У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 634/1203/23

Провадження № 2-п/634/4/24

"10" жовтня 2024 р.

Сахновщинський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді: Єрьоміної О.В.,

при секретарі: Литвиненко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с. Сахновщина Харківської області в режимі відеоконференцзв`язку заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі № 634/1203/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

26.09.2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 18.01.2024 року за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обгрунтування заяви представник відповідача посилається на те, що ОСОБА_1 не з`явилася у судове засідання, оскільки не знала про те, що Сахновщинським районним судом Харківської області розглядається справа за її участю. Жодних офіційних повідомлень/повісток про розгляд справи відповідач не отримував.

Щодо заявлених позовних вимог вказав, що позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач отримав кредитні кошти, та у подальшому порушив обов`язок із їх повернення, тобто не виконав або неналежним чином виконав умови кредитного договору № 1039-8599 від 01.02.2022 року. Так, матеріали справим не містять належних та допустимих документів, які підтверджують ініціювання переказу позивачем кредитних коштів на рахунок відповідача, а також те, що такий переказ є завершеним. Договір, на який посилається позивач, не є первинним документом, який підтверджує отримання позики. А отже, не є належним доказом наявності заборгованості. Розрахунок заборгованості із зазначенням розміру заборгованості є документом, що створений самим позивачем, а відтак інформація зазначена у них за умови відсутності первинних документів, на підставі яких були складені розрахунки, не може бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач. Крім того, відповідач не згоден із сумою нарахованих відсотків у розмірі 67725,00 грн, тоді як тіло кредиту лише 15000,00 грн.

З урахування викладеного просить скасувати заочне рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 18.01.2024 року та призначити справу до розгляду за правилами загального провадження.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася. Її представник у судовому засіданні заяву про скасування заочного рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 18.01.2024 року підтримав, просив задовольнити.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про час, дату та місце розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомив. Клопотань та заяв з приводу розгляду справи не надав.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши заяву, перевіривши матеріали цивільної справи № 634/1203/233, приходжу до такого висновку.

18.01.024 року Сахновщинським районним судом Харківської області постановлено зачне рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, який задоволено позовні вимоги та стягнуто із відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" суму заборгованості за кредитним договором №1207-2370 від 17.05.2023 року станом на 17.11.2023 року в розмірі 82725,00 грн., а також судовий збір у сумі 2 147,20 грн.

Згідно із положеннями ст. 285 ЦПК України у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначені, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і не повідомлення їх суду, і докази якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача, посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, за змістом вказаних положень чинного законодавства, скасування заочного рішення суду можливе за декількох одночасних умов, однією з яких є поважність причини неявки в судове засідання, про які відповідач не зміг завчасно повідомити.

Водночас, з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни.

Наявність вище наведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Відповідно до ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Не погоджуючись із заочним рішенням суду відповідач, зокрема посилається на необізнаність про те, що Сахновщинським районним судом Харківської області розглядається справа за його участю, оскільки жодних офіційних повідомлень/повісток про розгляд справи відповідач не отримував.

Так, судом відхиляються вказані твердження, з огляду на наступне.

Частиною 6 ст.187 ЦПК України передбачено, що у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Із матеріалів справи вбачається, що зареєстрованим місце проживання відповідача є: АДРЕСА_1 .

Іншої адреси проживання/перебування відповідача матеріали справи не містять.

Згідно ч.1 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Так, ч.ч. 1, 4 ст. 130 ЦПК України передбачено, що у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.

Відповідно до п. 4 ч.8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Із матеріалів справи вбачається, що судова кореспонденція направлялася відповідачу у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання: АДРЕСА_1 .

Так, рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень поверталися до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України свідчить про вручення повістки відповідачу в день проставлення у поштовому повідомленні такої відмітки.

Вказані правові позиції містяться в постановах Верховного Суду від 21 грудня 2022 року у справі № 757/15603/19 (провадження № 61-7187св22), 30 листопада 2022 року у справі № 760/25978/13-ц (провадження № 61-6788св22), 31 серпня 2022 року у справі №760/17314/17.

Із викладеного вбачається, що судом виконано обов`язок щодо повідомлення, зокрема, відповідача про час, дату та місце розгляду справи.

Акцентую увагу, що за висновком Верховного Суду у постанові від 18.01.2023 у справі №947/15524/20, відповідно до ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті.

Окрім цього, у своїй заяві про перегляд заочного рішення у цивільній справі № 634/452/24, що подана до суду, відповідач вказує своє місце проживання: АДРЕСА_1 , що відповідає адресі проживання (перебування) відповідача, на яку направлялася судова кореспонденція. Іншого місця проживання відповідасч не вказує.

Отже, з огляду на викладене твердження відповідача щодо неповідомлення судом його про час, дату та місця розгляду справи, що на думку відповідача, є обов`язковою та безумовною підставою для скасування заочного рішення суду першої інстанції, не відповідає дійсним обставинам справи.

Слід зазначити, що кожна особа може вільно та безоплатно довідатись про наявність відносно неї будь- яких судових проваджень на офіційному сайті «Судова влада України» в розділі «Стан розгляду справ».

Крім того, сторона відповідача, обґрунтовуючи свої заперечення проти вимог позивача, вказує на відсутність: належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач отримав кредитні кошти, та у подальшому порушив обов`язок із їх повернення, а також документів, які підтверджують ініціювання переказу позивачем кредитних коштів на рахунок відповідача, а також те, що такий переказ є завершеним. Договір, на який посилається позивач, не є первинним документом, який підтверджує отримання позики. А отже, не є належним доказом наявності заборгованості. Розрахунок заборгованості із зазначенням розміру заборгованості є документом, що створений самим позивачем, а відтак інформація зазначена у них за умови відсутності первинних документів, на підставі яких були складені розрахунки, не може бути доказом наявності заборгованості, у тому числі і щодо нарахованих відсотків, на якій наполягає позивач.

Разом з тим, судом під час постановлення заочного рішення суду від 18.01.2024 року досліджувалися докази, надані позивачем в обгрунтування своїх позовних вимог, підстав вважати, що при укладенні кредитного договору із ОСОБА_1 кредитором не дотримано передбачених законом вимог про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем таких умов немає. Відповідачем, у свою чергу, не доведено факту невиконання позивачем умов кредитного договору, у тому числі, перерахування кредитних коштів. Матеріали справи не містять доказів на спростування презумпції правомірності правочину у цілому, зокрема, не спростовано, що під час укладення кредитного договору ОСОБА_1 діяла свідомо та вільно, враховуючи власні інтереси, добровільно погодилася з його умовами, визначивши при цьому характер правочину і всі його істотні умови.

Інших вагомих обставин для перегляду відповідного заочного рішення суду представником відповідача не зазначено та до суду не надано.

Враховуючи, що у даному випадку відповідач відповідно до положень ст. 128 ЦПК України був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, однак не не з`явився в судове засідання та не повідомив суд про причини своєї неявки в судове засідання, не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, в заяві про перегляд заочного рішення не наведено жодного доказу, в розумінні ст. 76 ЦПК України, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному, а тому суд не вбачає підстав для скасування заочного рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що є всі підстави для залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.285, 287, 288, ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі № 634/1203/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст ухвали складено 14.10.2024 року.

Суддя: