Справа № 346/4989/21
Провадження № 22-ц/4808/1368/24
Головуючий у 1 інстанції П`ятковський В. І.
Суддя-доповідач Бойчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Бойчука І.В.,

суддів: Пнівчук О.В., Девляшевського В.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання об`єкта незавершеного будівництва об`єктом спільної сумісної власності подружжя, визнання прав забудовника, визнання права власності на частину не введеного в експлуатацію житлового будинку, як об`єкта незавершеного будівництва та поділ майна подружжя, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 04 вересня 2024 року під головуванням судді П`ятковського В.І.у м. Коломия,

в с т а н о в и в:

В жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про визнання об`єкта незавершеного будівництва об`єктом спільної сумісної власності подружжя, визнання прав забудовника, визнання права власності на частину не введеного в експлуатацію житлового будинку, як об`єкта незавершеного будівництва та поділ майна подружжя.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 , перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 .

Перебуваючи у шлюбі сторони за спільні кошти придбали незавершене будівництво та земельну ділянку для його обслуговування за адресою АДРЕСА_1 .

На підставі договорів купівлі-продажу № 278 від 17 квітня 2018 року ОСОБА_2 набув у власність об`єкт незавершеного будівництва, відсоток готовності якого становив 35%, який знаходиться в АДРЕСА_1 , а також земельну ділянку площею 0,25 га, надану для обслуговування викупленої будівлі, за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :01:023:0014.

Крім того, під час шлюбу з позивачка та відповідач за спільні кошти набули рухоме майно, а саме:

- автомобіль марки Mercedes Sprinter 313, реєстраційний номер « НОМЕР_1 ».

Домовленості про добровільний поділ майна, набутого ними в період шлюбу, в позасудовому порядку сторони не досягли. Шлюбний договір між ними не укладався.

Оскільки майно було придбане ними в період шлюбу, воно належить їм як подружжю на праві спільної сумісної власності.

Просила визнати об`єкт незавершеного будівництва (житловий будинок з господарськими будівлями) АДРЕСА_1 , земельну ділянку для його обслуговування та автомобіль марки Mercedes Sprinter 313, реєстраційний номер « НОМЕР_1 », об`єктами спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , співзабудовником побудованого під час шлюбу, але не введеного в експлуатацію об`єкта незавершеного будівництва (житловий будинок з господарськими будівлями) АДРЕСА_1 , з правом здачі будинку в експлуатацію та отримання документів, що посвідчують право власності.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , право власності на 1/2 частину об`єкта незавершеного будівництва (житловий будинок з господарськими будівлями) АДРЕСА_1 .

В порядку поділу майна подружжя стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 компенсації 1/2 вартості автомобіля марки Mercedes Sprinter 313, реєстраційний номер « НОМЕР_1 », який є спільною сумісною власністю.

ПредставникОСОБА_1 адвокат Гринів Я.В. 04 вересня 2024 року подала до суду першої інстанції заяву про уточнення позовних вимог.

Просила уточнити позовні вимоги, оскільки звертаючись із позовною заявою до суду їй не було відомо про транспортні засоби зареєстровані за відповідачем під час перебування у шлюбі.

Зазначає, що вказана інформація витребувана судом та надана сервісним центром тільки 07 січня 2023 року.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 04 вересня 2024 року відмовлено представнику ОСОБА_1 у прийнятті заяви про уточнення позовних вимог, у зв`язку із пропуском строку звернення із такою заявою та відсутністю підстав для його поновлення.

У апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 посилається на незаконність ухвали суду.

Вказує на те, що суд незаконно відмовив у прийнятті заяви про уточнення позовних вимог.

Апелянт зазначає, що підставою для подання заяви про уточнення позовних вимог та поновлення строку для її подачі було те, що з часу від коли отримано інформацію про наявність автомобілів придбаних сторонами під час шлюбу було призначено експертизу та зупинено провадження у справі, а після відновлення розгляду справи було призначено підготовче судове засідання, які відкладалися з поважних причин.

Апелянт вказує, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду.

У частині першій, шостій статті 127 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, задовольнити заяву про уточнення позовним вимог у повному обсязі та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

ОСОБА_2 правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, враховуючи таке.

Згідно положень статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Відмовляючи у прийнятті заяви про уточнення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що представник позивачки звернулася до суду із заявою про уточнення позовних вимог пропустивши визначений цивільним процесуальним законодавством строк.

Однак, колегія апеляційного суду вважає, що до такого висновку суд першої інстанції дійшов передчасно, без належного дослідження обставин справи та з порушенням норм процесуального права.

Частинами 1 і 3 статті 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий,неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених,невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб,інтересів держави.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є: верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; обов`язковість судового рішення; забезпечення права на апеляційний перегляд справи; забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства;забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій,розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

За змістом ч. 1, 2, 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

В силу ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Права та обов`язки учасників справи визначені ст. 43 ЦПК України.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання.

Частиною 3 цієї статті ЦПК України встановлено, що до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Встановлено, що до Коломийського міськрайонного суду 18 жовтня 2021 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання об`єкта незавершеного будівництва об`єктом спільної сумісної власності подружжя, визнання прав забудовника, визнання права власності на частину не введеного в експлуатацію житлового будинку, як об`єкта незавершеного будівництва та поділ майна подружжя.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 22 жовтня 2021 року відкрито загальне позовне провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду 23 липня 2023 року задоволено клопотання представника позивачки та призначено по справі експертизи, провадження по справі зупинено.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 03 квітня 2024 року провадження по справі поновлено та призначено підготовче засідання на 14 травня 2024 року.

За клопотання представника позивачки судове засідання було відкладено у зв`язку із зайнятістю адвоката Гринів Я.В. в іншій справі, доказів до матеріалів справи не долучено.

08 липня 2024 року адвокат Гринів Я.В. подала до суду першої інстанції клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю в іншій справі, до клопотання підтверджуючих документів не подала.

З матеріалів справи вбачається, що справу призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження та ухвалою суду від 08 липня 2024 року підготовче засідання було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

В силу ст. 189 ЦПК України завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Як передбачено ч. 1 ст. 196 ЦПК України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 200 ЦПК України у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.

За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: залишення позовної заяви без розгляду; закриття провадження у справі; закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Встановлено, що заяву про уточнення позовних вимог було подано представникомОСОБА_1 адвокат Гринів Я.В. 04 вересня 2024 року, тобто після закінчення підготовчого засідання (закриття підготовчого провадження).

Аналіз указаних процесуальних норм права дає підстави для висновку, що при прийнятті процесуальних рішень і застосуванні будь-яких процесуальних норм суд має керуватись у першу чергу основним завданням цивільного судочинства, яким є ефективний захист прав та інтересів особи.

Для реалізації цієї мети суд забезпечує дотримання основних засад (принципів) цивільного судочинства, до яких, зокрема, відносяться верховенство права, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін, диспозитивність, пропорційність, розумність строків розгляду справи судом.

Сутність принципу процесуальної рівності сторін полягає у тому, що сторони у цивільному процесі наділяються рівними процесуальними правами та несуть рівні процесуальні обов`язки незалежно від свого процесуального статусу. У поєднанні з принципом змагальності сторін і диспозитивності досягається реальна рівність сторін у процесі.

Враховуючи свій особливий процесуальний статус, сторони наділяються додатковими (спеціальними) правами. Зокрема, позивач має право збільшити або зменшити розмір позовних вимог, змінити предмет або підстави позову. Реалізувати це право позивач може шляхом подання відповідної письмової заяви, при цьому можливість реалізації цього права обмежується стадією підготовчого провадження, тобто до закінчення підготовчого засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 222 ЦПК України суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Оскільки заяву про уточнення позовних вимог представником позивачки подано після закінчення підготовчого засідання, тому суд першої інстанції допустив порушення вимог вищенаведеної норми процесуального права і прийшов до помилкового висновку про відмову у прийнятті такої заяви у зв`язку з пропуском строку на її подання та відсутністю підстав для поновлення такого строку.

Відповідно до статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги може скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 4 ч. 1. ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскільки судом першої інстанції при постановленні ухвали порушено норми процесуального права і не враховано вимог ст. 222 ЦПК України, відповідно до якої суд залишає заяву про уточнення позовних вимог без розгляду, тому оскаржувану ухвалу слід скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи, що справа направляється для продовження розгляду до суду першої інстанції, апеляційний суд не здійснює розподіл судових витрат.

Керуючись ст. 374, 379, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 04 вересня 2024 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16 жовтня 2024 року.

Суддя-доповідач: І.В. Бойчук

Судді: О.В. Пнівчук В.А. Девляшевський