Справа № 296/6620/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повний текст)

18 вересня 2024 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі:

головуючої судді Петровської М.В.,

за участю:

секретаря судових засідань Дзюман О.І.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ТОВ ОТП Факторинг Україна, третя особа ОСОБА_3 про визнання припиненою вимоги за кредитним договором,

встановив:

ОСОБА_2 , від імені якого діє адвокат Кудіна Марія Геннадіївна, звернувся до Корольовського районного суду м.Житомира через систему "Електронний суд" із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить захистити права споживача банківських послуг ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна шляхом визнання права вимоги у кредитора за кредитним договором ML J01/068/2008 від 27.08.2008 припиненим у зв`язку з повним його виконанням з боку позичальника ОСОБА_2 на підставі ст.599 ЦК України.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 27 серпня 2008 року між ОСОБА_2 та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (на теперішній час акціонерне товариство ОТП Банк) був укладений кредитний договір № ML J01/068/2008. Відповідно до п.2 ч.1 кредитного договору Банк надав Позивачу кредитні кошти в розмірі 15 300 доларів США, з кінцевим терміном повернення коштів 27 серпня 2012 року. З метою забезпечення виконання зобов`язань позивача перед Банком між ОСОБА_3 та Банком був укладений договір поруки № SR - J01/068/2008, який є чинним. 18 березня 2011 року між Банком та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» був укладений договір купівлі-продажу кредитного портфелю, в якій входив і кредитний договір № ML J01/068/2008. 11.05.2023 позивач направив на адресу ТОВ «ОТП Факторинг Україна» листа, в якому вимагав припинити кредитні зобов`язання між ним і новим кредитором, що ґрунтуються на кредитному договорі № ML J01/068/2008, оскільки кредит, відсотки і пеня по цьому договору фактично виплачені позичальником, проте відповідач, на думку позивача, має намір незаконно збагатитися за рахунок позивача, нараховуючи неіснуючі фінансові зобов`язання. ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не надало відповіді на звернення позивача. Відповідно до п.2 акту приймання - передачі кредитного портфелю від 18.03.2011 винагорода за кредитний портфель становила 266 238 349,49 грн, тобто всі кредитні зобов`язання були конвертовані в гривню, оскільки ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не мало на той момент і не має на даний момент валютної ліцензії, що підтверджується інформацією НБУ, отриманою на запит адвоката. Таким чином зобов`язання ОСОБА_2 перед кредитором з 18.03.2011 становили суму 124 610,36 грн по курсу НБУ станом на 18.03.2011. ТОВ «ОТП Факторинг Україна» направило досудову вимогу, в якій сума боргу безпідставно визначена в іноземній валюті в сумі 6849,03 дол. США та 427 222,68 грн. Разом з тим, зобов`язання по виплаті тіла кредиту і відсотків позивач погасив, а нараховувати штрафні санкції по кредитному договору ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не мало права, оскільки воно виключено з Державного реєстру фінансових установ. Враховуючи наведене, ефективним способом захисту буде визнання права вимоги у кредитора за кредитним договором ML J01/068/2008 від 27.08.2008 припиненим в зв`язку з його повним виконанням з боку ОСОБА_2 .

Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира у даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін.

29.11.2023 до Корольовського районного суду м.Житомира від представника відповідача ТОВ ОТП Факторинг Україна адвоката Череди Т.М. надійшов відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позову. Вказує, що згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 18 березня 2011 року AT «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № ML-J01/068/2008 від 27.08.2008, укладеним між AT «ОТП Банк» та ОСОБА_2 , та за договором поруки № SR- J01/068/2008 від 27.08.2008, укладеним між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 . Таким чином, до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права AT «ОТП Банк» щодо права вимоги до відповідача та ОСОБА_3 за кредитним договором № ML-J01/068/2008 від 27.08.2008 та за договором поруки № SR-J01/068/2008 від 27.08.2008. ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на момент укладення договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 18.03.2011 мало статус фінансової установи за законодавством України, було внесене до Державного реєстру фінансових установ України, мало свідоцтво про реєстрацію фінансової установи №241 від 03.12.2009. Виходячи із правового аналізу статті 1, частин першої, другої, четвертої статті 5 Декрету № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» право вимоги за кредитним договором, яке перейшло від AT «ОТП Банк» до ТОВ «ОТП Факторинг Україна», за договором купівлі-продажу кредитного портфелю від 18.03.2011, не є валютною операцією, яка потребує наявності генеральної або індивідуальної ліцензії. Під час укладення вказаного договору іноземна валюта не використовувалась як засіб платежу.

Позивач невірно вважає, що заборгованість по кредитному договору № ML- J01/068/2008 від 27.08.2008 є фактично виплаченою ним, посилаючись на те, що ТОВ «ОТП Факторинг Україна», уклавши договір купівлі-продажу кредитного портфелю від 18.03.2011 цією ж датою ніби конвертувало кредитні зобов`язання з іноземної валюти в гривню, що не відповідає дійсним обставинам справи. Заборони на виконання грошового зобов`язання в іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить. З огляду на положення частини першої ст.1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не у всіх випадках та безумовно в національній валюті України. Не можуть братися до уваги наведені в позовній заяві нічим не підтвердженні розрахунки, які, на думку позивача, є доказом погашення його кредитних зобов`язань, оскільки це не відповідає дійсним обставинам справи.

Звертає увагу суду, що у постанові від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що у разі, якщо кредитор уже ініціював судовий процес, спрямований на захист порушеного, на його думку, права, або такий спір суд уже вирішив, звернення боржника з позовом про визнання відсутності права вимоги у кредитора та кореспондуючого обов`язку боржника не є належним способом захисту (пункт 65).

У зв`язку з тим, що в Корольовському районному суді м. Житомира розглядається справа № 296/7539/16-ц за позовною заявою ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій містяться докази наявності заборгованості за кредитним договором ОСОБА_2 , звернення боржника ОСОБА_2 із позовом про захист прав споживача фінансових послуг шляхом визнання права вимоги у кредитора за кредитним договором № ML-J01/068/2008 від 27.08.2008 припиненим у зв`язку з його повним виконанням з боку позичальника - не є належним способом захисту.

08.01.2024 та 08.07.2024 від представника позивача надійшли додаткові пояснення, в яких зазначила, що оскільки у ТОВ «ОТП Факторинг Україна» були відсутні правові підстави обліковувати заборгованість в доларах США, відтак зобов`язання ОСОБА_2 перед кредитором з 18.03.2011 становили суму 124 610,36 грн по курсу НБУ станом на 18.03.2011, сума переплати за кредитом складає 87 086,44 грн. Просила взяти до уваги правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 16.12.2020 в справі № 461/2900/11. А саме, в контексті спірних правовідносин, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не могло набути право вимоги за валютним кредитним договором, оскільки товариству станом на 2011 рік, на момент укладення договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 18 березня 2011 року, не видавались генеральна та /або індивідуальна ліцензії НБУ на право здійснення операцій з іноземною валютою.

Ухвалою суду від 18.09.2024 у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у цивільній справі № 296/6620/23 відмовлено.

В судовому засіданні представник позивача просила задовольнити позов з підстав, заявлених у ньому.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причини неявки не відомі, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 27 серпня 2008 року між ОСОБА_2 (Позичальник) та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (Банк) укладено кредитний договір № ML J01/068/2008, за умовами якого Банк надав Позичальнику на споживчі цілі кредитні кошти в розмірі 15 300 доларів США, з датою остаточного повернення коштів 27 серпня 2012 року.

З метою забезпечення виконання зобов`язання за вказаним договором, між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (Банк) та ОСОБА_3 укладено договір поруки № SR - J01/068/2008.

18 березня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (Покупець) укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, та складено 18.03.2011 акт приймання-передачі кредитного портфелю, згідно з умовами яких AT «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги, в тому числі, за кредитним договором № ML-J01/068/2008 від 27.08.2008 та за договором поруки № SR- J01/068/2008 від 27.08.2008.

17.08.2016 за вих.№ 363 ТОВ «ОТП Факторинг Україна» направило на адресу ОСОБА_2 досудову вимогу, в якій просило погасити борг за кредитним договором № ML-J01/068/2008 від 27.08.2008 в сумі 6 849,03 дол.США (залишок по кредиту) та 427 222,68 грн пені за прострочення.

Згідно довідки № 56 від 06.06.2023, виданої ТОВ «ОТП Факторинг Україна», заборгованість по кредитному договору № ML-J01/068/2008 складає 6 810,04 дол.США за основною сумою боргу.

11.05.2023 ОСОБА_2 направив на адресу ТОВ «ОТП Факторинг Україна» вимогу, в якій вимагав припинити кредитні зобов`язання між ним та товариством, що виникли за кредитним договором № ML J01/068/2008, оскільки: товариство не мало валютної ліцензії станом на 2011 рік; заборгованість по договору погашена згідно власного розрахунку, здійсненого позивачем.

Відповідь на вимогу в матеріалах справи відсутня.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом статей 526, 530, 610, частини першої статті 612 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як встановлено судом, позивач просить визнати право вимоги у кредитора за кредитним договором ML J01/068/2008 від 27.08.2008 припиненим у зв`язку з повним його виконанням ОСОБА_2 .

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Отже, спосіб захисту цивільного права чи інтересу має бути ефективним, тобто призводити у конкретному спорі до того результату, на який спрямована мета позивача, - до захисту порушеного чи оспорюваного права або інтересу. Застосування способу захисту має бути об`єктивно виправданим і обґрунтованим, тобто залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання, оспорення та спричинених відповідними діяннями наслідків (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 29 червня 2021 року у справі № 916/964/19, від 31 серпня 2021 року у справі № 903/1030/19, від 8 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20, від 14 грудня 2022 року у справі № 477/2330/18, від 18 січня 2023 року у справі № 488/2807/17).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що, як правило, суб`єкт може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту його права чи інтересу. Такий спосіб здебільшого випливає із суті правового регулювання відповідних спірних правовідносин (див. постанови від 6 лютого 2019 року у справі № 522/12901/17-ц, від 1 жовтня 2019 року у справі № 910/3907/18, від 19 травня 2020 року у справі № 922/4206/19, від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18, від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц про визнання договору поруки припиненим та про визнання договору поруки частково недійсним сформульовано наступні висновки:

«57. Для належного захисту інтересу від юридичної невизначеності у певних правовідносинах особа може на підставі пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України заявити вимогу про визнання відсутності як права вимоги в іншої особи, що вважає себе кредитором, так і свого кореспондуючого обов`язку, зокрема у таких випадках:

кредитор у таких правовідносинах без звернення до суду з відповідним позовом може звернути стягнення на майно особи, яку він вважає боржником, інших осіб або інакше одержати виконання поза волею цієї особи-боржника в позасудовому порядку;

особа не вважає себе боржником у відповідних правовідносинах і не може захистити її право у межах судового розгляду, зокрема, про стягнення з неї коштів на виконання зобов`язання, оскільки такий судовий розгляд кредитор не ініціював (наприклад, кредитор надсилає претензії, виставляє рахунки на оплату тощо особі, яку він вважає боржником).

58. Водночас Велика Палата Верховного Суду знову звертає увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Спосіб захисту порушеного права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду. Тому спосіб захисту інтересу, передбачений пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України, може застосовуватися лише в разі недоступності позивачу можливості захисту його права.

61. Зокрема, якщо суд розглядає справу про стягнення з боржника коштів, то останній має захищати свої права саме в цьому провадженні, заперечуючи проти позову та доводячи відсутність боргу, зокрема відсутність підстав для його нарахування, бо вирішення цього спору призведе до правової визначеності у правовідносинах сторін зобов`язання.

62. Наявність відповідного боргу чи його відсутність, як і відсутність підстав для нарахування боргу, є предметом доказування у спорі про стягнення з відповідача коштів незалежно від того, чи подав останній зустрічний позов про визнання відсутності права кредитора, зокрема про визнання поруки припиненою. Тому для захисту права відповідача у ситуації, коли кредитор вже звернувся з вказаним позовом про стягнення коштів, не потрібно заявляти зустрічний позов, а останній не може бути задоволений.

63. Аналогічно після звернення кредитора з позовом про стягнення коштів боржник не може заявляти окремий позов про визнання відсутності права вимоги в кредитора та кореспондуючого обов`язку боржника. Такий окремий позов теж не може бути задоволений, оскільки боржник має себе захищати у судовому процесі про стягнення з нього коштів, заперечуючи проти відповідного позову кредитора, наприклад, і з тих підстав, що порука припинилася.

64. Застосування боржником способу захисту інтересу, спрямованого на усунення правової невизначеності у відносинах із кредитором, є належним лише в разі, якщо така невизначеність триває, ініційований кредитором спір про захист його прав суд не вирішив і відповідне провадження не було відкрите.

65. У разі, якщо кредитор уже ініціював судовий процес, спрямований на захист порушеного, на його думку, права, або такий спір суд уже вирішив, звернення боржника з позовом про визнання відсутності права вимоги у кредитора та кореспондуючого обов`язку боржника не є належним способом захисту.»

Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові. Такий висновок сформульований, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25.01.2022 у справі № 143/591/20, від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19 (підпункт 6.21).

Зі змісту ухвали від 29.11.2023 та згідно відомостей, наявних в КП Д3, вбачається, що в провадженні судді Корольовського районного суду м.Житомира Маслак В.П. перебуває цивільна справа №296/7539/16-ц за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором №ML J01/068/2008 від 27.08.2008 та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» за участі третьої особи ОСОБА_2 про визнання поруки припиненою.

Враховуючи, що ТОВ «ОТП Факторинг Україна» вже ініційовано судовий процес щодо стягнення зі ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором №ML J01/068/2008 від 27.08.2008, звернення боржника (позивача) з позовом про визнання вимоги у кредитора за вказаним кредитним договором припиненим не є належним способом захисту.

При цьому слід зазначити, що обставини повного виконання ОСОБА_2 кредитного договору №ML J01/068/2008 від 27.08.2008, правомірність набуття ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права вимоги за вказаним кредитним договором, та інші обставини, які, на думку позивача, виключають право відповідача на стягнення заборгованості за кредитним договором, є предметом доказування саме у справі № №296/7539/16-ц за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором №ML J01/068/2008 від 27.08.2008.

Враховуючи наведене, у задоволенні позову ОСОБА_2 слід відмовити.

Керуючись статтями 247, 258, 259, 263-265, 268, 352 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ТОВ ОТП Факторинг Україна, третя особа ОСОБА_3 про визнання припиненою вимоги за кредитним договором, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 25.09.2024.

Суддя М. В. Петровська