УХВАЛА

15 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 752/170/22-ц

провадження № 61-12688ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 01 лютого 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 серпня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Траст Фінанс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Чорноморського міського нотаріального округу Одеської області Мірошніченко Лідія Михайлівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Василенко Олег Анатолійович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шупеня Олександр Миколайович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Авдієнко Валерій Вікторович про визнання права іпотекодержателя за договором іпотеки та здійснення державної реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2022 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Траст Фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Траст Фінанс») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Чорноморського міського нотаріального округу Одеської області Мірошніченко Л. М., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Василенко О. А., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шупеня О. М., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Авдієнко В. В. про визнання права іпотекодержателя за договором іпотеки та здійснення державної реєстрації.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 01 лютого 2024 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 06 серпня

2024 року, позов ТОВ «ФК «Траст Фінанс» задоволено.

Визнано за ТОВ «ФК «Траст Фінанс» право іпотекодержателя за договором іпотеки № 014/0398/18/02880.

Ухвалено здійснити державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ТОВ «ФК «Траст Фінанс» іпотеки та заборони відчуження об`єкту нерухомого майна, квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000, за договором іпотеки № 014/0398/18/02880.

Вирішено питання стягнення судових витрат.

У вересні 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 01 лютого 2024 року та постанову Київського апеляційного суду

від 06 серпня 2024 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду

від 20 вересня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з наданням строку на усунення недоліків. Запропоновано заявнику сплатити судовий збір за подання касаційної скарги та надати документ, що підтверджує його сплату; уточнити касаційну скаргу, в якій повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав); надати до суду касаційної інстанції виправлену касаційну скаргу, яка за формою і змістом повинна відповідати вимогам статті 392 ЦПК України; та направити на адресу Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду уточнену редакцію касаційної скарги. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

У наданий суддею Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду строк заявник направила матеріали на усунення недоліків, зазначених в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 вересня 2024 року.

Однак, вимоги ухвали Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду

від 20 вересня 2024 року виконано ОСОБА_1 не у повному обсязі.

Так, до суду касаційної інстанції надійшла уточнена касаційна скарга із зазначенням підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга; квитанція про часткову сплату заявником судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 4 962,00 грн. Проте заявник у повному обсязі не виконала вимог ухвали Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 вересня 2024 року з огляду на таке.

Сплата судового збору за подання касаційної скарги в силу положень статті 392 ЦПК України є процесуальним обов`язком сторони, що звертається до суду з касаційною скаргою.

Пунктом 3 частини четвертої вказаної статті передбачено, що до касаційної скарги додаються: документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду

від 20 вересня 2024 року роз`яснено ОСОБА_1 алгоритм розрахунку суми судового збору, який справляється за позовну вимогу майнового характеру та, з огляду на зміст поданої касаційної скарги та оскаржувані судові рішення, стосується майна, яке підлягає грошовій оцінці.

Оскільки до вирішення питання про відкриття провадження та витребування справи Верховний Суд позбавлений можливості самостійно встановити ціну позову (вартість спірного майна), заявнику було роз`яснено про його обов`язок самостійно встановити й обґрунтувати розмір судового збору щодо вимоги майнового характеру з наданням відповідних доказів.

Стосовно клопотання ОСОБА_1 про зменшення суми судового збору, заявленого у прохальній частині касаційної скарги, слід зазначити таке.

У клопотанні про зменшення розміру судового збору за подання касаційної скарги заявник, посилаючись на пункт 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», просить при визначенні розміру судового збору керуватися прожитковим мінімумом станом на момент звернення з позовом до суду - у розмірі 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви (2 481, 00 грн х 200 %).

Відповідно до частини першої та третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зменшення розміру судового збору за подання касаційної скарги слід відмовити, оскільки заявником не надано доказів, необхідних для вирішення питання про зменшення розміру судового збору з урахуванням майнового стану сторони.

З огляду на інші доводи заявника, Верховний Суд вважає за доцільне зазначити, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.ХІ.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя №R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права на доступ до суду. Натомість сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є безпосередньою складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України.

Отже, подана уточнена касаційна скарга та зміст оскаржуваних судових рішень не містять відомостей щодо ціни позову (вартість спірного майна), що унеможливлює визначення розміру судового збору, який підлягав сплаті за перегляд судового рішення саме в частині вирішення позовних вимог майнового характеру.

Верховний Суд враховує, що до касаційної скарги заявником долучено квитанцію про сплату судового збору від 04 жовтня 2024 року у розмірі

4 962,00 грн. Однак Верховний Суд позбавлений можливості встановити розмір судового збору, що підлягав сплаті за перегляд судових рішень, та, відповідно, перевірити дотримання заявником вимог до форми і змісту касаційної скарги, передбачених статтею 392 ЦПК України, що перешкоджає Касаційному цивільному суду у складі Верховного Суду вирішити питання про відкриття касаційного провадження

Згідно із підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подачу до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 % ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 481,00 грн) та не більше

350 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу

(868 350,00 грн).

Відповідно, заявникові необхідно доплатити судовий збір за оскарження судових рішень за ставкою 200% від 1,5 % ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 481,00 грн) і не більше 350 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб (868 350,00 грн), з урахуванням суми вже сплаченого судового збору.

Крім того, заявникові необхідно надати до Верховного Суду докази на підтвердження дійсної вартості спірного майна, обтяженого іпотекою.

Верховний Суд звертає увагу заявника на те, що вона не позбавлена можливості при визначенні вартості спірного майна посилатись на договір купівлі-продажу квартири від 07 квітня 2017 року.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, рахунок отримувача (стандарт ІВАN) - UA0026007, код класифікації доходів бюджету - 22030102, «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», призначення платежу (вказати номер справи та інші необхідні відомості).

Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Ураховуючи наведене, строк для усунення недоліків необхідно продовжити та повідомити про це заявника.

Керуючись статтями 127, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зменшення розміру судового збору за подання касаційної скарги відмовити.

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 вересня

2024 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Р. А. Лідовець