УХВАЛА

3 вересня 2024 року

м. Київ

справа № 2-5751/11

провадження № 61-11636ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 1 листопада 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 19 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання права власності на самочинно збудовані будівлі,

ВСТАНОВИВ:

12 серпня 2024 року ОСОБА_1 засобами поштового зв'язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Харківського апеляційного суду від 1 листопада 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 19 червня 2024 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу

(далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно

до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До касаційної скарги додано документ, що підтверджує сплату судового збору

у розмірі 2 256 грн, однак не наведено обґрунтування такого розміру відповідно

до ціни позову (вартості самочинно збудованого нерухомого майна).

Відповідно до пункту а) частини першої статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» (у редакції, чинній на момент звернення до суду з цим позовом) ставка державного мита із позовних заяв була встановлена у розмірі

1 відсотка ціни позову, але не менше 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (51 грн) і не більше 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1 700 грн).

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Зі змісту положень пункту 2 частини першої статті 80 ЦПК України в редакції, чинній на час зверненням з позовом до суду, вбачається, що у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

При цьому вартість майна - це грошова сума, за яку це майно може бути придбане у даній місцевості. Тягар доказування вартості майна несе позивач у справі. В якості доказу вартості майна суду можуть бути подані договори купівлі-продажу цього майна, відомості про його залишкову балансову вартість, звіт про оцінку майна тощо.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19 (провадження № 12-36гс20), судовий збір за подання до суду позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначаються з урахуванням вартості спірного майна, як у спорі майнового характеру.

На час вирішення питання про відкриття касаційного провадження матеріали цивільної справи № 2-5751/11 в розпорядженні Верховного Суду відсутні.

Із касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень не вбачається ціни позову станом на день його подання щодо вимог майнового характеру (вартості самочинно збудованих будівель, на які позивач просив визнати право власності), томусуд позбавлений можливості встановити розмір судового збору, який підлягає сплаті при поданні касаційної скарги.

Оскільки з поданої касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень апеляційної інстанції неможливо встановити ціну позову станом на день звернення до суду

із вимогами майнового характеру, заявник зобов`язаний самостійно встановити

й обґрунтувати розмір судового збору щодо вимог майнового характеру.

На підтвердження розміру судового збору заявник має надати належні докази (позовну заяву з визначеною ціною позову, докази про вартість майна, на яке позивач просив визнати право власності, тощо) та документи, що підтверджують сплату судового збору у розмірі, визначеному статтею 4 Закону України

«Про судовий збір», у разі, якщо розмір сплаченого судового збору не відповідає вимогам закону.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс.

р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) рахунок отримувача: UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

У порушення пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України заявником не зазначено в касаційній скарзі відповідних відомостей щодо учасника справи

ОСОБА_2 , зокрема його місця проживання чи перебування (адреси), а саме не вказано номеру будинку (квартири).

Отже, на усунення вказаного недоліку заявнику необхідно надати суду нову (доповнену) редакцію касаційної скарги, в якій зазначити відомості відповідно

до вимог статті 392 ЦПК України.

Оскільки касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених

статтею 392 ЦПК України, вона відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України залишається без руху.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Харківського апеляційного

суду від 1 листопада 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду

від 19 червня 2024 року залишити без руху.

Надати заявнику десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначених недоліків.

У разі невиконання у встановлений судом строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною і підлягатиме поверненню заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Карпенко