14.10.2024 Єдиний унікальний номер 205/5880/24
Справа № 205/5880/24
Провадження № 2-др/205/52/24
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 жовтня 2024 року м. Дніпро
Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Костромітіної О.О.,
за участю секретаря судового засідання Виговської Є.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву адвоката Ключенкової Христини Владиславівни, яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та залишення проживання дітей разом з матір`ю,
Адвокат Ключенкова Х.В., яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі № 205/5880/24. В обґрунтування заяви зазначає, що в провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебувала справа № 205/5880/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та залишення проживання дітей разом з матір`ю.
26.08.2024 року судом винесено рішення по даній справі, яким було задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Однак, судом по справі № 205/5880/24 не було вирішено питання про залишення проживання дітей разом із позивачем ОСОБА_1 .
У позовній заяві представник позивача зазначає, що від шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після фактичного припинення між сторонами подружніх відносин діти проживають разом із матір`ю.
Відповідач надав суду заяву про визнання позовних вимог та не заперечував проти задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч. 4 ст.270 ЦПК України суд розглянув заяву про ухвалення додаткового рішення без присутності представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ключенкової Х.В., інших учасників справи, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, неприбуття яких не перешкоджає розгляду заяви.
Вивчивши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного.
Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.08.2024 року по справі № 205/5880/24 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволений.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановленихст.430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Судом встановлено, що від шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження.

Діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 після фактичного припинення між сторонами подружніх відносин проживають разом із матір`ю, про що Відповідач не заперечував.

Згідно з ч. 2, 8, 9 ст. 7 Сімейного кодексу України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частиною 3 статті 11 ЗУ «Про охорону дитинства» передбачено, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ч. 4 ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

У постанові від 15.01.2020 року по справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) Верховний суд зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Враховуючи вищевикладені норми права, вищевикладені матеріали справи, які були ретельно вивчені судом, суд дійшов висновку про задоволення заяви адвоката Ключенкової Х.В., яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та залишення проживання дітей разом з матір`ю, ухвалюючи додаткове рішення про залишення дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживати з матір`ю ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 270 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Залишити малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживати з матір`ю ОСОБА_1 .

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складання додаткового рішення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне додаткове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на додаткове рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ;

Представник позивача адвокат Ключенкова Христина Владиславівна, адреса: 49000, м. Дніпро, вул. Шевченко, буд. 10, оф. 4, поштова скринька № 8;

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя О.О.Костромітіна