Провадження № 2/761/9776/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2024 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Волошин В.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ляшук Олена Вікторівна, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу не менш ніж як п`ять років до часу відкриття спадщини, -

встановив:

У жовтні 2024р. позивачка звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до зазначеного відповідача якому просить суд: встановити факт проживання позивачки однією сім`єю з ОСОБА_3 без шлюбу з 2012р. по 26 травня 2018р.

Під час вивчення матеріалів позовної заяви було встановлено, що остання подана з порушенням вимог ст. 175 ЦПК України та ст.16 ЦК України.

Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як вбачається із змісту заявлених вимог, позивачка просить суд встановити факт її проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 без шлюбу з 2012р. по 26 травня 2018р. Встановлення зазначеного факту необхідно позивачці для реалізації права, передбаченого статтею 1264 ЦК України (У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини).

Як вбачається з матеріалів позову, відповідачем вказано особу, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 як спадкоємець другої черги за законом (рідна сестра спадкодавця).

Суд звертає увагу, що застосування будь-яких засобів правового захисту матиме сенс лише за умови, що обрані суб`єктом порушеного права способи захисту є як ефективними, так і такими, що відповідатимуть його змісту та системі права.

Разом з тим, встановлення факту проживання позивачки однією сім`єю зі спадкодавцем не пов`язуватиметься із наданням позивачу права на спадкування за наявності спадкоємця першої черги, який прийняв спадщину, у зв`язку з чим особа, з якою спадкодавець перебував у фактичних шлюбних відносинах, до спадкування не закликається.

Аналогічний правовий висновок викладено у Постанові КЦС ВС від 24 липня 2019р., справа № 621/834/16-ц, провадження № 61-31579св18.

У зв`язку із викладеним, позивачці необхідно належним чином обґрунтувати, яким чином встановлення зазначеного факту проживання однією сім`єю поновить будь-які її порушені права, враховуючи, що спадкоємець другої черги за законом прийняла спадщину після смерті спадкодавця.

Крім того, відповідно до змісту позовної заяви вбачається, що відповідачка - ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

У відповідності до вищенаведеного, суд під час вирішення вищевказаної справи повинен керуватися положеннями Закону України «Про міжнародне приватне право».

Пунктом 2 ч. 1 ст. 1 Закону встановлено, що іноземний елемент - ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм: хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою; об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави;

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону вибір права - право учасників правовідносин визначити право якої держави підлягає застосуванню до правовідносин з іноземним елементом.

Зі статті 7 Закону вбачається, що при визначенні права, що підлягає застосуванню, суд чи інший орган керується тлумаченням норм і понять відповідно до права України,

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Суд зазначає, що ч. 9 ст. 28 ЦПК України передбачено, що позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Одночасно з цим матеріали позову не містять відомостей щодо наявності майна відповідачки на території України.

Відтак, позивачці необхідно надати відомості щодо обгрунтування звернення із вказаною позовною заявою саме до Шевченківського районного суду м. Києва.

Згідно ст. 185 ЦПК України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, позивачці необхідно подати до суду нову редакцію позовної заяви для суду з урахуванням вищевикладених недоліків, у кількості для суду та учасників процесу.

Керуючись ст. ст. 175, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ляшук Олена Вікторівна, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу не менш ніж як п`ять років до часу відкриття спадщини - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

У випадку невиконання цієї ухвали у встановлений судом строк, позовна заява вважається неподаною і підлягає поверненню позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: