизи.

15.10.2024 року від представника заявника ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи без її участі, та просила призначити судово психіатричну експертизу для визначення психічного стану ОСОБА_3 .

Представник заінтересованої особи орган опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради в судовому засіданні заперечила проти задоволення заяви про призначення судово психіатричної експертизи та визнання особи недієздатною так як єдина копія документу не підтверджує наявність хронічного, стійкого психічного розладу, лікування особи у психіатричній установі, не доводить і те, що громадянка ОСОБА_3 не здатна усвідомлювати значення своїх дій керувати ними.

Оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 являється сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Мати заявника проживає разом з сином, який піклується про неї, займається її лікуванням.

Представник заявника вказує, що ОСОБА_3 по стану здоров`я, внаслідок психічного розладу потребує постійного нагляду та допомоги, страждає психічними захворюваннями, близько 7 років у зв`язку з чим потребує лікування у невропатолога та психіатра на підтвердження чого додано консультативний висновок спеціаліста, відповідно до якого ОСОБА_3 встановлено діагноз F 20.6 шизофренія легка форма.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 295 ЦПК України заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, у тому числі неповнолітньої особи, чи визнання фізичної особи недієздатною подається до суду за місцем проживання цієї особи, а якщо вона перебуває на лікуванні у закладі з надання психіатричної допомоги - за місцезнаходженням цього закладу.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 299 ЦПК України, справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, та представника органу опіки та піклування. Питання про виклик фізичної особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, вирішується в кожному випадку судом з урахуванням стану її здоров`я.

Згідно ст. 60 ЦК України суд встановлює піклування над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Так, п. 2.1 Правил опіки та піклування, затверджених Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України № 34/166/131/88 від-26.05.1999 р., опіка установлюється над неповнолітніми, які не досягли п`ятнадцяти років і залишились без піклування батьків, а також над громадянами, визнаними судом недієздатними внаслідок психічних захворювань.

Зміст зазначеної правової норми вказує на те, що законодавець не розмежовує розгляд питання про визнання особи недієздатною з призначенням цій особі опікуна, а тому зазначені питання мають вирішуватися в одному провадженні.

Правосуб`єктність фізичної особи включає такі складові: правоздатність, дієздатність, деліктоздатність. Правоздатність фізичної особи виникає з моменту народження і припиняється зі смертю. Відмінно від дієздатності, правоздатність особи не може бути обмежена, чи взагалі, позбавлена. Вік і психічний стан особи не впливають на її правоздатність.

Для того, щоб правоздатний громадянин міг своїми власними діями використати, реалізувати свої права і обов`язки, він повинен розуміти значення своїх дій та бути спроможним керувати ними. Повною мірою розуміти значення своїх дій та керувати ними людина може тільки по досягненні певного віку і якщо вона не має хвороб, які позбавляють її даної можливості. Внаслідок цього в законодавстві встановлена така юридична властивість для громадян, як дієздатність.

Цивільна дієздатність фізичної особи це її здатність своїми діями набувати для себе цивільні права і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 297 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Проте, висновок про недієздатність фізичної особи необхідно робити, перш за все, на підставі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи, в сукупності за умови, що особа страждає саме хронічним, стійким психічним розладом, внаслідок чого в особи виникає абсолютна неспроможність розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними.

Згідно Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 р. № 1317, особи з інвалідністю III групи з помірним обмеженням життєдіяльності можуть навчатися та провадити різні види трудової діяльності за умови забезпечення у разі потреби засобами компенсації фізичних дефектів чи порушених функцій організму, здійснення реабілітаційних заходів.

Заявник зазначає, що ОСОБА_3 страждає хронічним захворюванням, однак в той же час на підтвердження цього надає лише консультативний висновок спеціаліста.

Наданий висновок спеціаліста не підтверджує наявність хронічного, стійкого психічного розладу, лікування особи у психіатричній установі; не доводить і те, що громадянка ОСОБА_3 не здатна усвідомлювати значення своїх дій керувати ними.

Згідно з ч.1 ст.298 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про визнання особи недієздатною та призначення судово психіатричної експертизи.

Виходячи з наведеного, ст.ст. 39, 40, 41, 58, 60 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 19, 233, 294, 299, 300 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про призначення судово психіатричної експертизи для визначення психічного стану ОСОБА_3 відмовити.

В задоволенні заяви ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , заінтересовані особи орган опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради, ОСОБА_3 про визнання особи недієздатною та призначення опікуна відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Мукачівський міськрайонний суд.

Заявник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Заінтересована особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Заінтересована особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради, , м. Мукачево, вул. О.Духновича, 2.

Головуючий Володимир МОНИЧ

Присяжні: О.Л. Гегедош

О.М. Барабашов