Справа № 296/1943/24
Провадження № 2/682/455/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої - судді Маршал І.М.,

за участі секретаря Захарчук С.П.,

представника відповідача, адвоката Калабського С.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Славута цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,-

в с т а н о в и в:

ПАТ «Страхова група «ТАС» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі та сплаченого судового збору.

В обґрунтування заявленого позову позивач вказував, що постановою Полтавського апеляційного суду від 15.07 2021 року відповідача було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Вказаною постановою суду також було встановлено, що відповідач залишив місце ДТП.

Відповідно до договору (Полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР № 7266549 забезпеченим транспортним засобом за Полісом є автомобіль МАN, державний номер НОМЕР_1 , яким керував відповідач в момент ДТП.

Під час вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль Skoda Octavia, державний номер НОМЕР_2 , водій якого звенувся до позивача з повідомленням про ДТП.

З метою визначення вартості матеріального збитку завданого власникові майна Skoda Octavia, державний номер НОМЕР_2 ,було проведено огляд за результатами якого було складено акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість) та ремонтну калькуляцію № 29528_33 від 22.12.2020 року відповідно до якої вартість ремонту складає 52944,38 грн.

Позивачем на підставі зібраних документів та заяви власника автомобіля Skoda Octavia, державний номер НОМЕР_2 , про страхове відшкодування складено Страховий акт № 00116/33/921 від 04.01.2021 року на суму 52944,38 грн., та здійснено виплату страхового відшкодування.

Ураховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на підставі абзацу "в" пп. 38.1.1. п. 38.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в порядку регресу сплачене позивачем страхове відшкодування в розмірі 52944,38 грн. та понесені судові витрати зі сплати судового збору.

В судове зсідання представник позивача ОСОБА_2 подала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у відсутності представника позивача.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Калабський С.В. щодо позову заперечили, вважають його необгрунтованим. Стверджують, що ОСОБА_1 не був безпосереднім учасником ДТП, його автомобіль не мав зіткнення із іншим транспортним засобом.

Заслухавши відповідача та його адвоката, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і відповідно таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, постановою Полтавського апеляційного суду у справі № 546/1007/20 від 15.07.2021 року встановлено, що ОСОБА_1 не було дотримано вимог ПДР, який 02 грудня 2020 року о 07:15 год. на 294 км.+300 м. автодороги Київ-Харків-Довжанський, М-03, керуючи автомобілем MAN TGA18/430 д.н.з. НОМЕР_1 із напівпричепом Vogelzang Vol1527МКВ НОМЕР_5 д.н.з. НОМЕР_3 , рухаючись зі сторони м. Полтави в бік м. Києва, в правій смузі для руху, під час перестроювання в ліву смугу для руху, не впевнився в безпеці даного маневру та здійснив зіткнення з автомобілем Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався в попутному напрямку в лівій смузі для руху, в наслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 10.1, 10.3. ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП. Крім того, будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 покинув місце ДТП, чим порушив вимоги п.2.10 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

Цією ж постановою суду, яка набрала законної сили 15.07.2021 року ОСОБА_1 визнано винним у в скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4,ст. 124 КУпАП, закривши провадження у справі у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, на підставі п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч. 6 ст. 82 ЦПК України).

На момент дорожньо-транспортної пригоди автомобіль МАN, державний номер НОМЕР_1 , яким керував відповідач був забезпеченим транспортним засобом за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР № 7266549, укладеним з АТ "СГ "ТАС" (позивач по справі).

Під час вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль Skoda Octavia, державний номер НОМЕР_2 , водій якого звенувся до позивача з повідомленням про ДТП.

З метою визначення вартості матеріального збитку завданого власникові майна Skoda Octavia, державний номер НОМЕР_2 , було проведено огляд за результатами якого було складено акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість) та ремонтну калькуляцію № 29528_33 від 22.12.2020 року відповідно до якої вартість ремонту складає 52 944,38 грн.

Позивачем на підставі зібраних документів та заяви власника автомобіля Skoda Octavia, державний номер НОМЕР_2 , про страхове відшкодування складено Страховий акт № 00116/33/921 від 04.01.2021 року на суму 52944,38 грн., та здійснено виплату страхового відшкодування, що підтверджується платіжною інструкцією № 150383 від 06.01.2021 року.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Разом із тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок.

Відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Статтею 979 ЦК України встановлено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон N 1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Згідно зі статтею 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Особами, відповідальність яких застрахована, відповідно до п.1.4 ч.1 України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

З огляду на зазначене, сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.

За змістом ст.ст. 9, 22 - 31, 35, 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Відповідно до ст. 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України "Про страхування" страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

За змістом ч. 2 ст.9 Закону України "Про страхування" страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

За правилами статті 36 Закону страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування або про відмову у здійсненні страхового відшкодування.

Відповідно до абзацу "в" пп. 38.1.1 п. 38.1. ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо - транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.

Як встановлено судом 02.12.2020 року ОСОБА_1 , будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди, покинув місце ДТП, його винуватість у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст.ст. 122-4 та 124 КУпАП встановлено постановою Полтавського апеляційного суду від 15.07.2021 року.

Таким чином, позивач, який виплатив страхове відшкодування, має право регресної вимоги до відповідача, а тому на користь позивача слід стягнути 52 944,38 грн., виплаченого страховиком потерпілому страхового відшкодування в межах страхової суми.

За змістом ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір.

На підставі вище викладеного та керуючись 2, 4, 12, 76-89, 258, 259, 263-268, 273, 280, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» () 52 944,38 грн. матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» () 3 028 грн. судового збору

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції.

Суддя Маршал І. М.