РІШЕННЯ

Іменем України

30.09.2024 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Дзеньдзюри С.М.,

з участю секретаря судового засідання Власюка Д.Я.,

заявниці ОСОБА_1 ,

адвокатки Водопийко Х.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, -

ВСТАНОВИВ:

Представниця ОСОБА_1 - адвокатка Водопийко Х.Т. звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису.

В обґрунтування заяви зазначає, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом із своїм сином ОСОБА_2 . На протязі останніх років ОСОБА_2 вчиняє домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_1 . 19.03.2024 року був винесений Терміновий заборонний припис серія АА №342356 відповідно до якого ОСОБА_2 19.03.2024 року об 19:00 год. за адресою спільного проживання з ОСОБА_1 вчинив відносно своєї матері домашнє насильство психологічного характеру, виражався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, даний припис був виданий строком на 5 діб. 21.05.2024 року суддею Франківського районного суду м. Львова Марків Ю.С. була винесена постанова у справі №465/3214/24, відповідно до якої ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу за те, що 19.03.2024 близько 19:00 год 2024 року він вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_1 . Дана постанова набрала законної сили.

Крім того, 23.06.2024 року був винесений Терміновий заборонний припис серія АА №445594 відповідно до якого ОСОБА_2 23.06.2024 року за адресою спільного проживання з ОСОБА_1 вчинив відносно своєї матері домашнє насильство психологічного характеру, виражався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, Даний припис був виданий строком на 3 доби.

04.08.2024 року був винесений Терміновий заборонний припис серія АА №278055 відповідно до якого ОСОБА_2 04.08.2024 року за адресою спільного проживання з ОСОБА_1 вчинив відносно своєї матері домашнє насильство психологічного характеру, виражався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, даний припис був виданий строком на 5 діб, однак був порушений. Також 04.08.2024 року був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №320125, відповідно до якого 04.08.2024 року о 15:25 год. гр. ОСОБА_2 за адресою спільного проживання з ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння вчинив відносно своєї матері домашнє насильство психологічного характеру, виражався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

29.08.2024 року суддею Франківського районного суду м. Львова Кушнір Б.Б. була винесена постанова у справі №465/6182/24, відповідно до якої ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу за те, що 07.08.2024 року ОСОБА_2 о 18:50 год. за адресою: АДРЕСА_1 , повторно протягом року після накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, порушив терміновий заборонний припис Серії АА №278055 від 04.0.2024 року, а саме прийшов за місцем перебування постраждалої особи та почав контактувати із нею.

Заявниця вважає, що поведінка ОСОБА_2 становить небезпеку її життю та здоров`ю, оскільки незважаючи на неодноразове винесення Термінових заборонних приписів, протоколів та постанов про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, останній продовжує вживати алкогольні напої та вчиняти домашнє насильство відносно неї.

Заявниця та представниця заявниці в судовому засіданні заяву підтримали, просять таку задоволити. Заявниця додатково пояснила, що протягом тривалого часу ОСОБА_2 вчиняє відносно неї домашнє насильство.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч.9 ст.128 ЦПК України суд викликає або повідомляє свідка, експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, зокрема у справах про видачу обмежувального припису - також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв`язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Згідно із ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Враховуючи вимоги щодо повідомлення особи у справах про видачу обмежувального припису, визначені ч.9,11 ст.128 ЦПК України, а також здійснення судом усіх можливих заходів щодо повідомлення ОСОБА_2 у судове засідання, суд вважає, що останній був повідомлений належним чином, визнає його неявку з неповажних причин та вважає за можливе проводити розгляд справи за даної явки осіб у судове засідання та за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч.1 ст.350-5 ЦПК України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Заслухавши пояснення заявниці та її представниці, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень глави 13 Розділу IV ЦПК України справи про видачу і продовження обмежувального припису розглядаються судами в порядку окремого провадження.

Згідно з п.1 ч.1 ст.350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

За змістом п.п. 2, 3, 6, 7, 8 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дитина, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала дитина), - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства. Домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Частиною 2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).

За змістом ч.2 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Згідно вимог ч.3 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

Судом встановлено, що стосовно заінтересованої особи ОСОБА_2 застосовувалися термінові заборонні приписи за вчинення 23.06.2024 року та 04.08.2024 року домашнього насильства відносно заявниці ОСОБА_1 , яке полягало у здійсненні за місцем проживання психологічного насильства.

Постановою Франківського районного суду м.Львова від 21.05.2024 року у справі №465/3214/24 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченрого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у зв`язку з тим, що 19.03.2024 року близько 19 год. 00 хв. ОСОБА_2 вчинив психологічне домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_3 , виражався нецензурною лексикою, погрожував фізичною розправою та чинив моральний та психологічний тиск.

Окрім цього, постановою Франківського районного суду м.Львова від 29.08.2024 року у справі №465/6182/24 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП у зв`язку з тим, що 07.08.2024 року, о 18:50 год. у АДРЕСА_2 , повторно протягом року після накладення на нього адміністративного стягнення за ч.1 ст.173-2 КУпАП, порушив терміновий заборонний припис серії АА №278055 від 04.08.2024, а саме прийшов за місцем перебування постраждалої особи та почав контактувати із нею, чим скоїв правопорушення передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Відтак, з урахуванням встановлених фактичних обставин та за наслідками оцінки ризиків в їх сукупності, суд вважає, що вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства носить тривалий та систематичний характер та в подальшому існує ризик можливого продовження таких дій ОСОБА_2 , а тому заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а саме слід видати обмежувальний припис строком на шість місяців з метою захисту заявниці від домашнього насильства, і запобігання можливим повторним спробам вчинення такого з боку ОСОБА_2 .

Також, суд зважає і на те, що вжиттям заходів, про які йшлося обмежуються права ОСОБА_2 , зокрема, право на користування житлом, майном (зокрема, залишеним у квартирі), тощо.

Однак, такі заходи як вбачається із наведених вище норм законута практики ЄСПЛ є виправданими, оскільки таких прав заінтересована особа не позбавляється, а такі лише законно тимчасово обмежуються з метою забезпечення реалізації та захисту прав постраждалих від домашнього насильства осіб, а саме прав на життя, здоров`я, безпеку, житло, свободу, тощо, що слід вважати мають у даному випадку пріоритет.

Такі заходи відповідно є законними, переслідують законну мету та слід вважати є пропорційними до мети, що переслідується (необхідними в демократичному суспільстві) та зважаючи на викладені вище обставини справи є виправданим у даному випадку та таким, що покликаний мінімізувати ризики негативної поведінки заінтересованої особи у майбутньому або і виправити таку його негативну поведінку.

Згідно правового висновку, зробленого Верховним Судом у справі № 756/3859/19 (провадження № 61-11564св19) обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Таким чином, видача обмежувального припису не ставиться в залежність від набрання постановою у справі про адміністративне правопорушення законної сили, оскільки захисна і превентивна функція такого припису покликані убезпечити потерпілу особу від можливого повторного вчинення щодо неї протиправних дій до часу прийняття відповідних остаточних рішень, зокрема і в адміністративних провадженнях.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, оскарження не зупиняє його виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 350-8 ЦПК України про видачу обмежувального припису суд не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомляє уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 247, 350-1, 350-5, 350-6 ЦПК України, ст.ст.1, 24, 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису- задоволити.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , яким визначити захід тимчасового обмеження його прав, а саме:

-заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 6 місяців;

Встановити строк дії обмежувального припису 6 (шість) місяців.

Строк дії обмежувального припису обчислювати з дня ухвалення рішення.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання (ч.4 ст. 350-6 ЦПК України).

Учасники справи:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлено 09.10.2024р.

Суддя Дзеньдзюра С.М.