Номер провадження: 22-ц/813/2723/24
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л.В.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Громіка Р.Д., Сегеди С.М.,

при секретарі судового засідання Нечитайло А.Ю.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07 вересня 2023 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

26.10.2022 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, в якому позивачка просила збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Одеського апеляційного суду від 30 березня 2022 року у справі № 522/10347/20 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 30.06.2020 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 5000 грн до 30000 грн. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що вона та відповідач у період з 24.05.2010 року по 28.12.2019 року проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_3 народився їх спільний син - ОСОБА_3 . Від 28.12.2019 року сім`ю не складають, спільне господарство не ведуть. Так, після припинення фактичних сімейно-шлюбних стосунків, відповідач став проживати окремо, а син залишився проживати із нею. Рішенням Одеського апеляційного суду у справі №522/10347/20 від 30.03.2022 року було стягнуто з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 5000 грн щомісяця, починаючи з 30.06.2020 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . 03.05.2022 року на виконання рішення Одеського апеляційного суду від 30 березня 2022 року, Приморським районним судом м. Одеси було видано виконавчий лист № 522/10347/20, який було пред`явлено до Другого Малиновського відділу ДВС у м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеси. Виконавче провадження № 68996432 було відкрито 12.05.2022 року. Станом на день подання даного позову заборгованість та переплата по аліментам відсутня. Проте, позивач вважає, що розмір встановлених аліментів є недостатнім для утримання їх сина, оскільки в силу його вікових змін, він природньо потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток здібностей, потреб у галузі охорони здоров`я та освіти, забезпечення гармонійного розвитку (придбання стаціонарного комп`ютеру, мовні курси, спортивні змагання, хобі-гуртки, кафе, атракціони, дитячий табір та інше). Збільшення розміру аліментів позивач також обґрунтовувала, посилаючись на матеріальне становище відповідача, його стан здоров`я та професію, а також вказувала на наявність у дитини у хронічних хвороб (т. 1, а.с. 1-155).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 07.09.2023 року у задоволені позову ОСОБА_1 було вирішено відмовити (т. 2, а.с. 145-157).

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, 13 жовтня 2023 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 звернулася до суду із апеляційною скаргою, в якій просила суд оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування апеляційної скарги зазначала, що не погоджується із оскаржуваним рішенням суду першої інстанції, вважає його таким, що ухвалене з неповним з`ясуванням обставин справи та без належної оцінки наданих доказів. Так, на думку апелянта, суд першої інстанції необґрунтовано відмовив їй у задоволенні клопотання про витребування доказів від 23 жовтня 2022 року, неповно з`ясував обставини справи щодо перебування позивача на обліку у центрі зайнятості, а також неповно дослідив докази стосовно стану здоров`я дитини. Крім того, апелянт вважає, що суд першої інстанції надав перевагу посиланням представника відповідача на відсутність у відповідача доходу, хоча вказані доводи спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Апелянт вказує, що суд першої інстанції не взяв до уваги виписки з банківських карток по валютних рахунках, які, на думку апелянта, підтверджують наявність у відповідача доходу. Окрім того, до апеляційної скарги апелянтом було додано клопотання про витребування доказів (т. 2, а.с. 165-194).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 01.11.2023 року було відкрито апеляційне провадження та вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) (т. 2, а.с. 198-200).

15.11.2023 року на адресу суду надійшов відзив відповідача ОСОБА_2 на апеляційну скаргу, в якому останній зазначає, що вважає оскаржуване рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а подану позивачем апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, зазначаючи, що всі докази подані позивачем вже досліджувалися судом першої інстанції та апеляційним судом в рамках розгляду справи № 522/10347/20 про стягнення аліментів, та всі посилання позивача є необґрунтованими та нічим не підтвердженими. При цьому, відповідач також повідомляє суд, що ОСОБА_1 вже скористалася своїм правом на стягнення додаткових витрат на дитину по справі № 522/6490/22 та по справі № 522/2823/23, в тому числі рахунки надані останньої також були досліджені в рамках справи № 522/2823/23 по якій 12.07.2023 року було винесено рішення (т. 2, а.с. 205-213).

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 10, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці, тимчасово відряджені до Одеського апеляційного суду), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило затягування розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Сторони в судове засідання не викликались.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши наявні матеріали справи, апеляційним судом встановлено наступні обставини справи.

Приймаючи оскаржуване рішення щодо відмови у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що, зважаючи на встановлені обставини справи в своїй сукупності, позивачем не було надано до суду належних доказів зміни матеріального становища відповідача у бік поліпшення, який дозволяє йому сплачувати аліменти у більшому розмірі, ніж це зазначено у постанові Одеського апеляційного суду від 30.03.2022 року, а тому позивачкою не подано доказів, на підставі яких суд міг би дійти висновку про законність та обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Матеріалами справи встановлено, що постановою Одеського апеляційного суду від 30.03.2022 року по справі № 522/10347/20 позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені частково; Стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 5000,0 грн щомісяця, починаючи з 30.06.2020 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Звертаючись 26.10.2022 року до суду із позовними вимогами про збільшення визначеного постановою Одеського апеляційного суду від 30.03.2022 року розміру аліментів, позивач зазначала, що визначений розмір аліментів не є достатнім для утримання сина, посилаючись при цьому на наявну у відповідача можливість сплачувати аліменти у значно більшому розмірі.

Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Отже, статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги щодо збільшення розміру аліментів, позивач в свою чергу посилалася на наявність у відповідача на праві приватної власності нерухомого майна, а саме: трьохкімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 96,8 кв.м. та двохкімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 64,6 кв.м. Натомість, слід зазначити, що зі змісту постанови Одеського апеляційного суду від 30.03.2022 року по справі № 522/10347/20, вирішуючи питання стосовно визначеного розміру аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , апеляційним судом наведеним встановленим судом обставинам справи, а саме наявність у відповідача відповідного майна, вже була надана відповідна правова оцінку у відповідності до положень ст. 89 ЦПК України, а тому дані обставини не можуть бути в даному випадку належними доказами у розумінні ст. 192 СК України, оскільки вже досліджувалися судом під час визначення розміру аліментів. Окремо слід зазначити, що згідно пояснень позивача та долученої до матеріалів справи довідки щодо місця реєстрації, ОСОБА_1 , починаючи з 09.11.2018 року та на момент звернення до суду із відповідними позовними вимогами зареєстрована та постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 (тобто в квартирі, яка належить на праві власності відповідачу).

Окрім того, як підставу для збільшення визначеного розміру аліментів на утримання дитини, позивач також зазначає, що ОСОБА_2 регулярно працює моряком, ходить у рейси та має високий дохід, що становить близько 12000,0 євро на місяць, що підтверджується контрактом, копія якого долучена до матеріалів справи. Згідно долученої копії контракту, даний договорі було укладено відповідачем ОСОБА_2 та компанією Lowland International Shipping Cyprus Ltd. 12.07.2016 року та строком до 23.08.2016 року (т. 1, а.с. 27-28). Будь-яких відомостей, при цьому, відносно продовження дії даного трудового договору та/або укладення нового матеріали справи в свою чергу не містять. При цьому, дані відомості в свою чергу також були об`єктом дослідження під час розгляду справи № 522/10347/20 та визначення розміру аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , що вбачається безпосередньо зі змісту постанови Одеського апеляційного суду по вказаній справі.

Відповідь заступника директора компанії Black Sea Contractors Crewing Agency (вих.. № 30/20 від 03.12.2020 року) на яку також посилається позивач, не є в свою чергу підтвердження факту перебування відповідача на посаді старшого оператора системи динамічного позиціонування на момент звернення до суду із відповідними позовними вимогами, оскільки згідно змісту даної відповіді ОСОБА_2 у зв`язку зі звернення останнього до даної компанії були надані інформаційні послуги з приводу працевлаштування, які надавалися тимчасово та не носили постійних характер та на підставі яких було підписано контракт з іноземною компанією ORCA GREW SERVICES, які датовані 11.06.2018 року та 26.01.2020 року (т. 1, а.с. 38), натоміть не підтверджують, зважаючи на зазначені дати, факт перебування відповідача у трудових відносинах з даною іноземною компанією на теперішній час та в тому числі й отримання доходу у відповідному зазначеному позивачем розмірі. При цьому, апеляційним судом в постанові від 30.03.2022 року було встановлено, що ОСОБА_2 з 19.05.2021 року перебував на обліку у центрі зайнятості.

Стосовно посилань апелянта щодо наявності в дитини встановленого діагнозу лікарем-ретинологом від 04.04.2023 року «периферична хоріоретинальна дистрофія» та необхідності врахування даного захворювання та відповідно понесених витрат на лікування під час збільшення розміру аліментів, слід зауважити щодо наявності визначеного положеннями ст. 185 СК України права та порядку стягнення додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). При цьому, позивач в свою чергу скористалася своїм правом передбаченим положеннями наведеної статті на звернення до суду із позовними вимогами щодо стягнення з ОСОБА_2 відповідних додаткових витрат, що вбачається зі змісту постанови Одеського апеляційного суду від 06.02.2024 року по справі № 522/2823/23, в рамках якої в тому числі були дослідженні надані позивачем докази, а саме: копії виписки медичної карти амбулаторного хворого № 53117/20 від 04.04.2023 року; рахунку-фактури № 10927; рахунку на оплату в касу № 340369 від 04.04.2023 року; рахунку на оплату в касу № 340375 від 04.04.2023 року (дані копії документів були надані позивачем в тому числі й в рамках справи № 522/14317/22 про збільшення розміру аліментів, як обґрунтування підстав для задоволення позову). За результати розгляду справи № 522/2823/23 позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат були задоволенні частково.

Окремо також слід зазначити щодо наявності постанови Одеського апеляційного суду від 13.02.2023 року по справі № 522/6490/22 згідно якої були задоволені часткового позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення понесених додаткових витрат на лікування та діагностичне обстеження дитини, придбання окулярів, згідно якої позовні вимоги були задоволенні частково.

Апелянт в свою чергу також стверджувала, що судом першої інстанції було необґрунтовано відмовлено у заявленому клопотанні щодо витребування доказів від 23.10.2022 року, долученого до позовної заяви. Натомість, з наявних матеріалів справи вбачається, що безпосередньо в судовому засіданні 16.01.2023 року було вирішено заявлене клопотання позивача задовольнити частково та ухвалою від 31.01.2023 року витребувано з банківських установ, згідно наведеного позивачем переліку таких, копії виписок щодо руху коштів по рахунках відповідача, в тому числі й з АТ «Універсал Банк», АТ «Південний» та АТ «КБ «ПриватБанк» (т. 1, а.с. 210-211, 213-217). Копії даних виписок по рахунку на виконання відповідної ухвали було надано суду першої інстанції для ознайомлення (т. 2, а.с. 1-15, 24-26, 35-37, 68-73), а тому відповідно не вбачається обґрунтованих підстав для задоволення повторного заявленого апелянтом клопотання про витребування даних доказів, долученого в якості додатків до апеляційної скарги. Разом з тим, слід зазначити, що згідно долучених до матеріалів справи виписок по рахункам відповідача, не було встановлено значних зарахувань, в тому числі й виплат по заробітній платі. Зарахування на платіжну картку відкриту в АТ «Південний» від 02.04., 13.04., 27.04., 15.05., 29.05. та 13.08.2022 року не мають системного характеру та не можуть бути обґрунтованими доказами на підтвердження поліпшення матеріального становища відповідача у розумінні положень ст. 192 СК України.

Окрім того, вищезазначена ухвала Приморського районного суду м. Одеса від 31.01.2023 року, якою було частково задоволено заявлене позивачем клопотання від 23.10.2022 року містить обґрунтовані підстави відмови у задоволені даного клопотання в частині витребування відомостей з Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків, а саме належним чином завірені копії наявних документів особової справи ОСОБА_2 (свідоцтв, сертифікатів, дипломів, посвідчення особи моряка, послужної книжки моряка тощо) та відомостей з компанії Van Oord щодо особи відповідача, а тому не вбачається наявних обґрунтованих підстав для задоволення даного клопотання позивача, долученого до апеляційної скарги в якості додатків. Відносно витребування відомостей щодо здійснення відповідачем перетину державного кордону слід зазначити, що вказана інформація була долучена до матеріалів справи в суді першої інстанції, в тому числі й витребувана судом ухвалою від 03.05.2023 року (т. 1, а.с. 37, 106). Відповідно доводи апелянта в цій частині також відхиляються апеляційним судом.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При цьому, у положеннях ст. 192 СК України закріплено вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів.

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Аналогічні висновки містяться в постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20.066.2019 року по справі № 632/580/17 та постановах Верховного Суду від 04.07.2018 року по справі № 536/1557/17, від 30.06.2020 року по справі № 343/945/19, від 12.01.2022 року по справі № 545/3115/19.

Таким чином, враховуючи вищенаведене в своїй сукупності, оскільки наведені апелянтом доводи апелянта не знайшли своє підтвердження в матеріалах справи та не спростували правильні по суті висновки суду першої інстанції, апеляційний суд у відповідності до положень ст. 375 ЦПК України, приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення та оскаржуваного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07 вересня 2023 року без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

С.М. Сегеда

Р.Д. Громік