Справа № 211/1372/24
Провадження № 2/211/1360/24
РІШЕННЯ

іменем України

08 жовтня 2024 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Юзефовича І.О.,

при секретарі Строгановій Е.О.,

за участю: представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (далі по тексту ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 05.02.2022 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_2 було укладено Договір №437310-КС-003 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма). У наслідок не належного виконання зобов`язань за кредитним договором у відповідача станом на 12.02.2024 виникла заборгованість у сумі 95 239,38 грн., яка складається з: 32 876,55 грн. прострочених платежів по тілу кредиту; 58 982,58 грн. прострочених платежів по процентах; 3 380,25 грн. прострочених платежів за комісією. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь вказану загальну суму заборгованості, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422,40 грн.

Ухвалою суду від 15.04.2024 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін тавитребувано докази у справі.

27.05.2024 представником відповідача адвокатом Морозовим В.Ю. до суду подано відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого відповідач не погоджується з позовними вимогами позивача та просить суд відмовити у задоволенні позову.

30.05.2024 представником позивача ОСОБА_3 до суду подано відповідь на відзив.

У судовому засіданні 27.08.2024 представник відповідача адвокат Рясний В.Д. заперечував проти позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позов.

У судове засідання 08.10.2024 сторони у справі не з`явились.

Відповідно до відповіді на відзив від 30.05.2024 представник позивачаОСОБА_3 просив розглянути справу за його відсутності, на вимогах наполягав.

Відповідач ОСОБА_2 07.10.2024 скерувала до суду електронною поштою заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності її представника, просила закрити провадження у справі та ухвалити рішення, яким відмовити у позові про стягнення заборгованості у повному обсязі.

Суд, вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

За правилами статей 2, 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Із матеріалів справи вбачається, що 05.02.2022 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_2 було укладено Договір №437310-КС-003 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 35 000,00 грн. строком на 24 тижні; процентна ставка: в день 0,86670555, фіксована; комісія за надання кредиту 5 250,00 грн.; термін дії договору: до 23.07.2022; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 77 050,00 грн.; орієнтовна реальна річна процента ставка: 3609,37%. Договір був підписаний відповідачем 05.02.2022 о 23:12:39 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором G-5755.

Крім того, 05.03.2022 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_2 було укладено Додаткову угоду №1 до Договору №437310-КС-003 про надання кредиту від 05.02.2022 (Споживчий кредит. Електронна форма), якою відповідач підтвердила наявність у неї заборгованості перед Кредитором за Договором, станом на 05.03.2022, у розмірі 39 391,14 грн., що включає: суму 32 876,55 грн.; проценти за користування Кредитом 3 134,34 грн.; комісію за надання Кредиту 3 380,25 грн.. Відповідно до умов Додаткової угоди орієнтовна загальна вартість наданого кредиту становить 79 508,98 грн.; орієнтовна реальна річна процента ставка: 3178,66%; строк, на який надається Кредит: 33 тижнів; процентна ставка з 05.03.2022 до 19.03.2022 (включно) 0,86670555% в день, з 20.03.2022 0,86670555% в день, фіксована; термін дії договору: до 17.09.2022.Додаткова угода була підписана відповідачем 05.03.2022 о 14:51:29 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором G-3339.

Підписавши Договір №437310-КС-003 про надання кредиту та Додаткову угоду №1 відповідач ОСОБА_2 погодилася з умовами кредитного договору, додаткової угоди та правилами надання споживчих кредитів від ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА».

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 09.09.2020 у справі №732/670/19 (провадження №61-7203св20).

Зазначені кредитний договір та додаткова угода є чинним та підлягають виконанню сторонами.

Відповідно до довідок, які містяться у матеріалах справи, відповідач отримала на свою платіжну картку НОМЕР_1 у АТ КБ «ПриватБанк» 15.02.202 кредитні кошти в сумі 20 000,00 грн. та 15 000,00 грн.

Положеннями частини 1 статті 6 ЦК України визначено, що сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом ст. 634 ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Згідно частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Частиною другою статті 1056-1 ЦК України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03.09.2015, який набрав чинності 30.09.2015, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону №675-VIII.

Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Положення статті 12 Закону передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Отже, суд вважає встановленим, факт укладання кредитного договору, додаткової угоди між сторонами у справі та факт отримання грошових коштів на умовах, узгоджених сторонами договору. Суд повністю відхиляє заперечення відповідача, викладене у відзиві на позов, вважаючи, що матеріали справи містять докази підписання відповідачем кредитного договору та додаткової угоди електронним підписом одноразовим ідентифікатором, та отримання кредитних коштів відповідачем, та не доведено стороною відповідача зворотного.

У свою чергу, відповідач не виконала свої зобов`язання у повному обсязі, у наслідок чого у неї виникла заборгованість, яка станом на 14.02.2024 становить 95 239,38 грн., з яких: 32 876,55 грн. прострочених платежів по тілу кредиту; 58 982,58 грн. прострочених платежів по процентах; 3 380,25 грн. прострочених платежів за комісією.

При цьому суд не погоджується з розміром нарахованих позивачем відсотків, оскільки відповідно до п. 3.2. Додаткової угоди сторонами узгоджено розмір відсотків на дату закінчення дії договору, а саме 43 252,18 грн. Натомість позивачем нараховано 58 982,58 грн. відсотків. З огляду на викладене вище, суд вважає за необхідне зменшити розмір нарахованих позивачем відсотків з 58 982,58 грн. до 43 252,18 грн.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Положеннями частини першої статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене вище, беручи до уваги, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли частково своє підтвердження у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за Договором №437310-КС-003 про надання кредиту від 05.02.2022 та Додатковою угодою №1 до Договору №437310-КС-003 про надання кредиту від 05.02.2022 слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача загальну суму заборгованості в сумі 79 508,98 грн.

Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 2 422,40 грн. Оскільки позов підлягає частковому задоволенню, суд з врахуванням положень статті 141 ЦПК України вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог у сумі 2 022,30 грн. (79 508,98 грн. * 2 422,40 грн. / 95 239,38 грн.).

Керуючись ст. ст. 10, 12, 76-81, 89, 141, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд

ухвалив:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (код , м. Київ, бул. Лесі Українки, буд. 26, офіс 411) загальну суму заборгованості за Договором №437310-КС-003 про надання кредиту від 05.02.2022 та Додатковою угодою №1 від 05.03.2022 до Договору №437310-КС-003 про надання кредиту від 05.02.2022 у розмірі 79 508 (сімдесят дев`ять тисяч п`ятсот вісім) гривень 98 копійок, яка складається з: прострочених платежів по тілу кредиту в розмірі 32 876 (тридцять дві тисячі вісімсот сімдесят шість) гривень 55 копійок; прострочених платежів за процентами в розмірі 43 252 (сорок три тисячі двісті п`ятдесят дві) гривні 18 копійок; прострочених платежів за комісією у розмірі 3 380 (три тисячі триста вісімдесят) гривень 25 копійок; та судовий збір у сумі 2 022 (дві тисячі двадцять дві) гривні 30 копійок.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя І.О. Юзефович