Справа № 367/4083/24
Провадження №2-н/367/677/2024
УХВАЛА

Іменем України

про відмову у видачі судового наказу

19 червня 2024 року місто Ірпінь

Суддя Ірпінського міського суду Київської області Лещенко О.В., перевіривши матеріали заяви Комунально-побутового підприємства «Теплоенергопостач» Ірпінської міської ради про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 боргу за надані послуги теплопостачання,-

В С Т А Н О В И В:

Комунально-побутове підприємство «Теплоенергопостач» Ірпінської міської ради звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 боргу за надані послуги теплопостачання.

Розглянувши заяву та надані матеріали, суд вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до вимог частини 1 статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.-

Згідно частини 2 статті 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Перевіривши заяву й додані до неї матеріали, суд встановив, що вказана заява не відповідає вимогам статті 163 ЦПК України.

Відповідно до положень частини 2 статті 163 ЦПК України, у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено, крім іншого, вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно пункту 4 частини 3 статті 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу також додаються і інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до пункту 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 165 ЦПК України, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу, суддя відмовляє у видачі судового наказу.

Положеннями пункту 8 частини 1 статті 165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Як вбачається, заявником не надано документів, які підтверджують обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги та із наданих доказів не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

В заяві про видачу судового наказу заявник просить суд стягнути з боржника заборгованість за надані послуги теплопостачання у період з 01.05.2021 по 01.04.2024. Проте до заяви не додано належного розрахунку заборгованості на підтвердження своїх вимог.

Наданий «Розрахунковий лист абонента за період з 05.2021 по 04.2024» не є належним та допустимим доказом розміру заборгованості, оскільки станом на 05.2021 зазначено наявний борг у розмірі 16894,98 грн., який враховано при розрахунку заборгованості, до того ж вказані у ньому суми боргу за відповідними місяцями не співпадають.

З наданого розрахунку неможливо встановити за який період виникла, вказана станом на 01.04.2024 року, заборгованість.

Обґрунтованого та детального розрахунку заборгованості саме за вказаний період, за який просить стягнути з боржника борг, не надано.

Враховуючи роз`яснення Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», де зазначено, що наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржників на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення, та з урахуванням тієї обставини, що до заяви Комунально-побутового підприємства Теплоенергопостач Ірпінської міської ради про видачу судового наказу не додано документів, які достовірно підтверджують правильність та безспірність розрахунків заборгованості, - суд в наказному провадженні позбавлений можливості самостійно визначати правильний розрахунок заборгованості за вказаний період та збирати додаткові докази.

За вказаних обставин, суд вважає необхідним відмовити заявнику у видачі судового наказу.

При цьому суд звертає увагу, що відповідно до приписів п.4, 5 ч.2, п.4 ч.3 ст.163 ЦПК України на заявника покладений обов`язок зазначити в заяві про видачу судового наказу, зокрема: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги; та подати документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до частини 1 статті 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись статтями 165, 166, 167 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Комунально-побутового підприємства Теплоенергопостач Ірпінської міської ради про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 боргу за надані послуги теплопостачання.

Роз`яснити заявникові, що в даному випадку відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О.В. Лещенко