Справа № 472/642/24
Провадження №2/472/253/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року селище Веселинове

Миколаївської області

Веселинівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді - Орленко Л.О.,

з участю секретаря

судового засідання - Чорної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 у селищі Веселинове Миколаївської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

12 серпня 2024 року представник відповідача - адвокат Ільїн О.В. подав до суду клопотання, яке просив розглянути без його участі та участі відповідача, та в якому просив суд витребувати від позивача в електронному вигляді засвідчені електронними підписами Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 , прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», Закону України «Про електронну ідентифікацію та довірчі послуги», оригінали електронних примірників з обов`язковими реквізитами щодо Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2584894 від 16.11.2021 року; докази надсилання ОСОБА_1 алфавітно-цифрової послідовності в інформаційно-телекомунікаційній системі щодо Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2584894 від 16.11.2021 року.

Вивчивши клопотання представника відповідача суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 19 Положення про додаткові вимоги до договорів небанківських фінансових установ про надання коштів у позику (споживчий, фінансовий кредит), затвердженого Постановою Правління НБУ №113 від 03.11.2021 року, електронна версія договору повинна бути в форматі, який відображається на екранах різних технічних засобів телекомунікацій зі збереженням цілісності (зміст тексту договору не втрачено і не змінено з моменту його укладення) та читабельності.

Відповідно до ч. 5 ст. 100 ЦПК України якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Згідно з частинами 12, 13 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Учасник справи на обгрунтування своїх вимог і заперечень має право подати суду електронний доказ у таких формах: оригінал; електронна копія, засвідчена електронним цифровим підписом; паперова копія, посвідчена в порядку, передбаченому законом.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванянм вимог законодавства. Підписуючи договір, позичальник погоджується на укладення договору саме такого змісту.

Позивачем була надана паперова копія Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2584894 від 16.11.2021 року, який як зазначає позивач було укладено з відповідачем в електронній формі, який підписав його електронним підписом, використовуючи одноразовий ідентифікатор.

З урахуванням наведених норм матеріального права слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є укладеним у листовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). При зверненні до суду копії наданих документів належним чином були завірені позивачем, а тому суд вважає, що підстав для витребування оригіналу електронного договору немає.

Що стосується витребування від позивача доказів направлення відповідачу ОСОБА_1 на його засоби зв`язку підписаного примірника Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2584894 від 16.11.2021 року, укладеного у вигляді електронного документа, та одноразового ідентифікатора, зазначеного в Договорі, то суд також не знаходить обґрунтованих підстав для витребування вказаних доказів, оскільки на думку суду, відповідач ОСОБА_1 самостійно може надати до суду докази отримання або неотримання ним на свої засоби зв`язку підписаного примірника Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2584894 від 16.11.2021 року, укладеного у вигляді електронного документа, та одноразового ідентифікатора, зазначеного в Договорі, так як відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що клопотання представника відповідача не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 83, 84, 258, 259, 260, 261, 273 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання представника відповідача - адвоката Ільїна О.В. про витребування доказів.

Ухвала суду апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області Л.О. Орленко