Справа № 211/5853/24
Провадження № 2/211/2602/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16 жовтня 2024 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Сарат Н.О.

при секретарі Зоріній Н.О.

за відсутності: сторін у справі, розглянувши в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

встановив:

позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Царьова О.С., звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказавши, що він з відповідачкою з 08.08.2019 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені з січня 2024 року. Причиною розірвання шлюбу стали відсутність взаєморозуміння, поваги, сім`я припинила своє існування. Позивач вважає, що сім`я з відповідачкою розпалась остаточно і не може бути відновлена, у зв`язку з чим просить розірвати шлюб та не надавати строк для примирення.

Ухвалою суду від 17 вересня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

24.09.2024 року від відповідачки ОСОБА_2 надійшло клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, так як є питання, які необхідно з`ясувати саме у загальному провадженні, а саме обставини на які посилається позивач, повноваження представника позивача, дана справа відповідач вважає складна.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи малозначні справи.

Відповідно до п. 3 і п. 4 ч. 6ст. 19 ЦПК Українидля цілей цьогоКодексумалозначними справами є: справи про розірвання шлюбу, справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).

Відповідно до вимог ч. 6ст. 279 ЦПК України, суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Суд враховує, що перелік справ, які в обов`язковому порядку підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження наведено у ч. 4ст. 274 ЦПК України: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Справа, що є предметом розгляду, до категорій спорів, для яких законом передбачено розгляду в порядку зального позовного провадження, не відноситься.

Частиною 3ст. 274 ЦПК Українивизначено, що при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

На підставі викладеного, оцінивши критерії, визначені у ч. 3ст. 274 ЦПК України, суд встановив, що предмет даної справи не підпадає під обмеження, які визначені ч. 4ст. 274 ЦПК України, справа є малозначною справою, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають переходу в загальне провадження, тому дана справа підлягає розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

Крім того, слід зазначити, що спрощене провадження, як і загальне позовне провадження, спрямовані на всебічний, повний та об`єктивний розгляд справи з дослідженням всіх наданих сторонами доказів, вивченням всіх заяв сторін по суті справи, тобто спрощене провадження не є провадженням, в якому розглядаються безспірні вимоги.

Отже, відповідач не позбавлений можливості викласти свої доводи, аргументи, міркування, заперечення у письмових заявах по суті справи, не позбавлений можливості надавати суду свої докази на спростування доводів позивача у строки, визначені судом або законом, та в повній мірі користуються правами, передбаченими ЦПК України.

Також, відповідно до норм цивільного процесуального закону, в порядку спрощеного провадження, суд не позбавлений можливості вирішити питання про обґрунтованість позову.

Таким чином, враховуючи, що провадження у справі відкрито та розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а також з урахуванням малозначності справи та конкретних обставин справи, суд вважає за недоцільне проводити розгляд справи у загальному позовному провадженні, оскільки характер спірних правовідносин і предмет доказування у справі не вимагає розгляду у загальному порядку, тому клопотання відповідача про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження задоволенню не підлягає.

Відповідач по справі ОСОБА_2 надала заяву про розгляд справи за її відсутності, надала суду відзив на позов, з якого вбачається, що вона бажає зберегти сім`ю, заперечує проти позову, просить строк для примирення 6 місяців, у сторін складний період, тимчасовий розлад у відносинах, позивач військовий з 24.02.2022 року та вони не можуть вести спільне господарство та мешкати разом, але це не може бути підставою для розірвання шлюбу, вважає у сім`ї присутні любов, повага, та взаєморозуміння. Розлучення вплине на дитину. Вважає, що відносини у них не припинені, позивач помилково вказує, що припинені з січня 2024 року, відповідачка так не вважає, вказує, що вони разом планували майбутнє та хотіли повернутися до свого міста де проживали до 24.02.2022 року. Дитина бажає спілкуватися з батьком, а тому необхідно зберегти сім`ю. Відповідач вказує, що її чоловік бажає розлучення через свій фізичний та психологічний стан, який він має як військовий.

Представник позивача адвокат Царьова О.С., звернулася до суду з заявою про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Надано відповідь на відзив, згідно якої позивач категорично заперечує проти надання строку для примирення, вказує, що бажання розірвати шлюб є його виваженим та остаточним рішенням, він не бажає перебувати у шлюбі з відповідачкою проти своєї волі, сімейний союз має договірний характер, перебування у шлюбі суперечить його інтересам, збереження шлюбу вважає неможливим.

Відповідачкою надано письмові заперечення на відповідь на відзив, згідно яких вона категорично не погоджується, з думкою позивача, не заперечує, що у них є конфлікти та непорозуміння, але дитина має рости у повноцінній, міцній, люблячій родині, вважає що вона не змушує позивача перебувати з нею у шлюбі, а користується своїми правами. Просить надати строк для примирення 6 місяців з врахуванням складних та несприятливих умов перебування її чоловіка.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цьогоКодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 08.08.2019 року перебувають у шлюбі, який було зареєстровано Житомирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис за № 1433.

Від шлюбу сторони мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Частиною 3 статті 105 Сімейного кодексу Українивизначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно достатті 110 цього Кодексу.

Згідно зіст.112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.

Нормами ст.51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Позивач скористався цим правом та звернувся з даним позовом до суду, наполягає на розірванні шлюбу, категорично заперечує проти надання строку для примирення, не бажає примусово перебувати у шлюбі, розірвання шлюбу є його виваженим рішенням, адже вказує, що сторони не підтримують сімейні відносини з січня 2024 року, що є достатнім строком для примирення. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторона по справі, саме позивач, не має наміру зберігати шлюб.

Суд враховує позицію відповідачки, яка бажає зберегти сім`ю та просить строк для примирення, але разом з тим суд враховує, що сторони не проживають разом, мають конфлікти та непорозуміння, що не може сприяти інтересам дитини, враховуючи, що позивач категорично не бажає перебувати у шлюбі з відповідачкою, суд не може примусово, проти вимог Конституції, його змусити перебувати у шлюбі. Що не позбавляє права на спілкування, виховання, підтримку та любові до дитини.

Отже, враховуючи всі обставини справи, позов підлягає задоволенню.

В силу вимог ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачка прізвище не змінювала.

Відповідно до ст. 264 ЦПК Українипід час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно частини 1статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивачем не заявлено вимогу про стягнення судового збору з відповідачки, суд вважає можливим залишити судові витрати за позивачем.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.110,112,113 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10,12,13,19,76,81,141,247,263-265,280-284,354-355 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

позов ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований 08.08.2019 року Житомирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис за № 1433 - розірвати.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня ухвалення судового рішення.

Суддя: Н. О. Сарат