РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/7088/24

Номер провадження 2/495/3883/2024

02 жовтня 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючої судді - Боярського О.О.,

за участі секретаря - Червинської І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровському цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Мологівської сільської ради, подану в інтересах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа - Білгород-Дністровська окружна прокуратура про відібрання дітей та позбавлення батьківських прав -

В С Т А Н О В И В:

Представник органу опіки та піклування Мологівської сільської ради, який діє в інтересах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа - Білгород-Дністровська окружна прокуратура, в якій просить:

- позбавити ОСОБА_5 , ОСОБА_6 батьківських прав відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та відібрати їх у батьків;

- передати дітей до органу опіки та піклування Мологівської сільської ради.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (паспорт НОМЕР_1 виданий Білгород-Дністровським РВ УМВС України в Одеській області від 10 липня 1998 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) мати неповнолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження НОМЕР_2 , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іванівському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеської області від 20.08.2015 року), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження НОМЕР_3 видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Іванівському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеської області від 20.08.2015 року), та малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (свідоцтво про народження НОМЕР_4 видане Білгород-Дністровський міськрайонний відділ державної реєстрації цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 05.02.2020 року), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво про народження НОМЕР_5 видане Білгород-Дністровський міськрайонний відділ державної реєстрації цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 04.02.2020 року).

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (паспорт НОМЕР_6 Білгород-Дністровським РВУМВС України в Одеській області від 10 липня 1998 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) - батько неповнолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( свідоцтво про народження НОМЕР_2 видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Іванівському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеської області від 20.08.2015 року), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження НОМЕР_3 видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Іванівському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеської області від 20.08.2015 року), та малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (свідоцтво про народження НОМЕР_7 видане Білгород-Дністровський міськрайонний відділ державної реєстрації цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 05.02.2020 року), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво про народження НОМЕР_5 видане Білгород-Дністровський міськрайонний відділ державної реєстрації цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 04.02.2020 року).

11 липня 2024 року до служби у справах дітей Мологівської сільської ради надійшов телефонний дзвінок від начальника служби у справах дітей Білгород-Дністровської районної державної адміністрації, що до них звернулась малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у зв?язку з тим, що над нею вчиняється фізичне та психологічне насильство батьками - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_6 , які проживають за адресою: АДРЕСА_2 . Також дівчинка повідомила, що в родині проживають окрім неї ще троє дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Представниками служби у справах дітей Білгород-Дністровської районної державної адміністрації були викликані карета швидкої допомоги «103» та група поліції «102», також проінформована служба у справах дітей Мологівської сільської ради та батьки дитини.

На дитині були наявні зовнішні ознаки вчинення фізичного насильства (колота рана голови) лялькою нанесла мати - ОСОБА_5 .

Неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 повідомила наступне: ІНФОРМАЦІЯ_7 мати - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 повернувшись з роботи, побачила безлад, розсердилася та пластмасовою лялькою вдарила ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 по голові, в результаті з рани потекла кров.

Після того що трапилось, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 була відправлена нарвати трави для кози. Рану дитині ніхто із батьків не обробив. Із слів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 вона пішла на огород нарвати траву, а сама перелізла через огорожу та втекла.

Також пояснила, що старший брат - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . уже другу неділю, як залишив постійне місце проживання, а батьки його не шукають і не звертаються до поліції щодо його розшуку.

Під час спілкування з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 було встановлено, що всі їх діти ними усиновлені: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в 2015 році, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 в 2019 році. відібрання неповнолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у зв?язку з загрозою життю та здоров?ю дітей, з позбавленням батьківських прав було розглянуто на засіданні виконавчого комітету Мологівської сільської ради 12.07.2024 року.

Наказами Служби у справах дітей Мологівської сільської ради від 12.07.2014 року було тимчасово влаштовано неповнолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за заявою ОСОБА_7 (рідної сестри матері дітей), ІНФОРМАЦІЯ_10 , яка зареєстрована та проживає за адресою : АДРЕСА_3 до її родини. Згідно характеристик наданих навчальними закладами, всі діти характеризуються позитивно.

На ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 11 липня 2024 року було заведено кримінальне провадження: 001023.

Так відповідно до ст. 170 Сімейного кодексу України та на виконання п. 8 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності пов?язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 р. N? 866, питання щодо подальшої долі неповнолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 було розглянуто на засіданні виконавчого комітету Мологівської сільської ради, на якому через підтвердження інформації про загрозу життю та здоров?ю дитини було прийнято рішення від 12.07.2024 р. N? 71 про негайне відібрання неповнолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 від матері та батька з позбавленням батьківських прав.

Так, Мологівською сільською радою, на виконання Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності пов?язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 р., направлено лист від 12.07.2024 р. до Білгород-Дністровської окружної прокуратури, з повідомленням про відібрання неповнолітніх дітей у батьків з позбавлення батьківських прав, у зв?язку із загрозою життю та здоров?ю дитини та здійснено підготовку необхідних документів для звернення до суду, з огляду на те що поведінка відповідачів з негативного боку характеризує її як матір та батька, та вказує на їх негативне ставлення до своїх батьківських обов?язків щодо виховання та утримання дитини, така міра виховного характеру як відібрання дітей у відповідачів без позбавлення її батьківських прав буде сприяти більш ретельному і відповідальному батьківському ставленню відповідача до виховання та утримання дитини.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.07.2024 відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області було закрито підготовне засідання та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання, учасники розгляду справи не з`явилися, про час та місце розгляду справи судом повідомлялися належним чином.

Від представника органу опіки та піклування Мологівської сільської ради на адресу суду надійшла заява, в якій просить розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. В попередніх судових засіданнях представник повідомив, що відповідачі змінили свою поведінку та ставлення до дітей в позитивну стороную.

Від ОСОБА_5 , надійшла до суду заяву, в якій остання зазначила, що поведінка по відношенню до дітей у неї змінилася, вона жалкує про вчинення і зазначає, що подібних ситуацій більше не буде. У зв`язку з вищезазначеним просить суд відмовити у задоволені позову.

Від ОСОБА_6 надійшла до суду заяву, в якій останній зазначив, що поведінка по відношенню до дітей у нього змінилася, він жалкує про вчинення і зазначає, що подібних ситуацій більше не буде. Разом з тим зазначає, що буде в подальшому всебічно сприяти вихованню та розвитку дітей. У зв`язку з вищезазначеним просить суд відмовити у задоволені позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (паспорт НОМЕР_1 виданий Білгород-Дністровським РВ УМВС України в Одеській області від 10 липня 1998 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) - мати неповнолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження НОМЕР_2 , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іванівському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеської області від 20.08.2015 року), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження НОМЕР_3 видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Іванівському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеської області від 20.08.2015 року), та малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (свідоцтво про народження НОМЕР_4 видане Білгород-Дністровський міськрайонний відділ державної реєстрації цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 05.02.2020 року), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво про народження НОМЕР_5 видане Білгород-Дністровський міськрайонний відділ державної реєстрації цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 04.02.2020 року).

Судом встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (паспорт НОМЕР_6 Білгород-Дністровським РВУМВС України в Одеській області від 10 липня 1998 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) - батько неповнолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( свідоцтво про народження НОМЕР_2 видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Іванівському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеської області від 20.08.2015 року), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження НОМЕР_3 видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Іванівському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеської області від 20.08.2015 року), та малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (свідоцтво про народження НОМЕР_7 видане Білгород-Дністровський міськрайонний відділ державної реєстрації цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса ) від 05.02.2020 року), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво про народження НОМЕР_5 видане Білгород-Дністровський міськрайонний відділ державної реєстрації цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 04.02.2020 року).

11 липня 2024 року до служби у справах дітей Мологівської сільської ради надійшов телефонний дзвінок від начальника служби у справах дітей Білгород-Дністровської районної державної адміністрації, що до них звернулась малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у зв?язку з тим, що над нею вчиняється фізичне та психологічне насильство батьками - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_6 , які проживають за адресою: АДРЕСА_2 . Також дівчинка повідомила, що в родині проживають окрім неї ще троє дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Представниками служби у справах дітей Білгород-Дністровської районної державної адміністрації були викликані карета швидкої допомоги «103» та група поліції «102», також проінформована служба у справах дітей Мологівської сільської ради та батьки дитини.

На дитині були наявні зовнішні ознаки вчинення фізичного насильства (колота рана голови) лялькою нанесла мати - ОСОБА_5 .

Неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 повідомила наступне: ІНФОРМАЦІЯ_7 мати - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 повернувшись з роботи, побачила безлад, розсердилася та пластмасовою лялькою вдарила ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 по голові, в результаті з рани потекла кров.

Після того що трапилось, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 була відправлена нарвати трави для кози. Рану дитині ніхто із батьків не обробив. Із слів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 вона пішла на огород нарвати траву, а сама перелізла через огорожу та втекла.

Також пояснила, що старший брат - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 уже другу неділю, як залишив постійне місце проживання, а батьки його не шукають і не звертаються до поліції щодо його розшуку.

Як вбачається з матеріалів справи, під час спілкування представників органу опіки та піклування з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 було встановлено, що всі їх діти ними усиновлені: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в 2015 році, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Питання про відібрання неповнолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у зв?язку з загрозою життю та здоров?ю дітей, з позбавленням батьківських прав було розглянуто на засіданні виконавчого комітету Мологівської сільської ради 12.07.2024 року.

Наказами Служби у справах дітей Мологівської сільської ради від 12.07.2014 року було тимчасово влаштовано неповнолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за заявою ОСОБА_7 (рідної сестри матері дітей), ІНФОРМАЦІЯ_10 , яка зареєстрована та проживає за адресою : АДРЕСА_3 до її родини. Згідно характеристик наданих навчальними закладами, всі діти характеризуються позитивно.

На ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 11 липня 2024 року було заведено кримінальне провадження: 001023.

Так відповідно до ст. 170 Сімейного кодексу України та на виконання п. 8 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності пов?язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 р. N? 866, питання щодо подальшої долі неповнолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 було розглянуто на засіданні виконавчого комітету Мологівської сільської ради, на якому через підтвердження інформації про загрозу життю та здоров?ю дитини було прийнято рішення від 12.07.2024 р. N? 71 про негайне відібрання неповнолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 від матері та батька з позбавленням батьківських прав.

Так, Мологівською сільською радою, на виконання Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності пов?язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 р., направлено лист від 12.07.2024 р. до Білгород-Дністровської окружної прокуратури, з повідомленням про відібрання неповнолітніх дітей.

У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.

Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини (пункти 1)-6) частини першої статті 164 СК України).

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2018 року у справі № 553/2563/15-ц (провадження № 61-12305св18) зроблено висновок по застосуванню пункту 2 частини першої статті 164 СК України і вказано, що «ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 травня 2020 року у справі № 753/2025/19 (провадження № 61-1344св20) зазначено, що: «ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 грудня 2018 року у справі № 404/6391/16-ц (провадження № 61-40224св18) вказано, що: «позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (§ 57, § 58). У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (§ 100)».

Суд зауважує, що розгляд справи здійснюється не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (частини перша, третя статті 13 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Судом не встановлено, що відповідачі є особами, які свідомо злісно ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків відносно неповнолітніх дітей.

Обставини ухилення відповідачів від виконання ним батьківських обов`язків свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, повинні бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Представником позивача не доведено, що поведінка відповідачів є свідомим нехтуванням ними своїми батьківськими обов`язками.

У справі відсутні жодні докази застосування до відповідача будь-яких заходів впливу з боку органів внутрішніх справ, накладення адміністративної відповідальності, бесіди, попередження з боку органу опіки та піклування, органів місцевого самоврядування.

Також, не надано жодного доказу щодо обставин, які негативно характеризують відповідачів, зокрема, притягнення до адміністративної або кримінальної відповідальності, перебування на обліку у зв`язку із вживанням алкогольних або наркотичних засобів, ведення аморального способу життя та інше.

У постанові Верховного Суду від 17 червня 2021 року у справі № 643/7876/18 зазначено, що, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті споріднення з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків.

Надані позивачем в обґрунтування позовних вимог докази суд не вважає достатніми та переконливими для застосування до відповідачів такої крайньої міри впливу, як позбавлення батьківських прав відносно дітей.

Крім того, за відсутності доказів умисної винної поведінки відповідача, яка б свідчила про ухилення від виконання ним своїх батьківських обов`язків, не є підставою для позбавлення його батьківських прав.

З наявних матеріалів справи неможливо встановити, у чому полягає захист інтересів дітей шляхом позбавлення позивачів та по відношенню до дітей батьківських прав та відібрання їх.

Враховуючи, що позбавлення батьківських прав є крайньою мірою та найкращим інтересам дитини відповідатиме збереження зв`язку з батьками, суд вважає, що без з`ясування цих обставин неможливо зробити висновок про винну поведінку відповідачів та доцільність позбавлення їх батьківських прав відносно дітей.

Поряд з цим судом установлено, що висновок служби у справах дітей жодним чином не мотивований, його зміст про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, суд вважає поверхневим, у ньому не наведено підстав та аргументів, які б вказували на доцільність застосування такого крайнього заходу, не наведено даних, які об`єктивно характеризують відповідачів як осіб, які не здійснюють своїх батьківських обов`язків, не з`ясовані та не встановлені фактичні обставини ухилення відповідачів від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання дітей та можливі причини такого ухилення.

Відповідно до ч.6 ст.19СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком).

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, і позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків, суд вважає за доцільне відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, оскільки обставини, викладені в позові є не доведеними.

За приписами п. 2 ч. 2ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові, покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 263 - 265, 268, 273, 280 - 282 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволені позову органу опіки та піклування Мологівської сільської ради, подану в інтересах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа - Білгород-Дністровська окружна прокуратура про відібрання дітей та позбавлення батьківських прав - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Боярський О.О.