УХВАЛА

10 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 445/1827/22

провадження № 61-13469ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу Золочівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 2 імені Маркіяна Шашкевича Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області на постанову Львівського апеляційного суду від 23 жовтня

2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Золочівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступеня № 2 імені Маркіяна Шашкевича Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області про визнання протиправною бездіяльності щодо нерозгляду заяви про продовження строку дії контракту, скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом до Золочівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступеня № 2 імені Маркіяна Шашкевича Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області (далі - Золочівський ЗЗСО I-III ступенів № 2 ім. М. Шашкевича), в якому просила суд:

- визнати протиправною бездіяльність Золочівського ЗЗСО I-III ступенів № 2

ім. М. Шашкевича щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 , про продовження строку дії контракту та встановлення факту порушення права на працю;

- скасувати наказ № 89к від 31 серпня 2021 року «Про перевід ОСОБА_1 »;

- скасувати наказу № 98к від 31 серпня 2022 року «Про звільнення ОСОБА_1 »; - зобов`язати Золочівського ЗЗСО I-III ступенів № 2 ім. М. Шашкевича укласти

з ОСОБА_1 строковий трудовий договір з 01 вересня 2021 року на посаді заступника директора по навчально-виховній роботі, строком на 3 роки до

01 вересня 2024 року;

- поновити ОСОБА_1 на посаді заступника директора по навчально-виховній роботі Золочівського ЗЗСО I-III ступенів № 2 ім. М. Шашкевича;

- стягнути із Золочівського ЗЗСО I-III ступенів № 2 ім. М. Шашкевича на користь ОСОБА_1 , різницю в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи,

у сумі 74 180,41 грн;

- стягнути із Золочівського ЗЗСО I-III ступенів № 2 ім. М. Шашкевича на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 01 вересня 2022 року по день прийняття рішення;

- стягнути із Золочівського ЗЗСО I-III ступенів № 2 ім. М. Шашкевича на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 20 000,00 грн.

Рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 15 травня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Золочівського ЗЗСО I-III ступенів № 2

ім. М. Шашкевича про визнання протиправною бездіяльності щодо не розгляду заяви про продовження строку дії контракту, скасування наказу про переведення

№ 89к від 31 серпня 2021 року, наказу про звільнення № 98к від 31 серпня

2022 року, поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 23 жовтня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Золочівського районного суду Львівської області від 15 травня 2023 року скасовано та постановлено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Золочівського ЗЗСО I-III ступенів №2 ім. М. Шашкевича про визнання протиправною бездіяльності щодо нерозгляду заяви про продовження строку дії контракту, скасування наказу про переведення № 89к від 31 серпня 2021 року, наказу про звільнення № 98к від 31 серпня 2022 року, поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Золочівського ЗЗСО I-III ступенів № 2

ім. М. Шашкевича щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 про продовження строку дії контракту.

Скасовано наказ № 89к від 31 серпня 2021 року «Про перевід ОСОБА_1 ».

Скасовано наказ № 98к від 31 серпня 2022 року «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника директора по навчально-виховній роботі Золочівського ЗЗСО I-III ступенів № 2 ім. М. Шашкевича.

Стягнуто із Золочівського ЗЗСО I-III ступенів № 2 ім. М. Шашкевича на користь ОСОБА_1 різницю в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи,

в сумі 74 180,41 грн.

Стягнуто із Золочівського ЗЗСО I-III ступенів № 2 ім. М. Шашкевича на користь ОСОБА_1 середній заробіток у розмірі 196 316,44 грн за час вимушеного прогулу.

Стягнуто з Золочівського ЗЗСО I-III ступенів № 2 ім. М. Шашкевича на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5 000,00 грн.

У задоволенні інших вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Стягнуто з Золочівського ЗЗСО I-III ступенів № 2 ім. М. Шашкевича на користь держави 6 088,28 грн судового збору.

Стягнуто з Золочівського ЗЗСО I-III ступенів № 2 ім. М. Шашкевича на користь ОСОБА_1 10 000,00 грн витрат на правову допомогу.

07 жовтня 2024 року Золочівський ЗЗСО I-III ступенів № 2 ім. М. Шашкевича через підсистему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного суду від 23 жовтня 2023 року (надійшла до суду 08 жовтня 2024 року), у якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просив суд скасувати оскаржуване судове рішення, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

У постанові Львівського апеляційного суду від 23 жовтня 2023 року вказано, що повний текст постанови виготовлено 02 листопада 2023 року, отже останній тридцятий день на касаційне оскарження припадає на 04 грудня 2023 року (понеділок).

Заявник звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою 07 жовтня 2024 року, тобто з пропуском строку касаційного оскарження на 307 днів.

До касаційної скарги не додано клопотання про поновлення строку подачі касаційної скарги та не надано доказів, які б підтверджувати поважність пропуску строку подачі касаційної скарги на 307 днів.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 272 ЦПК України за заявою учасника справи копія повного судового рішення вручається йому під розписку безпосередньо в суді. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі

у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

У тексті постанови Львівського апеляційного суду вказано, що представник Золочівської ЗЗСО I-III ступенів № 2 ім. М. Шашкевича Смолінська О. Ф. була присутня у судовому засіданні 23 жовтня 2023 року, тобто їй було достеменно відомо про наявність та суть оскаржуваного рішення.

Враховуючи вищевикладене, заявнику необхідно надати належні докази поважності пропуску строку подачі касаційної скарги та надати обґрунтоване клопотання про поновлення строку подачі касаційної скарги.

Верховний Суд дійшов висновку, що касаційну скаргу залишити без руху з огляду на те, що заявником не надано доказу на підтвердження обставин, які завадили вчасно звернутися до суду для отримання копії постанови та не надано доказів того, що судом апеляційної інстанції порушено порядок вручення сторонам копії постанови.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

У рішенні від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сторони в розумні інтервали мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

При цьому, заявник повинен був цікавитися рухом справи, при тому що представник була присутня у судовому засіданні 23 жовтня 2023 року та знала про прийняте судове рішення, а згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Учасник судового процесу зобов`язаний з розумним інтервалом часу сам цікавитися провадженням у його справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сторони в розумні інтервали мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Також, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті,

є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного

у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції

в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Касаційна скарга Золочівської ЗЗСО I-III ступенів № 2 ім. М. Шашкевича не відповідає зазначеним вище вимогам закону.

Так, у касаційній скарзі представник заявника узагальнено посилається на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права та цитує статтю 389 ЦПК України, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.

За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надати суду уточнену редакцію касаційної скарги

з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) частиною другою статті 389 ЦПК України та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Крім того, у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не доданий документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»

(у редакції, чинній на день звернення до суду з цим позовом) передбачено, що за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною четвертою статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення

в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом у 2022 році та заявляла п`ять позовних вимог немайнового характеру та позовну вимогу майнового характеру.

Станом на 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 481,00 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 992,40 грн, 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 12 405,00 грн).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

При цьому суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» розрахунок розміру судового збору за подання касаційної скарги слід здійснювати, виходячи зі ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а не з тієї суми, яка фактично була сплачена позивачем.

Отже, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подачу касаційної скарги

у розмірі 15 734,00 грн, а саме:

1) Судовий збір за п`ять позовних вимог немайнового характеру - 4 962,00 грн (992,40*5=4 962,00);

2) Загальний розмір вимоги майнового характеру - 290 496,85 грн;

3) Судовий збір за позовну вимогу майнового характеру - 2 905,00 грн (290 496,85*1%=2 905,00);

4) Судовий збір за подачу касаційної скарги - 15 734,00 грн ((4 962,00+2 905,00)*200%=15 734,00).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату в повному обсязі.

Також, заявником не дотримано вимоги пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України, а саме у касаційній скарзі не вказано: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), оскільки у касаційній скарзі не зазначено повної адреси (відсутній номер будинку, квартири) ОСОБА_1 .

Відповідно до частини першої статті 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Таким чином, заявнику в уточненій редакції касаційної скарги необхідно зазначити повну адресу позивача.

Крім того, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

Згідно з частиною шостою статті 43 ЦПК України процесуальні документи

в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Відповідно до пункту 29 Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), у разі подання до суду документів

в електронній формі учасник зобов`язаний у випадках, визначених процесуальним законодавством, надати доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Згідно із частиною сьомою статті 43 ЦПК України у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Так, касаційна скарга була сформована в системі «Електронний суд», проте доказів надсилання листом з описом вкладення всім учасникам справи копій цієї касаційної скарги заявником не надано.

Заявником не надано доказів направлення касаційної скарги ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків, а саме:

1) надати належні докази поважності пропуску строку подачі касаційної скарги та обґрунтоване клопотання про поновлення строку подачі касаційної скарги;

2) в уточненій касаційній скарзі зазначити конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України;

3) сплатити судовий збір за подачу касаційної скарги;

4) вказати в уточненій касаційній скарзі адресу (номер будинку, квартири) позивачки ОСОБА_1 ;

5) надати докази надсилання листом з описом вкладення всім учасникам справи (в тому числі ОСОБА_1 ) копій касаційної скарги.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Золочівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів

№ 2 імені Маркіяна Шашкевича Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області на постанову Львівського апеляційного суду від 23 жовтня

2023 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць