Провадження № 2/522/6892/24
УХВАЛА

09 жовтня 2024 року Приморського районного суду міста Одеси у складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі судового засідання Сировій В.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Одесі клопотання представника ОСОБА_1 відщ 04 жовтня 2024 року щодо прийняття у провадження зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору позики за розпискою недійсним з первісною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_2 з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики (розпискою) від 05.07.2024 в сумі 27 000 000,00 грн.

Провадження у справі відкрито ухвалою від 06 вересня 2024 року, якою визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Підготовче судове засідання було призначено на 19 вересня 2024 року, та у подальшому було відкладено на 09 жовтня 2024 року на 13 годину 30 хвилин.

03 жовтня 2024 року представником ОСОБА_1 адвокатом Гросул В.С. через особистий електронний кабінет в системі «Електронний суд» подано відзив на позовну заяву та зустрічну позовну заяву до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору позики, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , оформленого розпискою від 05.07.2024 року.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши у відкритому підготовчому судовому засіданні представників сторін, дійшов до наступних висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Згідно із ст. 193 ЦПК України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Оскільки зустрічний та первісний позов взаємопов`язані між собою, виникають з одних правовідносин, суд вважає спільний їх розгляд є доцільним для остаточного та одночасного вирішення спору між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку для подання зустрічного позову представник ОСОБА_1 зазначив, що копія ухвали про відкриття провадження разом з копією позовної заяви не була надіслана ОСОБА_1 в установленому законом порядку, а представник відповідача за первісним позовом адвокат Вуж Д.В. ознайомився з матеріалами справи тільки 19.09.2024 року та доданий до Електронного кабінету як учасник справи 19.09.2024 року.

Державна судова адміністрація України у листі від 05.01.2022 роуку надала офіційні роз`яснення щодо початку перебігу процесуальних строків при отриманні процесуальних документів через Електронний суд.

Із змісту листа вбачається, що перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документу учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ "Мої справи". Час та дату доставки документів до Електронного кабінету можна переглянути в "картці руху документу", при відкритті цього документа в Електронному суді в розділі "Мої справи.

Інформація про надходження до Електронного кабінету відомостей та документів про результати розгляду справ додатково може надсилатися користувачу у вигляді повідомлення на електронну пошту. Дані про електронну пошту зазначаються користувачем у профілі його Електронного кабінету. Проте, ДСА наголошує на тому, що норми Положення передбачають обов`язковість надсилання документів саме до Електронного кабінету, тоді як адреса електронної пошти розглядається лише як додаткова функція повідомлення про їх надходження до Електронного кабінету. Таке повідомлення, залежно від налаштування, може здійснюватися як з надсиланням самих документів, так і без нього.

30 серпня 2022 року у постанові по справі № 459/3660/21 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду сформулював правовий висновок, згідно до якого наявна в матеріалах справи довідка про доставку документа в електронному вигляді до «Електронного кабінету» є достовірним доказом отримання учасником судового рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази надсилання копії ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви відповідачу за первісним позовом ОСОБА_1 , яким можуть бути поштове повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення, особиста розписка або розписка представника про отримання копії ухвали нарочним в приміщенні суду або ж довідка про доставку документа в електронному вигляді до «Електронного кабінету»

В той же час на а.с. 27 тому 1 матеріалів справи міститься супровідний лист про направлення сторонам копії ухвали про відкриття провадження у справі, позовних матеріалів та повістки про виклик до суду, на якому міститься відмітка представника відповідача ОСОБА_1 про отримання копії вказаних матеріалів, повістки та ухвали 19.09.2024 року.

Відповідно до частин першої та п`ятої статті 14 ЦПК України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-комунікаційна система. Суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки-повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Частинами п`ятою, шостою статті 272 ЦПК України визначено, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі

- в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси,

- або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до пункту 17 розділу ІІІ глави 1 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя 17.08.2021 року № 1845/0/15-21, особам, які зареєстрували «Електронний кабінет», суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до «Електронного кабінету» таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Вимога про надіслання судового рішення через підсистеми ЄСІТС є обов`язковою для осіб, визначених пунктом 10 Положення про ЄСІТС, та тих осіб, які добровільно зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі.

Ураховуючи зазначене, можна зробити висновок, що надсилання судового рішення в той чи інший спосіб учаснику справи є процесуальним обов`язком суду. Відомості про вручення (доставлення) рішення суду учаснику справи містяться у розписці про вручення, у повідомленні про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи, у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення, а також у документах, визначених пунктами 4, 5 частини шостої статті 272 ЦПК України (в редакції, чинній на час ухвалення судом першої інстанції рішення). У разі відсутності таких відомостей судове рішення вважається не врученим.

З огляду на те, що до електронного кабінету відповідача за первісним позовом ОСОБА_1 в підсистемі ЄСІТС не було направлено копію ухвали від 06.09.2024 року про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , а представник ОСОБА_1 адвокат Вуж Д.В. отримав копію ухвали від 06.09.2024 року про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та додатками 19.09.2024 року, саме з цієї дати слід обраховувати п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву на позовну заяву, а відтак і зустрічного позову.

З огляду на викладене, беручи до уваги, що зустрічний позов подано представником ОСОБА_1 через електронний кабінет підсистеми «Електронний суд» 03 жовтня 2024 року на чотирнадцятий день з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, суд вважає, що строк для подання такого зустрічного позову не є пропущеним.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод конституційне право особи на звернення до суду повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Виходячи із справедливості судових процедур, особа безпідставно не може бути позбавлена права на доступ до суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

Так, у справі Bellet v. France, Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Право на справедливий судовий розгляд також закріплено «Міжнародним пактом про громадянські і політичні права» та «Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод» (частина 1 статті 6). Право на справедливий судовий розгляд охоплює і право кожного на доступ до правосуддя.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Будвест, ТОВ проти України» повторює, що загальна концепція справедливого судового розгляду, яка охоплює фундаментальний принцип змагальності провадження (рішення у справі «Руїс-Матеос проти Іспанії» (Ruiz-Mateos v. Spain), 23 червня 1993 року, § 63, серія A, № 262), вимагає, щоб особа, проти якої було розпочато провадження, повинна бути проінформована про цей факт (Діліпак і Каракая проти Туреччини, № 7942/05 і 24838/05, § 77, 4 березня 2014 р.). Принцип рівності сторін вимагає, щоб кожній стороні була надана розумна можливість представити свою справу за умов, які не ставлять її в суттєво невигідне становище порівняно з опонентом (див. Avotiтр проти Латвії) [GC], №17502/07, § 119, ЄСПЛ 2016, і Dombo Beheer B.V. проти Нідерландів, 27 жовтня 1993 р., § 33, серія A, № 274). Кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитись із зауваженнями або доказами, наданими іншою стороною, включаючи апеляцію іншої сторони, і прокоментувати їх. На карту поставлено впевненість сторін у справі, яка ґрунтується, серед іншого, на усвідомленні того, що вони мали можливість висловити свою точку зору щодо кожного документа у справі (див. Beer проти Австрії, № 30428/96, §§ 1718, 6 лютого 2001 р.). 7. Таким чином, національні суди можуть пересвідчитися, що їхні повістки чи інші документи надійшли сторонам достатньо завчасно, і, у відповідних випадках, зафіксувати свої висновки в тексті рішення (див. Ганкін та інші проти Росії). , № 2430/06 та інші, § 36, 31 травня 2016 р.). Якщо судові документи не будуть належним чином вручені учаснику судового процесу, він чи вона можуть бути позбавлені можливості захищати себе під час провадження (див. Заводнік проти Словенії, № 53723/13, § 70, 21 травня 2015 р.).

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 43, 260-261 ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Прийняти у провадження зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору позики за розпискою недійсним.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору позики за розпискою недійсним об`єднати в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Роз`яснити, що відповідач за зустрічним позовом має право протягом 15-ти днів з дня отримання копії ухвали про прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом та об`єднання вимог за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом надіслати: суду відзив на зустрічний позов і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), що підтверджують заперечення проти зустрічного позову; позивачу за зустрічним позовом копію відзиву на зустрічний позов та доданих до нього документів.

Позивач за зустрічним позовом має право подати відповідь на відзив на зустрічний позов протягом 5-ти днів з дня отримання відзиву на зустрічний позов, відповідач за зустрічним позовом має право подати заперечення на відповідь на відзив на зустрічний позов протягом 5-ти днів з дня отримання відповіді на відзив на зустрічний позов.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. Б. Свячена