Унікальний номер справи 757/114/23-ц
Головуючий у суді першої інстанції Є. С. Хайнацький
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач
Постанова

Іменем України

09 жовтня 2024 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Поливач Л. Д. (суддя - доповідач),

суддів Стрижеуса А. М., Шкоріної О. І.

секретар судового засідання Комар Л. А.

сторони

позивач Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Старонаводницька 6-Б»

відповідач ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Старонаводницька 6-Б», подану представником Золотопупом Сергієм Васильовичем , на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 19 липня 2024 року, постановлену у складі судді Хайнацького Є. С., в примішенні Печерського районного суду м. Києва,

у с т а н о в и в :

У грудні 2022 року ОСББ «Старонаводницька 6-Б» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просило стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за період з 01.04.2018 по 31.10.2022 в розмірі 27 305,66 грн, у тому числі: 17 135,43 грн за внесками на утримання будинку та прибудинкової території; 3 564,70 грн за цільовим одноразовим внеском на організацію режиму контролю доступу на прибудинкову територію; 3 500,00 грн по цільовому одноразовому внеску на контрольно-пропускний режим; інфляційні втрати за період з 01.04.2018 року по 31.01.2022 року в розмірі 2 306,39 грн та 799,14 грн - три проценти річних. Також позивач просив суд вирішити питання щодо розподілу судових витрат, застосувавши до розміру судового збору з позовної заяви коефіцієнт 0,8; повернути позивачу з державного бюджету надмірно сплачений судовий збір у розмірі 496,20 грн, стягнути з відповідача на користь позивача 1 984,80 грн судового збору та 5 907,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 11 грудня 2023 року позов ОСББ «Старонаводницька 6-Б» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги по утриманню будинка та прибудинкової території задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСББ«Старонаводницька 6-Б» три проценти річних за прострочення виконання зобов`язанням щодо оплати вартості послуг зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території та інфляційних втрат у розмірі 3 105 грн 53 коп.Повернуто ОСББ «Старонаводницька 6-Б» з державного бюджету судовий збір в розмірі 496 грн 20 коп.Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСББ«Старонаводницька 6-Б» судовий збір у розмірі 282 грн 00 коп.

У березні 2024 року ОСББ«Старонаводницька 6-Б» подало до суду заяву про ухвалення додаткового рішення по справі про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 907,36 грн.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19 липня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви ОСББ «Старонаводницька 6-Б» про ухвалення додаткового рішення по справі.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСББ «Старонаводницька 6-Б» через свого представника Золотопупа С. В. подало апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить її скасувати та ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСББ «Старонаводницька 6-Б»зазначило, що суд безпідставно відмовив в ухваленні додаткового рішення, посилаючись на те, що на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача не надано детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

ОСББ «Старонаводницька 6-Б» вказало, що судом першої інстанції не було досліджено докази позивача, подані разом із заявою про відмову від частини позовних вимог, яка була подана 08.05.2024 через систему «Електронний суд» та додатком до якої було додано договір на правничу допомогу і акт виконаних робіт адвокатом, що було достатнім для вирішення питання про розподіл витрат позивача на правничу допомогу саме під час ухвалення судом першої інстанції рішення суду по суті спору. Але судом вказане питання при ухваленні рішення вирішено не було, що є підставою для ухвалення судом додаткового рішення. Апелянт зазначив, що безпідставним є посилання суду на пропуск позивачем п`ятиденного строку на подання заяви про ухвалення додаткового рішення, оскільки усі докази щодо витрат на правничу допомогу було надано суду до ухвалення рішення у справі і позивач не робив заяву про подачу ним заяви про розподіл витрат на правничу допомогу протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення. А тому заяву про ухвалення додаткового рішення він має право подати протягом усього строку виконання ухваленого судом рішення, а не протягом п`яти днів.

Представник ОСББ«Старонаводницька 6-Б» - Золотопуп С. В., який брав участь у судовому засіданні апеляційної інстанції у режимі відеоконференції, підтримав подану апеляційну скаргу з викладених підстав та просив її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомллялась належним чином, будь-яких заяв, клопотань від неї до суду не надходило.

Суд апеляційної інстанції вважав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача з урахуванням вимог ч.2 ст.372 ЦПК України, оскільки її неявка в судове засідання не унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення питання про ухвалення додаткового рішення у справі та не перешкоджає її розгляду.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представника позивача Золотопупа С. В. , перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

У відповідності до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Так, відмовляючи у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною не надано детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Частиною першою статті 270 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Статтею 246 ЦПК України визначено, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Відповідно до зазначених вимог процесуального закону для відшкодування судових витрат заявник має дотриматися такого алгоритму та вчинити наступні процесуальні дії: 1) з першою заявою по суті справи зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат; 2) подати докази про витрати до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду; 3) якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У своїх рішеннях у справах "Баришевський проти України" від 26.02.2015, "Гімадуліна та інші проти України" від 10.12.2009, "Двойних проти України" від 12.10.2006, "Меріт проти України" від 30.03.2004, "East/West Alliance Limited" проти України" від 23.01.2014, ЄСПЛ указував, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат за умови, що буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим.

При визначенні суми відшкодування слід виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Згідно частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні (пункт 53 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц).

Виходячи зі змісту частини восьмої статті 141 ЦПК України, сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Матеріали справи свідчать, що судове рішення по суті справи ухвалено судом першої інстанції 11.12.2023. Питання щодо розподілу судовит витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу у розмірі 5 907,00 грн позивачем порушено у прохальній частині позовної заяви. Крім того, із заявою про стягнення витрат на правничу допомогу та доказами понесення таких витрат позивач звернувся жо суду повторно 08.05.2024 (а.с.82).

Так, із матералів справи вбачається, що 08.05.2024 через систему «Електронний суд» позивачем було подано заяву про відмову від частини позовних вимог, у якій ОСББ «Старонаводницька 6-Б» просило суд прийняти відмову позивача від позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 17 135,43 грн за внесками на утримання будинку та прибудинкової території; 3 564,70 грн за цільовим одноразовим внеском на організацію режиму контролю доступу на прибудинкову територію та 3 500,00 грн. за цільовим одноразовим внеском на контрольно-пропускний режим.

У додатках до заяви містяться pdf файли, із змістом сканкопій свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Золотопуп С. В. , договору на правничу допомогу і акту, скан ( ОСОБА_2 ), опис Калиушко 2.

Проте вказане вкладення не було роздруковано судом із системи «Електроннний суд», воно не було вирішено судом під час ухвалення рішення по суті спору та не враховано під час розгляду заяви поивача про ухвалення додаткового рішення.

Разом з тим, із доданих до апеляційної скарги додатків вбачається, що надіслана ОСББ «Старонаводницька 6-Б» заява про відмову від частини позовних вимог містила вкладенні pdf файли - опис направлення ОСОБА_2 заяви з додатками, договір про надання правовї допомоги №12/12/2022-4 від 12.12.2022, укладений між ОСББ «Старонаводницька 6-Б» та Адвокатським бюро «ТАРАС КУЛАЧКО ТА ПАРТНЕРИ», акт приймання - передачі наданих послуг від 14.12.2022, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Золотопупа С.В .

Таким чином, порушивши у прохальній частині позовної заяви питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, позивачем в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України, було надано суду докази на підтвердження понесених судових витрат, серед яких є договір про надання правовї допомоги №12/12/2022-4 від 12.12.2022, укладений між ОСББ «Старонаводницька 6-Б» та Адвокатським бюро «ТАРАС КУЛАЧКО ТА ПАРТНЕРИ», акт приймання - передачі наданих послуг від 14.12.2022, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Золотопупа С. В.

Із викладеного вбачається, що заявник дотримався порядку подання доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу та здійснив це у визначені законом строки. Проте такі докази не були роздруковані та досліджені судом.

З огляду на викладене відповідні доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час перегляду справи апеляційним судом.

Колегія суддів зауважує, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення з підстав неподання позивачем доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу, а саме детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, порушив права позивача на відшкодування судових витрат, зважаючи, що останній із відповідною заявою звернувся у межах встановленого законом строку, до якої додав відповідні докази. Всупереч вимогам закону суд першої інстанції не застовував до даних правовідносин висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, суд апеляційної інстанції критично ставиться до посилань суду першої інстанції на пропуск позивачем п`ятиденного строку на подачу заяви про ухвалення додаткового рішення, оскільки зазначена норма процесуального права не регулює правовідносини, що виникли між сторонами з питання розподілу судових витрат на правничу допомогу. Оскільки позивач подав усі докази суду, щодо його витрат на правничу допомогу, до ухвалення судом рішення у справі по суті спору і просив про розподіл таких витрат до ухвалення рішення, а суд таке питання у рішенні не вирішив, то заяву про ухвалення додаткового рішення позивач мав право подати протягом усього строку на виконання рішення суду у цій справі, у відповідності до вимог ст.270 ЦПК України (а не протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення по суті спору).

При наявних порушеннях законодавства, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви ОСББ «Старонаводницька 6-Б» про ухвалення додаткового рішення.

При цьому, беручи до уваги вимоги ст.270 ЦПК України, зі змісту якої вбачається, що додаткове судове рішення ухвалює той суд, що ухвалив рішення (а суд першої інстанції постановив ухвалу про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення), апеляційний суд, вважає необґрунтованими вимоги ОСББ «Старонаводницька 6-Б» щодо ухвалення апеляційним судом у даній справі нового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, а тому апеляційна скарга ОСББ «Старонаводницька 6-Б» підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За вимогами п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За вищезазначених обставин, оскаржувана ухвала постановлена без додержання норм процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Позивачем не сплачувався судовий збір за подачу апеляційної скарги, тому його вимога про стягнення судового збору з відповідача не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381-384, 386 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Старонаводницька 6-Б», подану представником Золотопупом Сергієм Васильовичем , задовольнити частково.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 19 липня 2024 року скасувати, справу для продовження розгляду направити до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повна постанова складена 16 жовтня 2024 року.

Судді

Л. Д. Поливач

А. М. Стрижеус

О. І. Шкоріна