Головуючий у суді першої інстанції А.В. Слободянюк
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач
Постанова

Іменем України

11 жовтня 2024 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Поливач Л. Д. (суддя - доповідач),

суддів Стрижеуса А. М., Шкоріної О. І.

сторони

позивач Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»

відповідач ОСОБА_1

розглянувши у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи (їх представників) апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», подану представником Рожком Сергієм Миколайовичем на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 26 липня 2024 року,

у с т а н о в и в :

До Голосіївського районного суду м. Києва 20 липня 2024 надійшла позовна заява Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 21.08.2017 у розмірі 60615,24 грн., яка виникла станом на 23.06.2024 також банк просив суд про стягненя з відповідача судових витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 26 липня 2024 року позовну заяву Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, повернуто позивачу.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, АТ КБ «ПриватБанк» через свого представника Рожка С.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

В обґрунтування апеляційних вимог банк зазначив, що звертаючись з даним позовом АТ КБ «ПриватБанк» визначив ціну позову у сумі 60615,24 грн, тобто менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Дана справа віднесена до категорії малозначних згідно ч. 6 ст. 19 ЦПК України.

На підтвердження своїх повноважень, представника АТ КБ «ПриватБанк» надав суду довіреність № 9714-К-Н-О від 17.10.2023 року на ім`я ОСОБА_3 , відповідно до ст. 62 ЦПК України. Довіреність є чинною.

Представник зауважує, що позовна заява оформлена та подана з дотриманням вимог, встановлених ст. 175 ЦПК України, а посилання суду щодо необхідності надання відповідних документів - доказів, що ОСОБА_3 представляє інтереси АТ КБ «Приватбанк» як адвокат або в порядку самопредставництва юридичної особи - не відповідають обставинам справи та вимогам цивільного процесуального кодексу України.

Суд безпідставно вважав обов`язком підписання позову АТ КБ «ПриватБанк» виключно адвокатом або представником в порядку самопредставництва юридичної особи з обов`язковим наданням статуту, положення, трудового контракту, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала є незаконною та підлягає скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37- 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Суд перевірив доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду, та дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Повертаючи позовну заяву позивачу, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що до позовної заяви не додано документів, що підтверджують статус представника позивача, його повноваження щодо здійснення дій від позивача у порядку самопредставництва, отже дійшов висновку, що позовну заяву слід повернути на підставі п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, як таку що подана особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Однак такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Встановлено, що 20 липня 2024 року на адресу Голосіївського районного суду м. Києва через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 60 615,24 грн разом з доданими документами, яка підписана представником АТ КБ «ПриватБанк» за довіреністю Ляр Дмитром Юрійовичем.

Як вбачається з доданої до позовної заяви копії довіреності № 9714-К-Н-О від 17.10.2023, фахівець управління стандартизованого судового виробництва Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» Ляр Дмитро Юрійович уповноважений представляти інтереси банку в усіх органах державної влади й управління, на підприємствах, організаціях, установах усіх форм власності, а також перед фізичними особами, в загальних та спеціалізованих судах окремих судових юрисдикцій всіх інстанцій, третейських судах, у Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті України, в інших судах, що створюються та діють за законодавством України. Для виконання наданих повноважень представнику надається право від імені банку підписувати, подавати, пред`являти необхідні документи, посвідчувати копії документів та виконувати інші необхідні дії, пов`язані з цією довіреністю (а.с. 9).

Вищевказана довіреність видана без права передоручення та є чинною, видана строком до 31.12.2025 року.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 26 липня 2024 року повернуто позовну заяву.

Відповідно до ч. 7 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Дійсно, відповідно до ч. 1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Але існують певні виключення, так відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Справи у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, віднесені до категорії малозначних згідно ч. 6 ст. 19 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

Згідно положень чинного законодавства у малозначних справах допускається представництво особами, які не є адвокатами, обсяг повноважень представників, які не є адвокатами визначається довіреністю.

Таким чином представник по довіреності має право підписувати та подавати позовну заяву від імені особи яку він представляє, якщо це передбачено довіреністю.

Суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції безпідставно визнано неподаною та повернуто позовну заяву позивачу, оскільки відповідно до копій додатків позовної заяви, які були вкладені у справу, ОСОБА_3 є представником АТ КБ «ПриватБанк» за довіреністю, він від імені банку звернувся до суду з позовом про стягненняз ОСОБА_1 на користь банку заборгованості в розмірі 60615,24 грн. На підтвердження своїх повноважень надав довіреність № 9714-К-Н-О від 17.10.2023 строком дії до 31.12.2025, відповідно до якої ОСОБА_3 може представляти інтереси банку в місцевих загальних та господарських судах, в спеціалізованих судах окремих судових юрисдикцій всіх інстанцій, в інших судах, що створюються та діють за законодавством України, тощо з наданням прав, передбачених законодавством для позивача зокрема, з правом подавати підписувати, пред`являти та підтримувати позови.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що ОСОБА_3 мав повноваження подавати та підписувати позовну заяву від імені банка, як його представник, відповідно до довіреності.

Суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, порушив норми процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали.

Зазначені обставини дають підстави вважати, що ухвалу суду не можна визнати законною та обґрунтованою, унаслідок чого вона підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Таким чином, доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, відповідно до вимог статті 379 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 379 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», подану представником Рожком Сергієм Миколайовичем, задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 26 липня 2024 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

Л. Д. Поливач

А. М. Стрижеус

О. І. Шкоріна