Справа № 708/1091/24
Номер провадження № 2/708/473/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року м. Чигирин

Чигиринський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Акулова Є.М.,

секретаря с/з Калашника Р.П.

розглянувши у відкритому, підготовчому судовому засіданні, в залі суду м. Чигирин Черкаської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача,- адвокат Стасько О.Г, звернувся в інтересах позивача до суду із позовом до відповідачів про визнання за позивачем права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позову зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Стецівка Чигиринського району Черкаської області померла ОСОБА_4 , якій за життя належало право на земельну частку (пай), загальним розміром 3,78 в умовних кадастрових гектарах, розташованої в адмінмежах Стецівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0123111, який був виготовлений в 1996 році на ім`я ОСОБА_4 та зареєстрований в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №177, що підтверджується архівною довідкою, виданою архівним відділом №6 Черкаської РДА від 06.09.2023 року за № 04-05/98.

Після смерті ОСОБА_4 , спадщину фактично отримала її донька, - ОСОБА_5 , оскільки після її смерті протягом шести місяців користувалася майном та речами померлої і, таким чином, фактично вступила в управління та володіння майном померлої відповідно до приписів ст. 549 ЦК УРСРвід 1963 року,- норми, що діяла на час відкриття спадщини, і вважається такою, що прийняла спадщину належним чином.

ЦК УРСР не обмежувався строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, за заповітом, а отже ідля оформлення спадкового майна.

ОСОБА_5 хоч і прийняла спадщину після смерті своєї матері, але не встигла оформити спадкових прав і померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняли належним чином відповідачі, - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як спадкоємці за заповітом щодо конкретно визначеного в заповітах майна.

Позивачка,- ОСОБА_1 , як донька та онука померлих, відповідно до приписів книги 6 "Спадкове право", ч3 ст 1268 ЦК України також прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 , оскільки проживала та була зареєстрована разом з матір`ю за однією адресою.

Звернувшись до нотаріуса, про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, щодо майна померлої, а саме права на земельну частку (пай), відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0123111, нотаріусом було відмовлено через відсутність в неї оригіналу правовстановлюючого документу, який не зберігся.

Іншим чином, ніж через суд, забезпечити спадкові права позивачки немає можливості. Тому просить визнати за нею право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

Представник позивача надав у судове засідання заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позов підтримав з підстав, наведених у позовній заяві, та просив суд його задовольнити.

Відповідачі, - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, проте надали заяви, в яких позов визнали та просили розглянути справу за їх відсутності.

Згідно п1ч2ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процессу.

А згідно приписів ч 3ст 200 та ч 4 ст 206 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

4. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 цього Кодексу визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів.

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом чи за законом.

За змістом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або відмовитися від її прийняття.

Згідно з п. 4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16 січня 2003 року, його положення застосовуються до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Таким чином, враховуючи, що спадкодавця померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , суд вважає за необхідне при ухваленні даного рішення керуватися положеннями ЦК України 1963 року.

Згідно ст. 549 ЦК УРСР від 1963, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:в тому числі 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом чи за законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або відмовитися від її прийняття.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Крім того, Пленум Верховного суду України в своїй постанові від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах спадкування», а саме в п. 11 роз`яснив, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року , Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Отже, Сертифікат на право на земельну частку (пай) посвідчує право громадян на відповідну частину земель сільськогосподарського призначення без виділу її в натурі (на місцевості). Державним актом на право власності на земельну ділянку, який видається після виділення власником земельних часток (паїв), посвідчується право власності на вже виділену землю, як об`єкт матеріального світу.

Згідно паспортних даних, позивачка, - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , народилася в с. Стецівка, Чигиринського району, Черкаської області, РНОКПП НОМЕР_1 (а.с.7).

Згідно Свідоцтво про її народження, серії НОМЕР_2 , виданого Чигиринським РВ ДРАЦС ЦМУМЮ (м. Київ), 05.03.2021 року, Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб від 31.05.2013 року за № 49, Свідоцтва про розірвання шлюбу, серії НОМЕР_3 , виданого Чигиринським ЗАГС, ІНФОРМАЦІЯ_5 , позивачка, - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 12-14). є онукою у померлої ОСОБА_4 .

Як вбачається з свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4 , виданого Чигиринським відділом РАЦС у Черкаському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м.Київ) від 07.09.2023 р., ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 ,- баба позивачки (а.с. 8).

Померлій за життя належало право на земельну частку (пай), загальним розміром 3,78 в умовних кадастрових гектарах, розташованої в адмінмежах Стецівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0123111 та зареєстрований в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №177, однак згідно з Архівною довідкою, виданою архівним відділом №6 Черкаської РДА,д 06.09.2023 року за № 04-02/98 (а.с.15) в графі з прізвищем « ОСОБА_4 » відсутній підпис про отримання Сертифіката на руки, позначка «Погашено» також відсутня.

Вказаній земельній ділянці присвоєно кадастрові номери :01:000:0497, :01:000:1118. згідно відповіді з Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 01.03.2024 року за № 29-23-0.3-1588/2-24 (а.с. 16).

Після смерті ОСОБА_4 , фактично спадщину прийняла її донька, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка після її смерті протягом шести місяців користувалася майном та речами померлої і таким чином вступила в управління та володіння майном померлої, згідно приписів ст. 549 ЦК УРСР, відповідно до довідки виконавчого комітету Чигиринської міської зади від 08.11.2023 року за № 44/06-01-06 та довідки від 10.09.2024 року за № 38/06-01-06 (а.с. 18-19).

Крім того, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 є дочкою померлої ОСОБА_4 , згідно дослідженого Свідоцтва про народження, виданого Чигиринським р/в ЗАГСу Кіровоградської області, 29.12.1950 року, Свідоцтва про шлюб, виданого Чигиринським ВДРАЦС ГТУЮ у Черкаській області, 27.07.2018 року (а.с.10-11).

ІНФОРМАЦІЯ_8 померла ОСОБА_5 , згідно Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого Чигиринським РВ ДРАЦС ЦМУМЮ (м. Київ), 11.02.2021 року (а.с. 9).

Спадщину після її смерті належним чиноим прийняла її донька, -позивачка у справі.

Згідно дослідженої спадкової справи № 09/2021, заведеної після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , встановлено, що остання за життя залишила заповіти на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 . Оскільки заповітом не охоплено все майно померлої, то спадкування іншого майна здійснюється за законом. Відповідно, спадкоємицею за законом є дочка померлої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , інші спадкоємці відсутні (а.с. 35-71).

Спадкоємці за заповітом,- ОСОБА_2 та ОСОБА_3 успадкували земельні ділянки, про що приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу, ОСОБА_6 видано Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, які зареєстровані у Реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.33-52).

Обидва не мали заперечень щодо задоволення позовних вимог позивачки, про що однозначно висловилися у наданих на адресу суду заявах ( ас73-77).

Щодо спадкування права на земельну частку (пай), приватним нотаріусом відмовлено позивачці, - спадкоємиці за законом, - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , у видачі свідоцтва, у зв`язку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документа, а саме Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0123111, зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №177, про що видала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 02.09.2024 року за № 43/03-31.

Вирішуючи справу по суті, суд зважує на відповідний пункт Пленуму Верховного Суду України, де в абз. 3 п. 23 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи, що позов є обґрунтованим та доведеним відповідними допустимими та достатніми доказами, які сумнівів у суду не викликають, позивачка є спадкоємцем за законом і бажає прийняти спадщину, але не може іншим чином, ніж через звернення до суду, реалізувати свої спадкові права за відсутності оригіналу правовстановлюючого документу, позов підлягає задоволенню.

Питання судових витрат сторонами не ставилося.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1217, 1225, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 89, 259, 263, 265, 293, ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , в порядку спадкування за законом, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , право на земельну частку (пай), розміром 3,78 га, в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташованої в адмінмежах Стецівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області (натепер територія Чигиринської міської територіальної громади) відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0123111, який був виготовлений у 1996 році на ім`я ОСОБА_4 та зареєстрований на її ім`я в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №177 та належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Євген АКУЛОВ