Провадження № 2/127/3708/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2024 рокум. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі судді Іщук Т. П., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб в місті Вінниці цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №Z06.00614.004302282 від 05 вересня 2018 року, за кредитним договором №Р20.00614.004413319 від 08 жовтня 2018 року в загальному розмірі 271306,07 грн. Свої вимоги мотивувало тим, що 5 вересня 2018 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Ідея Банк» був укладений договір кредиту №Z06.00614.004302282 відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит на поточні потреби в сумі 45585,00 грн зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 21,99% річних від залишкової суми кредиту, реальна процентна ставка становить 103,47%, строком до 05 вересня 2023 року. Крім того, 8 жовтня 2018 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Ідея Банк» був укладений договір кредиту №Р20.00614.004413319 відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит на поточні потреби в сумі 72500,00 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 15,0% річних від залишкової суми кредиту, реальна процентна ставка становить 86,73%, строком до 8 жовтня 2023 року. Повернення вказаних кредитів та сплата інших платежів за кредитними договорами здійснюється відповідно до Графіку щомісячних платежів. Банк перед укладення вказаних кредитних договорів повідомив відповідачу в належній формі в повному обсязі інформацію передбачену законодавством України, зазначена інформація йому відома та зрозуміла, він ознайомився з тарифами Банку і згоден з ними. Банк свої зобов`язання за вказаними кредитними договорами виконав в повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти відповідно до умов договорів. Натомість відповідач свої зобов`язання за вищевказаними кредитними договорами належним чином не виконує у зв`язку з чим станом на 19 грудня 2023 року утворилась заборгованість, а саме: за договором №Z06.00614.004302282 від 05 вересня 2018 року в загальному розмірі 101851,11 грн, з яких: 40208,01 грн заборгованість за основним боргом, 15999,92 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками, 45643,18 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями, а за договором №Р20.00614.004413319 від 08 жовтня 2018 року в розмірі 169454,96 грн, з яких: 66839,14 грн заборгованість за основним боргом, 33276,40 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками, 69339,42 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями.

19 грудня 2023 року між ПАТ «Ідея Банк» та ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» укладений договір факторингу №19/12-2023, відповідно до якого ПАТ «Ідея Банк» відступило, а ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» прийняв право вимоги до боржників відповідно до реєстру боржників, а 22 грудня 2023 року ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» в свою чергу передав право вимоги до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» за вищевказаними кредитними договорами, укладеними з відповідачем, про що свідчить договір факторингу №22/12-2023 від 22 грудня 2023 року. За таких обставин, до позивача, починаючи з 22 грудня 2023 року, перейшло право вимоги за кредитними договорами №Z06.00614.004302282 від 05 вересня 2018 року та №Р20.00614.004413319 від 08 жовтня 2018 року, укладеними між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем.

Позивач зазначає, що вказана сума заборгованості за цими договорами не погашена ні на рахунок попередніх кредиторів, ні на рахунок позивача. Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами, а саме: за договором №Z06.00614.004302282 від 05 вересня 2018 року в сумі 101851,11 грн та за договором №Р20.00614.004413319 від 08 жовтня 2018 року в сумі 169454,96 грн, а також 4069,59 грн судового збору та 14000,00 грн у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12 серпня 2024 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив.

Відповідач, отримавши вказану ухвалу разом з позовною заявою 26 серпня 2024 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення 06 002 839 500 15, правом подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного.

Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ст. 207, 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 628, 629, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитних договорів, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до їх умов та вимог ЦК України.

Судом установлено, що 05 вересня 2018 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № Z06.00614.004302282, відповідно до умова якого банк надав відповідачу кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 45585,00 грн, включаючи витрати на страховий платіж, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 21,99% річних від залишкової суми кредиту, реальна процентна ставка становить 103,47785951%, строком на 60 місяців до 5 вересня 2023 року. При цьому позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та в розмірах визначених згідно з Графіку щомісячних платежів за кредитним договором («Графік щомісячних платежів»). Орієнтована загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісія та інші платежі) на момент укладення договору складає 156727,76 грн.

Крім того, 8 жовтня 2018 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №Р20.00614.004413319, відповідно до умова якого банк надав відповідачу кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 72500,00 грн, включаючи витрати на страховий платіж, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 15,0% річних, реальна річна процентна ставка становить 86,73210145%, строком на 60 місяців до 08 жовтня 2023 року. При цьому позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та в розмірах визначених згідно з Графіку щомісячних платежів за кредитним договором («Графік щомісячних платежів»). Орієнтована загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісія та інші платежі) на момент укладення договору складає 223656,33 грн.

Датою видачі кредиту, є дата списання коштів з позичкового рахунку для зарахування на банківський рахунок (пункт 1.2 договорів).

Відповідно до п. 1.14, 1.13 цих договорів, банк відкриває позичальнику банківський поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні в рамках пакету послуг «Card Blance Blue Start ID INS», що обслуговується на умовах Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

Позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 60 щомісячних внесках включно до 5 (8) дня/числа кожного місяця згідно графіку щомісячних платежів. Платежі здійснюватимуться на транзитний рахунок № НОМЕР_2 в банку, МФО 336310, з якого проводиться погашення заборгованості за договором у такій черговості: 1) для оплати простроченої заборгованості кредиту за договором; 2) для погашення нарахованої заборгованості за договором, строк сплати якої не минув; 3) для сплати штрафних санкцій (пені) згідно п. 3.3.1 цього договору; 4) для погашення іншої заборгованості (в т.ч. дострокове погашення заборгованості за кредитом). Погашення простроченої заборгованості за цим договором (крім штрафних санкцій) здійснюється шляхом списання банком з транзитного рахунку суми простроченої заборгованості в день надходження грошових коштів на рахунок обліку заборгованості. Погашення іншої заборгованості здійснюється в терміни погашення заборгованості визначені Графіком щомісячних платежів (пункт 2.1, 2.2 договорів).

Відповідно до п. 2.5 договорів, нарахування процентів здійснюється 2 рази на місяць за методом «факт/факт», а плата за обслуговування кредитної заборгованості нараховується щомісяця, починаючи з дати видачі кредиту. Нарахування процентів і плата за обслуговування кредитної заборгованості припиняється після повного повернення кредиту, а також у інших випадках передбачених цим договором.

Згідно з п. 3.3.1 договорів, за невиконання або неналежне виконання позичальником свої зобов`язань за цим договором, банк має нараховувати пеню за кожен день прострочки на прострочену суму (кредиту, процентів, плати за обслуговування кредитної заборгованості) в розмірі 0,15% в період прострочення оплати від 1 до 60 календарних днів та 0,65 % в період прострочення оплати з 61 календарного дня та по день повного погашення заборгованості за цим договором але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня) нарахування за порушення зобов`язань позичальника на підставі договору не може перевищувати половини суми одержаної споживачем за таким договором і не може бути збільшена за домовленістю сторін.

Аналогічну інформацію викладено в паспортах споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит), які підписані ОСОБА_1 .. На підтвердження укладення договорів №Z06.00614.004302282 від 05 вересня 2018 року та №Р20.00614.004413319 від 08 жовтня 2018 року позивач окрім самих кредитних договорів та паспортів споживчого кредиту надав заявки-анкети, заяви про акцепт публічної оферти ПАТ «Ідея Банк» на укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку ПАТ «Ідея банк», згоди повідомлення фізичної особи клієнта банку та згоди фізичної особи суб`єкта кредитної історії.

05 вересня 2018 року та 08 жовтня 2018 року відповідачкою укладено договори добровільного страхування життя №Z06.00614.004302282 та № Р20.00614.004413319 позичальника ПАТ «Ідея Банк» з ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА Життя».

З копій ордеру-розпорядження № 1 про видачу кредиту від 05 вересня 2018 року та від 08 жовтня 2018 року слідує, що 05 вересня 2018 року відповідно до договору №Z06.00614.004302282 ПАТ «Ідея Банк» було перераховано з рахунку № НОМЕР_3 на рахунок № НОМЕР_4 грошові кошти у розмірі 41630,14 грн, а 08 жовтня 2018 року 72500,00 грн. Крім того, було сплачено страхові платежі від ОСОБА_1 за договором №Z06.00614.004302282 від 05 вересня 2018 року у розмірі 3954,86 грн, а за договором № Р20.00614.004413319 від 08 жовтня 2018 року 5804,35 грн, що підтверджується ордерами розпорядженнями № 2 про сплату страхового платежу від 05 вересня 2018 року та від 08 жовтня 2018 року.

Також факт отримання відповідачем кредитних коштів, користування ними та здійснення погашення по вищевказаними кредитними договорами підтверджується виписками з банківського рахунку від 19 грудня 2023 року за періоди з 05 вересня 2018 року по 19 грудня 2023 року та з 08 жовтня 2018 року по 19 грудня 2023 року.

Відповідно до довідок - розрахунків АТ «Ідея Банк» заборгованість відповідача станом на 19 грудня 2023 року за кредитним договором №Z06.00614.004302282 від 05 вересня 2018 року становить 101851,11 грн, з яких: з яких 40208,01 грн заборгованість за основним боргом, 15999,92 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками, 45643,18 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями, а за кредитним договором №Р20.00614.004413319 від 08 жовтня 2018 року становить 169454,96 грн, з яких: 66839,14 грн заборгованість за основним боргом, 33276,40 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками, 69339,42 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями.

19 грудня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» укладено договір факторингу №19/12-2023, відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» відступило ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» право вимоги до боржників відповідно до реєстру боржників, в тому числі за договорами №Z06.00614.004302282 від 05 вересня 2018 року та №Р20.00614.004413319 від 08 жовтня 2018 року, укладеними з відповідачем.

22 грудня 2023 року між ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» та ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» укладено договір факторингу №22/12-2023 відповідно до умов якого право вимоги за вищевказаними кредитними договорами було відступлено позивачу.

Відповідно до умов вказаних договорів факторингу, клієнт відступає фактору, а останній приймає право вимоги та їх в оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнт за плату та на умовах визначених цим договором. Право вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором є розмір заборгованості боржників перед клієнтом, які визначенні в друкованому та електронному реєстрі боржників (додатки №1 та №2).

Згідно п. 5.1 договорів факторингу, права вимоги вважається такими, що перейшли від клієнта до фактора саме в день підписання сторонами друкованого реєстру боржників та договору за допомогою сервісу електронного документообігу «Вчасно», за умовами виконання фактором зобов`язань передбачених п. 4.1 цього договору.

Відповідно до п. 4.1 договору факторингу №19/12-2023 від 19 грудня 2023 року, фактор зобов`язується сплатити клієнту суму фінансування у розмірі 11576112,00 грн шляхом перерахунку 100% вказаної суми на рахунки клієнта протягом 3 робочих днів після отримання реєстру боржників в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку та підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників в електронному вигляді, друкованого реєстру боржників, договору за допомогою сервісу електронного документообігу «Вчасно».

Пункт 4.1 договору факторингу №22/12-2023 від 22 грудня 2023 року містить аналогічний зміст, окрім розміру суми фінансування, яка становить 11861032,61 грн.

19 грудня 2023 року та 22 грудня 2023 року сторони договорів факторингу підписали друковані реєстри боржників №2 в яких, серед інших боржників, є відповідач розмір заборгованості якого за договором №Z06.00614.004302282 від 05 вересня 2018 року становить 101851,11 грн, з яких: з яких 40208,01 грн заборгованість за основним боргом, 15999,92 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками, 45643,18 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями, а за договором №Р20.00614.004413319 від 08 жовтня 2018 року - 169454,96 грн, з яких: 66839,14 грн заборгованість за основним боргом, 33276,40 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками, 69339,42 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями.

Факт перерахування коштів на виконання вимог п. 4.1 договорів факторингу підтверджується платіжними інструкціями в національній валюті №45 від 20 грудня 2023 року та №376 від 26 грудня 2023 року.

Договори факторингу є правомірним, тобто таким, що породжують, змінюють або припиняють цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Доказів про неправомірність цих договорів матеріали справи не містять. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Матеріали справи не містять доказів повідомлення боржника про заміну кредитора. Разом з тим, неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань.

Такого висновку дійшов Верховний Суд в своїй постанові від 6 лютого 2019 року в справі №361/2105/16-ц.

Отже до ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» перейшло право кредитора за вищевказаними кредитними договорами, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Як установлено судом відповідач станом на дату подання позовної заяви не повернув отримані кредити в терміни визначені кредитними договорами та не сплатив нараховані інші платежі, у тому числі проценти за користування кредитними коштами.

Внаслідок неналежного виконання своїх зобов`язань станом на 19 грудня 2023 року виникла заборгованість за кредитами, розмір якої згідно довідки - розрахунку за договором №Z06.00614.004302282 від 05 вересня 2018 року становить 101851,11 грн, з яких: 40208,01 грн заборгованість за основним боргом, 15999,92 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками, 45643,18 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями, а за договором №Р20.00614.004413319 від 08 жовтня 2018 року - 169454,96 грн, з яких: 66839,14 грн заборгованість за основним боргом, 33276,40 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками, 69339,42 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями.

Суд погоджується із визначеним позивачем розміром заборгованості за наданими кредитами (тілом кредиту) та нарахованими відсотками за користування кредитними коштами. Дана сума заборгованості встановлена судом на підставі наданих доказів, відповідачем не спростована, а тому сума заборгованості по тілу кредиту та відсоткам підлягає стягненню.

Що стосується заборгованості по платі за обслуговування кредитів, то суд вважає її необґрунтованою.

Відповідно до абз. 3 ч.4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

Згідно із ч.5 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки.

Відповідно до ч.ч.1-2,5 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Положення ч.ч. 1, 2, 5 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними, проте, враховуючи ультраактивну форму дії Закону України «Про захист прав споживачів», визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації щодо кредиту, підлягають перевірці на відповідність змісту положень Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію (плату) за обслуговування кредиту.

В той же час, у кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів.

Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Відповідно до ч.5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Так, пунктами 1. 10 та 1.11 кредитних договорів №Z06.00614.004302282 від 05 вересня 2018 року та №Р20.00614.004413319 від 08 жовтня 2018 року передбачено, що за обслуговування кредиту банком, що включає в себе: надання інформації по рахункам позичальника з використанням телефонних каналів зв`язку, а саме зі стаціонарних телефонів по Україні, в контакт-центрі, шляхом направлення смс-повідомлень щодо суми платежу за цим договором, щодо зарахування платежу в погашення заборгованості за кредитом тощо; надання інформації по рахунку позичальника із використанням засобів електронного зв`язку шляхом направлення інформації про стан рахунку на адресу електронної пошти позичальника; опрацювання запитів позичальника, що направлені банку позичальником із використанням різних каналів зв`язку тощо. Позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та в розмірах визначених згідно з Графіку щомісячних платежів за кредитним договором («Графік щомісячних платежів»).

Розмір ж плати за обслуговування кредиту визначений щомісячно в пунктах 6.1 кредитних договорах, який містить «Графік щомісячних платежів» (Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит), а саме колонка 7 «плата за обслуговування», яка змінюється залежно від погашення кредиту.

Тобто вказаними пунктами встановлено плату за надання інформації щодо кредиту без уточнення систематичності запиту такої інформації споживачем.

При цьому, в пунктами 3.2.4 вищевказаних кредитних договорів передбачено, що позичальник має право має право не частіше одного разу на місяць вимагати у банку безоплатного надання інформації про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої банку, виписку з рахунків щодо погашення заборгованості та іншої інформації, яка повинна надаватися позичальнику за законом.

Тобто вказаний пункт контекстуально дублює положення попереднього пункту в розрізі послуг щодо надання інформації за кредитом про стан рахунку (розмір заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої банку, виписку з рахунків щодо погашення заборгованості, тощо), але в останньому безоплатно, а в попередньому - з оплатою наданих послуг.

Фактично на вимогу споживача не частіше одного разу на місяць послуги з надання інформації по рахункам позичальника з використанням телефонних каналів зв`язку, а саме зі стаціонарних телефонів по Україні, в контакт-центрі, шляхом направлення смс-повідомлень щодо суми платежу за цими договорами, щодо зарахування платежу в погашення заборгованості за цими кредитами тощо; надання інформації по рахунку позичальника із використанням засобів електронного зв`язку шляхом направлення інформації про стан рахунку на адресу електронної пошти позичальника; опрацювання запитів позичальника, що направлені банку позичальником із використанням різних каналів зв`язку тощо, мають оплатний характер, що суперечить п.3.2.4 вказаних кредитних договорів, так і вимогам частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування».

Враховуючи, що кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні Закону «Про споживче кредитування», позичальнику встановлено щомісячну плату за послуги з обслуговування кредитної заборгованості, однак кредитодавець не може встановлювати щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, тому суд дійшов висновку, що умови договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором є нікчемними.

До цього висновку суд дійшов з урахуванням висновку Великої Палати Верховного Суду, висловленої в постанові від 13 липня 2022 року в справі №496/3134/19.

З огляду на викладене вимоги щодо стягнення визначених позивачем сум заборгованості зі сплати плати за обслуговування кредиту за кредитними договорами №Z06.00614.004302282 від 05 вересня 2018 року та №Р20.00614.004413319 від 08 жовтня 2018 року не підлягають задоволенню.

Отже, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість:

за кредитним договором №Z06.00614.004302282 від 05 вересня 2018 року в розмірі 56207,93 грн, з яких: 40208,01 грн заборгованість за основним боргом, 15999,92 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками,

за кредитним договором №Р20.00614.004413319 від 08 жовтня 2018 року в розмірі 100115,54 грн, з яких: 66839,14 грн заборгованість за основним боргом, 33276,40 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками.

Розподіл судових витрат суд проводить відповідно до ст.141 ЦПК України.

Зважаючи, що позов задоволений частково з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2344,85 грн судового збору (пропорційно задоволеним вимогам).

Щодо витрат на правничу допомогу, понесених позивачем, то суд враховує, що відповідно до ст.131 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1)розмір витратна правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Ч.8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах: від 03.10.2019 в справі №922/445/19, від 22.01.2021 в справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02.12.2020 в справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03.02.2021 в справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17.02.2021 в справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються в разі задоволення позову - на відповідача.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

На підтвердження обставин понесення витрат на професійну правничу допомогу надано позивач надав: договір про надання правової допомоги №28092021-1 від 28 вересня 2021 року, укладений з Адвокатським об`єднанням «Правовий діалог», додаткову угоду №11 від 23 травня 2024 року до договору про надання правової допомоги №28092021-1 від 28 вересня 2021 року, акт №19 прийому-передачі реєстру боржників від 23 травня 2024 року, акт №1 прийому-передачі наданої правової допомоги від 12 червня 2024 року на суму 14 000,00 грн, статут, платіжну інструкцію в національній валюті від 13 червня 2024 року № 760 та свідоцтво про заняття адвокатською діяльністю.

За змістом цього договору за надання послуг з правової допомоги клієнт сплачує адвокату плату в розмірі 7000,00 грн за кожний договір, надання послуг здійснюється шляхом консультування, вивчення документів та складання проекту позовної заяви для направлення до суду.

Надаючи оцінку вищезазначеним доказам, суд вважає, що позивачем доведено обставину отримання професійної правничої допомоги в межах даної цивільної справи, заявлений розмір витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, реальними та підтвердженими матеріалами справи, заяв щодо не співмірності не надходило. За наведеного з урахуванням результатів розгляду справи суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 8066,64 грн витрат на правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 526, 527, 530, 536, 610-611, 625, 628, 629, 634, 638, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України, ст. 13, 81, 141, 259, 263-265, 259, 268, 273, 279, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» () заборгованість:

за кредитним договором №Z06.00614.004302282 від 05 вересня 2018 року заборгованість в розмірі 56207,93 грн, з яких: 40208,01 грн заборгованість за основним боргом, 15999,92 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками,

за кредитним договором №Р20.00614.004413319 від 08 жовтня 2018 року заборгованість в розмірі 100115,54 грн, з яких: 66839,14 грн заборгованість за основним боргом, 33276,40 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками,

а всього 156323,47 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» () 2344,85 грн судового збору та 8066,64 грн витрат на правничу допомогу.

В решті вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал», , м. Київ, проспект Юрія Гагаріна, буд. 23, а/с 57,

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: