С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
__________________________________________________________________________________________
Провадження 2/760/3587/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І. Вступна частина

27 серпня 2024 року в місті Києві

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Левіцької Н.О.

розглянув у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк» про захист прав споживачів.

ІІ. Описова частина

В червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до АТ «Ідея Банк» з вимогами про захист його прав як споживача банківських послуг.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 03 липня 2023 року справу було передано за підсудність до Солом`янського районного суду м. Києва.

Ухвалою від 30 жовтня 2023 року Солом`янським районним судом м. Києва в справі було відкрите провадження в справі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 15 червня 2021 року між Позивачем та АТ «Ідея Банк» було укладено Договір про надання кредиту та страхування № Z65.00613.008202234, відповідно до якого Позивачу було надано кредит у розмірі 195000,00 грн. строком до 15 червня 2026 року.

Позивач зазначає, що він протягом тривалого часу сплачував кошти за кредитом, проте виявилося, що зі сплаченої ним суми в розмірі 131729,24 гривень лише 30900,00 гривень Банком були віднесені на погашення кредитної заборгованості, а інша сума (100829,24 гривень) була зарахована у супутні платежі, обов`язковість яких встановив Банк, таких як погашення строкових процентів, погашення плати за обслуговування кредитної заборгованості.

Позивач зазначає, що згідно з додатком №1 до Договору, яким затверджений Графік платежів, загальна плата, призначена на для обслуговування кредиту, на період дії договору становить 324230,70 гривень, що на думку Позивача порушує його права як споживача.

Позивач вважає умову договору про включення щомісячної комісії за обслуговування кредитом несправедливою умовою та просить зобов`язати АТ «Ідея Банк» здійснити зарахування всіх грошових коштів, сплачених Позивачем за Договором, в рахунок погашення суми тіла кредиту та зобов`язати Банк зробити перерахунок заборгованості та графіку погашення кредиту, виключивши стягнення коштів за обслуговування кредитної заборгованості.

19 лютого 2024 року до суду надійшов відзив АТ «Ідея Банк» вказує, що під час підписання Кредитного Договору Позивач був повністю ознайомлений з його умовами і погодився з ними, в тому числі із графіком погашення заборгованості в якому викладені всі дані щодо обов`язкових платежів та загальної вартості кредиту. Крім того, Відповідач звернув увагу на те, що саме до його повноважень належить встановлення процентної ставки та комісійної винагороди за надані послуги. А тому така форма витрат як плата за обслуговування кредиту існує, визначається кожним банком індивідуально та затверджується внутрішніми актами.

У судовому засіданні Позивач позов підтримав, просив суд його задовольнити.

Представник Відповідача до суду не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, його неявка не перешкоджає розгляду справи.

ІІІ. Мотивувальна частина

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Встановлено, що 15 червня 2021 року між ОСОБА_1 та АТ «Ідея Банк» було укладено Договір про надання кредиту та страхування № Z65.00613.008202234, відповідно до якого Позивачу було надано кредит у розмірі 195000,00 грн. строком до 15 червня 2026 року.

Умовами зазначеного Договору (пункт 1.7) передбачено, що під час користування кредитом Банк надає Клієнту послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, за надання яких встановлюється плата.

Згідно з паспортом споживчого кредиту плата за обслуговування кредитної заборгованості середньомісячно складає 2,80% від початкової суми кредиту, тобто загальна сума за весь строк кредитування становить 324230,15 гривень. (а.с. 14-16)

10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».

Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом - це витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року в аналогічному спорі у справі в №202/5330/19 зверталася увагу на те, що в кредитному договорі не був зазначений перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надавалися позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) Верховний Суд вважав нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до п. 1.7. Договору від 15.06.2021 комісії сплачуються згідно з діючими Тарифами Банку, які розміщені на веб-сайті Банку.

При цьому в самому кредитному договорі не зазначено, що саме входить в структуру плати за обслуговування кредиту, в тому числі не зазначено, чи включає в себе обслуговування кредиту плату за послуги банку, безоплатність яких передбачена Законом України «Про споживче кредитування».

Крім того, п.1.7. Договору передбачено, що комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки на рахунки в банку сплачується згідно діючих тарифів банку, що свідчить про те, що вказані послуги оплачуються окремо.

Ураховуючи, що банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, то положення Кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати комісії є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

З огляду на нікчемність умов Кредитного договору №Z65.00613.008202234 від 15.06.2021, укладеного між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 , в частині встановлення плати за обслуговування кредиту, суд погоджується з вимогою про зобов`язання Відповідача здійснити перерахунок заборгованості Позивача та зарахувати вже сплачені кошти ОСОБА_1 як плату за обслуговування кредиту на погашення заборгованості за тілом кредиту. Натомість, вимоги про зарахування усієї суми сплаченої Позивачем в порядку погашення заборгованості за кредитом не можуть бути задоволені, оскільки до складу сплачених коштів увійшли також проценти за користування кредитом, зобов`язання по сплаті яких є чинними.

IV. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд вирішив:

1.Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов`язати Акціонерне товариство «Ідея Банк» здійснити перерахунок заборгованості ОСОБА_1 за Кредитним договором №Z65.00613.008202234 від 15.06.2021 та зарахувати вже сплачені кошти ОСОБА_1 як плату за обслуговування кредиту на погашення заборгованості за тілом кредиту.

2.Стягнути з Акціонерного товариства «Ідея Банк» на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 гривень.

3.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

4.Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ;

Відповідач: Акціонерне товариство «Ідея Банк»; місцезнаходження: 79008, м. Львів, вул. Валова, 1, .

Суддя: