"08" жовтня 2024 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді - Губської Я.В.
за участю секретаря судових засідань - Веремійчик Р.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Жук Є.Г. про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) про стягнення суми боргу, -
До суду надійшла заява представника позивача - адвоката Жука Є.Г. про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат пов`язаних з розглядом справи в суді першої інстанції, а саме оплатою судових експертиз.
Сторони в судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце слухання справи належним чином.
Від представника позивача адвоката Жука Є. Г. на адресу суду надійшло клопотання про розгляд питання щодо розподілу судових витрат без його участі.
Відповідач та його представник в судове засіданя не з`явились, про дату та час судового розгляду повідомлені належним чином. В письмовому вигляді заперечень з приводу клопотання представника позивача відповідачем та його представником до суду не подано.
З огляду на положення ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Частиною 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом заяви за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Ознайомившись із заявою та матеріалами справи, судом встановлено наступне.
Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 09.10.2023 року, яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного суду 29.02.2024 та постановою Верховного суду від 05.06.2024, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму заборгованості за договором позики грошових коштів від 14.11.2011 року у розмірі 50000 доларів США грн. (що є еквівалентом станом за офіційним курсом НБУ станом на 09.10.2023- 1829135 грн.), а також, витрати по сплаті судового збору в розмірі 6890,00 грн.

28.03.2024 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява про розподіл судових витрат, а саме витрат у зв`язку з проведенням експертиз в вказаній справі, в якій представник посилається на докази, що наявні в матеріалах справи, зазначив, що доля цих витрат в рішенні суду не була вирішена, хоча в прохальній частині позову міститься вимога про стягнення судових витрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Вирішуючи вимоги представника позивача щодо ухвалення судом додаткового судового рішення, суд виходить з наступного.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у числі інших, витрати пов`язані з проведенням експертизи. (ч. 3 ст. 133 ЦПК України)

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Таких висновків також дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові по справі №755/9215/15-ц .

Враховуючи те, що при винесенні рішення судом не було вирішено питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на проведення експертизи, суд приходить до висновку про ухвалення додаткового рішення, щодо стягнення судових витрат з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 витрати за проведення експертиз.

З матеріалів справи вбачається, що судом у справі призначались наступні експертизи :

-судова почеркознавча експертиза, за результатами якої надано висновок №7705/10875 від 17.05.2018 Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім.. засл. професора М.С, Бокаріуса, та яка була сплачена позивачем згідно квитанції №18366906 від 30.10.2017 р. в розмірі 12648,00 грн;

-судово-технічна експертиза документів, за результатами якої надано висновок №8498 від 21.06.2018 Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. засл. професора М.С, Бокаріуса, та яка була сплачена позивачем згідно квитанції №18366927 від 30.10.2017 р. в розмірі 3465,00 грн;

-судово-технічна експертиза документів, за результатами якої надано висновок №32656/32657/20-34 від 12.08.2021 Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз та яка була сплачена позивачем згідно квитанцій №14290 від 24.05.2019р. в розмірі 5652,00 грн., та №11884 від 09.09.2019 р. в розмірі 7536,00 грн.

Водночас, суд відмовляє у стягненні з відповідача на користь позивача витрат, що були них сплачені ним за понесені банківські послуги з оплати судових експертиз, оскільки вони не відносяться до судових витрат.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного суду, викладеної у постанові від 22 листопада 2023 року (справа № 712/4126/22), відмова у відшкодуванні судових витрат за проведення експертизи стороні, на користь якої ухвалене судове рішення (особливо, якщо суд врахував відповідний висновок експерта як доказ), не відповідає вимогам розумності та правової визначеності, «підриває» конструкцію забезпечення передбачуваності застосування процесуальних норм, а тому не є такою, що відповідає верховенству права.

З урахуванням того, що висновки експертів, надані до суду за клопотанням позивача, під час розгляду вказаної справи були досліджені судом та враховані як належні та допустимі докази, суд вважає, що у такому разі позивач має право на відшкодування понесених ним витрат.

Керуючись 133, 137, 141, 246, 270 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Жук Є.Г. про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) про стягнення суми боргу- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) суму судових витрат, пов`язаних із проведенням експертиз по цивільній справі №640/15157/16-ц у розмірі 29301,00 грн.

В решті вимог даної заяви - відмовити.

На рішення суду першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Харківського апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення, а у випадку проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк для апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя: