Сарненський районний суд
________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 572/336/24
Провадження № 2/572/483/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2024 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі : головуючого судді ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

при секретарі - ТАРАСЮК О.М.

за участю :

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сарни цивільну справу №572/336/24 позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визначення місця проживання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить визначити місце проживання неповнолітніх дітей : ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 із позивачем.

В обґрунтування заявлених вимог позивачем в позовній заяві вказано, що сторони по справі перебували між собою у шлюбі, зареєстрованому 15 вересня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Сарненського районного управління юстиції Рівненської області, про що зроблено актовий запис №212.

Від шлюбу сторони мають двох дітей : ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до змісту позовної заяви подружні стосунки не склались в силу різних поглядів на сімейне життя, права та обов`язки чоловіка та дружини, а також несумісності характерів, внаслідок чого рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 20 червня 2023 року шлюб між сторонами по справі був розірваний.

Позивач вважає, що причиною розриву стосунків стала поведінка дружини, яка веде вільний спосіб життя.

Отже, ОСОБА_1 вказує, що подружжя не дійшло згоди щодо визначення місця проживання дітей, що і стало підставою для звернення із цим позовом до суду.

Позивач просить залишити дітей проживати із ним з урахуванням того, що відповідачка залишила місце їх спільного проживання, місце її перебування на даний час йому невідомо. Крім цього, позивач просить врахувати, що діти висловили бажання залишитись проживати із ним. Позивач також просить врахувати, що він має стабільну роботу, забезпечує дітей матеріально, цікавиться їх навчанням, розвитком, між ним та дітьми встановлено довірчі відносини, а тому доцільним є визначення місця проживання сторін по справі саме з ним.

Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, дав пояснення відповідно до змісту поданої позовної заяви.

Відповідач у судовому засіданні заявлені до неї позовні вимоги не визнала повністю, пояснила, що постійним її місцем проживання є спільне місце проживання із дітьми та позивачем. Однак, вона намагається уникати спілкування із колишнім чоловіком через його неналежну поведінку, а тому змушена переїжджати до своїх батьків у той час, коли він поветається з роботи.

Відповідач просить врахувати, що діти проживають із обома батьками, через що позов є безпідставним.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування Сарненської міської ради, у судове засідання не з`явилась, подала письмову заяву, відповідно до якої просила здійснювати розгляд справи у відсутності представника, з урахуванням повідомлення, наданого за результатами звернення позивача до органу опіки та піклування з цього ж питання.

Сторонами під час судового провадження було заявлено клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових письмових доказів, яке судом задоволено.

Крім цього, позивачем було заявлено клопотання про опитування у судовому засіданні дітей сторін по справі з метою з`ясування їх думки щодо спірних правовідносин та встановлення прихильності дітей до одного з батьків.

Вказане клопотання судом також задоволено.

Інших клопотань сторонами заявлено не було.

Правовідносини між сторонами виникли із сімейних відносин, пов`язаних із визначенням місця проживання неповнолітньої дитини.

Вказані правовідносини регулюються нормами СК України.

Позивач вказував, що сторони по справі перебували між собою у шлюбі, які на даний час розірваний рішенням суду.

Вказані обставини доводяться дослідженою судом копією рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 20 червня 2023 року у цивільній справі №572/2057/23.

Подружжя має двох дітей : ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які є неповнолітніми, що встановлено судом із змісту позовної заяви та підтверджується наданими суду копіями свідоцтв про народження цих дітей (відповідно, серії НОМЕР_1 від 06 серпня 2009 року та серії НОМЕР_2 від 26 серпня 2011 року).

Батьками дітей у вказаних документах зазначені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Позивачем заявлено вимогу щодо залишення цих дітей для проживання із батьком.

Відповідно до ч.1 ст.161 СК України - якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Позивач зазначав, що діти сторін по справі на даний час є неповнолітніми, проживають із ним та перебувають на його утриманні.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Надані суду копії Витягів з реєстру Сарненської територіальної громади від 23 жовтня 2023 року, доводять, що зареєстрованим місцем проживання дітей сторін по справі є АДРЕСА_1 .

Аналогічний витяг наданий суду позивачем, доводить, що він також є зареєстрованим та проживає за цією ж адресою.

На підтвердження вказаних обставин позивачем надано копію витягу №2014 про зареєстрованих по АДРЕСА_1 осіб.

В свою чергу відповідач вказує, що будинок, розташований по АДРЕСА_1 , також є її постійним місцем проживання, що підтверджено наданими суду відповідачем квитанціями про здійснення нею оплати за комунальні послуги, копією договору про надання послуг за цією ж адресою, укладеного із ОСОБА_2 .

Крім цього, на даний час відповідачем порушено питання щодо розподілу вказаного вище будинковолодіння між сторонами по справі, як спільно набутого майна, на підтвердження чого відповідачкою надано до матеріалів справи ухвалу про відкриття Сарненським районним судом провадження у справі №572/2151/24 від 17 травня 2024 року.

Доказів на спростування цих обставин позивачем суду не надано.

Отже, суд вважає встановленим, що сторони по справі та їх неповнолітні діти проживають разом.

Із наданих суду сторонами доказів встановлено, що як позивач, так і відповідач є працевлаштованими, по місцю роботи характеризуються позитивно, позивач на обліках Сарненської ЦРЛ не перебуває.

З огляду на наведене, жодна із сторін не має будь-якої переваги у вирішенні питання проживання дитини з одним із батьків.

В усіх спорах, які стосуються захисту прав та інтересів дітей суд та усі залучені державні органи, а також приватні особи мають керуватися якнайкращими інтересами дитини.

При цьому Конвенцією про права дитини, прийнятою 44-ю сесією Генеральної асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, проголошено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Національне законодавство також відображає принцип пріоритетності прав та інтересів дитини, зокрема, статтею 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) закріплено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Впродовж останніх років Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що дитина має бути заслухана, а її думка врахована судом.

У розрізі зазначеного суди першої та апеляційної інстанцій наразі у більшості справ ставлять на обговорення питання заслуховування думки дитини, ініціюючи його самостійно або задовольняючи клопотання батьків з цього приводу. При цьому, у кожній конкретній ситуації опитування дитини здійснюється із врахуванням її віку та можливості висловити її думку. На практиці, не обов`язково дитині має виповнитися десять років, щоб вона могла бути заслуханою у суді, думка дітей молодших за віком також всебічно з`ясовується та встановлюється судами за допомогою різних механізмів, про які мова йтиме нижче.

У контексті віку дитини при її опитуванні ВС у постанові від 25 березня 2019 року у справі № 165/2240/16-ц (провадження № 61-29942св18) зауважив, що при вирішенні питань, які стосуються її життя, дитині, здатній сформулювати власні погляди, має бути забезпечено право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що її стосуються, при чому поглядам дитини надається належна увага згідно з її віком і зрілістю.

Також у постанові ВС від 28 жовтня 2020 року у справі № 241/47/19 (провадження № 61-5726св20) зауважено, що з досягненням віку десяти років у дитини з`являється право не лише бути вислуханою і почутою, а й брати активну участь у вирішенні своєї долі, зокрема у визначенні місця проживання.

З урахуванням наведених вище норм Закону та правових позицій Верховного Суду з цього питання, судом було заслухано думку дітей сторін по справі з приводу їх ставлення до можливого визначення місця проживання з одним із батьків.

Так, в ході судового провадження дочка сторін по справі ОСОБА_7 висловила бажання проживати із обома батьками, оскільки тато в силу свого працевлаштування змушений бути відсутнім дома протягом певного періоду часу, під час чого дитина хоче проживати із мамою.

Дочка ОСОБА_8 висловила бажання визначити місце проживання із батьком.

Із повідомлення, яке надійшло до суду від третьої особи Органу опіки та піклування Сарненської міської ради, вбачається, що ОСОБА_1 звертався до вказаного органу з приводу визначення місця проживання дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке розглядалось протягом травня-липня 2024 року.

Органом опіки та піклування в ході розгляду звернення позивача не було встановлено виняткових обставин, за яких дітей можна було б розлучати із матір`ю, а тому, з урахуванням прихильності малолітньої дитини ОСОБА_9 до матері, було вирішено відхилити клопотання ОСОБА_1 .

Статтею 160 СК України визначено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час звернення позивача із даним позовом до суду досягла 14-річного віку, через що визначає самостійно місце свого проживання з одним із батьків, а тому це питання не може бути вирішено судом.

Крім цього, судом встановлено, що сторони на даний час проживають спільно (позивач в суді зазначав, що звернення до суду із цим позовом обумовлено ймовірним майбутнім проживанням сторін окремо), отже, відсутні підстави для визначення місця проживання дочки ОСОБА_9 з одним із батьків.

Таким чином, з урахуванням наведених обставин, думки дочки ОСОБА_9 , опитаної судом в ході судового провадження та з огляду на позицію третьої особи з цього питання суд вважає, що позов є необґрунтованим, через що не підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, ст.ст. 105, 110-112, 161 СК України, керуючись ст.ст. 81, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (жителя АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (жительки АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 , РНОКПП НОМЕР_6 ), третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОРГАН ОПІК ТА ПІКЛУВАННЯ САРНЕНСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ Рівненської області (м.Сарни вул.Широка,31 РІвннської області, ) про визначення місця проживання неповнолітніх дітей : ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 із позивачем, ОСОБА_1 відмовити повністю, за безпідставністю заявлених вимог.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення. У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 10 грудня 2024 року.

Суддя: