Справа № 946/2181/24
Провадження № 2/946/2087/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2024 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,

за участю: секретаря судового засідання Воронової В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

18 березня 2024 року позивач звернулась до суду з позовними вимогами, та просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на: земельну ділянку площею 0,29 га, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Болградського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельну ділянку площею 0,93 га, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Болградського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; 4/15 часток житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що письмовою відповіддю приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І. №35/01.16 від 17 січня 2024 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на спадкове майно, у зв`язку із тим, що пропущений строк для прийняття спадщини і заява про прийняття спадщини не була подана у встановлений законом строк.

Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, якою позовні вимоги позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пояснили, що ОСОБА_1 на момент смерті ОСОБА_3 а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 . Вона переїхала до батька за рік до його смерті.

Допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 належить:

-земельна ділянка площею 0,29 га, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Болградського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА №368887 від 14 серпня 2006 року, кадастровий номер :01:005:0352;

-земельна ділянка площею 0,93 га, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Болградського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА №368887 від 14 серпня 2006 року, кадастровий номер :01:002:0160;

-4/15 часток житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на підставі рішення суду від 28 листопада 2011 року, що також підтверджено Витягом про державну реєстрацію прав №35401506, виданим 05 вересня 2012 року КП «Ізмаїльське МБТІ».

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 24 серпня 2022 року Болградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_3 згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищезазначене майно.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до заповіту, посвідченого 23 лютого 2022 року старостою с. Дмитрівка Городненської сільської ради Болградського району Одеської області ОСОБА_6 , зареєстрованого в реєстрі за № 1-46, ОСОБА_3 заповів 4/15 часток житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; земельні ділянки, які розташовані на території Дмитрівської сільської ради Болградського району Одеської області, кадастрові номери :01:005:0352, :01:002:0160 ОСОБА_1 .

Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 77711823 від 19 липня 2024 року, наданої приватним нотаріусом Агбун М.І., заповіт ОСОБА_3 від 23 лютого 2022 року, зареєстрований за № 1-46, не змінювався та не скасовувався.

Згідно ч.1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Після смерті ОСОБА_3 відповідно до ст. 1241 ЦК України, особою, яка має право на обов`язкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту являється дружина ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 , виданим 10 листопада 1964 року Голицькою сільською радою Болградського району Одеської області, оскільки на час відкриття спадщини вона була непрацездатною за віком.

Разом з тим, на час відкриття спадщини ОСОБА_2 разом зі спадкодавцем не проживала, та у встановлений законом строк з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звернулась, тому вважається такою, яка не прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 .

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з правилами ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 1 ст. 1221 ЦК України.

Згідно ст. 315 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звернулась до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Саме постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину, а не лише реєстрація місця його проживання за адресою місця проживання спадкодавця.

Згідно до ст. 1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В судовому засіданні було встановлено факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено показами допитаних в судовому засіданні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Тобто, ОСОБА_1 відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину.

Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І. №35/01.16 від 17 січня 2024 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на спадкове майно, у зв`язку із тим, що пропущений строк для прийняття спадщини і заява про прийняття спадщини не була подана у встановлений законом строк.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивачів неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивачів на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 82, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 16, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1225, 1233, 1234, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на:

-земельну ділянку площею 0,29 га, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Болградського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №368887 від 14 серпня 2006 року, кадастровий номер :01:005:0352);

-земельну ділянку площею 0,93 га, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Болградського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №368887 від 14 серпня 2006 року, кадастровий номер :01:002:0160);

-4/15 часток житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через суд першої інстанції, з урахуванням положень п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 16 жовтня 2024 року.

Суддя: О.Я.Присакар