Справа № 191/5861/23
Провадження № 2/191/1730/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
27 вересня 2024 року м. Синельникове Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Прижигалінської Т.В.
за участю секретаря Силкіної О.Г.
згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Синельникове в порядку прощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за розподіл природного газу, -
Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за розподіл природного газу.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що АТ «Дніпропетровськгаз» як Оператор ГРМ на підставі ліцензії здійснював діяльність із розподілу природного газу на території Дніпропетровської області до 30.09.2023 року, включно. Відповідно до п.1 ст.4 Закону України «Про ринок природного газу», державне регулювання ринку природного газу здійснює Регулятор у межах повноважень, визначених цим законом та іншими актами законодавства. Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року, № 2498 затверджено Типовий договір розподілу природного газу ( надалі - Типовий договір), який є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної поставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів.
Відповідно до п. 1.1. Типового договору розподілу природного газу. який є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператора ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Відповідно до п.5 гл. 3 р. VІ Кодексу ГРМ, у разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати газ із ГРМ та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.
Споживачем ОСОБА_1 відмови приєднання до Типового договору подано не було, а відтак, між сторонами на підставі публічного договору, склалися фактичні договірні відносини щодо послуг з розподілу природного газу та сторони взяли на себе певні права та обов`язки, в тому числі й щодо розподілу природного газу за адресою : АДРЕСА_1 .
Враховуючи наведене слідує, що місцем виконання Типового договору є адреса розподілу природного газу : АДРЕСА_2 , а місцезнаходження приміщення ( об`єкту нерухомості ), до якого АТ «Дніпропетровськгаз» здійснювався розподіл природного газу в період з 01.02.2022 року по 30.09.2023 року.
Крім того, звертають увагу суду, що відповідач є власником даного приміщення (об`єкту нерухомості) за адресою : АДРЕСА_2 , що свідчить про отримання послуги з розподілу природного газу за вказаною адресою та про фактичну згоду відповідача про приєднання до умов Типового договору (акцептування заяви приєднання).
У відповідності до п. 1.2. та 1.3. розділу І Типового договору розподілу природного газу, умови цього договору однакові для всіх споживачів та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу ГРС. Даний договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього договору (акцептуванням договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема
підписаної споживачем заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.
Таким чином, боржник є споживачем послуг з розподілу природного газу,які надаються АТ «Дніпропетровськгаз» в період з 01.02.2022 року по 30.092023 року за адресою: АДРЕСА_2 та на його ім`я відкрито особовий
рахунок за № НОМЕР_1 .
Таким чином, між АТ «Оператор газорозподільної системи Дніпропетровськгаз» та боржником укладено Типовий договір розподілу природного газу, який затверджений постановою від 30.09.2015 року № 2498 ( Далі Типовий договір) Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП).
Згідно п. 2.1 р.2 Типового договору Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу
та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором. AT «Дніпропетровськгаз» виконало свої зобов`язання відповідно до Типового договору, а саме надало послугу з розподілу природного газу до об`єкта відповідача в необхідних для останнього обсягах. Відповідач отримував послуги з розподілу природного газу, що свідчить про фактичну згоду споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання).
Відповідно до пунктом 6.1. Типового договору оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.
Пунктом 6.2. Типового договору передбачено, що тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для Сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення.
До встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу, виходячи з величини
річної замовленої потужності об`єкта споживача відповідно до Кодексу газорозподільних
систем, оплата послуг здійснюється за тарифами, встановленими Регулятором для Оператора
ГРМ, за фактичний обсяг розподілу природного газу.
Згідно п. 6.3. Типового договору величина річної замовленої потужності об`єкта
(об`єктів) Споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу
Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для
відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра
замовленої потужності.
Відповідно до п. 6.4. Типового договору розрахунковим періодом за цим Договором с
Пунктом 6.6. Типового договору передбачено, що Оплата вартості послуги з розподілу
природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який є побутовим, до 20 числа
(включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ. Оплата здійснюється виключно грошовими коштами на поточний рахунок Оператора ГРМ. Дата оплати визначається датою, на яку були зараховані кошти на рахунок Оператора ГРМ. Однак, ОСОБА_1 умови Типового договору розподілу природного газу виконувала не належним чином, плату за послуги з розподілу природного газу не здійснила, внаслідок чого утворилася заборгованість перед AT «Дніпропетровськгаз» в розмірі 2976,86 грн. за період з 01.02.2022 року по 30.09.2023 року, яка до цього часу не сплачена.
Згідно п. 8.1. Типового договору за невиконання або неналежне виконання своїх
зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність згідно з цим Договором та
чинним законодавством України.
Згідно п.1 ч. 1 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно 1 із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при ньому такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч. ст.20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язанні оплатити
житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувались ними. Але, відповідач своєчасно не оплачувала послуги з розподілу природного газу і станом на 12.12.2023 року за період 01.02.2022 року по 30.09.2023 року заборгованість за розподіл природного газу перед АТ «Дніпропетровськгаз» складає 2976,86 грн.
У зв`язку з цим, представник позивача просить стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Оператор газорозподільних систем «Дніпропетровськгаз» заборгованість за розподіл природного газу в розмірі 2976,86 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору розмірі 2684,00 грн..
Представник позивача в судове засідання не з`явилася, однак до його початку надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Проти заочного розгляду справ не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, але про день та час судового засідання була двічі належним чином повідомлена, що підтверджується повернутими поштовими конвертами з рекомендованим повідомлення з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою».
Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участів судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно.
Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
У ч.8 ст. 128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
За змістом ч.8 ст. 128 ЦПК України відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі.
Отже, наведена норма права дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання.
Згідно ч. 4 ст. 130 ЦПК України, у разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Оскільки судова повістка, направлена судом відповідачу за адресою, яка була зазначена позивачкою в позовній заяві, повернута суду з відміткою - адресат відсутній за вказаною адресою, та за закінченням терміну зберігання, тому суд вважає відповідача таким, що був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду.
Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов : відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що про причини неявки відповідач суд не повідомила, відзив не подала і представник позивача не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, таким чином суд проводить розгляд справи згідно ст. 280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою представника позивача.
З урахуванням згоди представника позивача, суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та винести заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що АТ «Дніпропетровськгаз» як оператор ГРМ на підставі ліцензії здійснював діяльність із розподілу природного газу на території Дніпропетровської області по 30.09.2023 року, включно.
Згідно з розрахунком заборгованості по РЗП природного газу за період з 01.02.2022 року по 30.09.2023 року по о/р : НОМЕР_1 , за адресою : АДРЕСА_2 , наявна заборгованість по сплаті комунальних платежів за надані позивачем послуги щодо розподілу природного газу, яка становить 2976,86 грн.. Крім того, відповідачкою в лютому 2022 року була сплачено 120,00 грн. за надану позивачем послугу.
З копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.09.2008 року вбачається, що ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на жилий будинок за адресою : АДРЕСА_2 , після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначений будинок в цілому зареєстрований в Синельниківському БТІ на праві приватної власності за ОСОБА_1 за №3344/22 05.09.2008 року.
Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Згідно цього ж закону споживачем житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Отже, власники житла зобов`язані сплачувати комунальні послуги. Відсутність реєстрації місця проживання в квартирі не впливає на обов`язок внесення власником квартири плати за житлово-комунальні послуги.
Відповідно до п.1 ст.1 Закону України «Про ринок природного газу», оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників); побутовий споживач - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність; Регулятор - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.
Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2498 затверджений Типовий договір розподілу природного газу, який є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної поставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів.
Згідно з п. 1.1 Типового договору розподілу природного газу, цей Типовий договір є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.
Умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою КРЕКП від 30.09.2015 року № 2494. Цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу (п.п. 1.2, 1.3 розділу І Типового договору).
Пунктом 5 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем визначено, що для забезпечення приєднання до договору розподілу природного газу всіх фактично підключених до/через ГРМ споживачів (у тому числі побутових споживачів) оператор ГРМ в установленому цією главою порядку направляє кожному споживачу супровідним листом за формою додатка 3 до типового договору розподілу природного газу сформовану заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу з персоніфікованими даними споживача та його об`єкта, що складається за формою додатка 1 (для побутових споживачів) до типового договору розподілу природного газу. Персоніфіковані дані мають бути достатніми для проведення розрахунків та визначення об`єму споживання природного газу, крім іншого мають містити норми споживання природного газу у розрізі 12 календарних місяців (норма застосовується щодо побутових споживачів без лічильника газу). У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.
Відповідно до п. 2.1 Типового договору, Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.
Отже, суд приходить до висновку, що відповідач, не подавши відмову від приєднання до типового договору, погодився з умовами, викладеними в заяві та в наведеному Типовому договорі.
Позивач свої обов`язки за вказаним договором про надання послуг виконав повністю, у свою чергу відповідач порушив своє зобов`язання щодо вчасної оплати боргів по наданим позивачем послугам, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 2976,86 грн., що складає основний борг.
Отже, заявлені позивачем вимоги є законними та обґрунтованими матеріалами справи.
Пунктом 8.1 Типового договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність згідно з цим Договором та чинним законодавством України.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.
Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки відповідачем було порушено його зобов`язання за вказаним договором щодо сплати в обумовлені строки за надані позивачем послуги з розподілу природного газу і станом на дату розгляду справи остання не погашена відповідачем, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Крім того, згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з цим, суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 81, 141, 259, 260-263, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя Т. В. Прижигалінська