ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8411/24 Справа № 191/1251/24 Суддя у 1-й інстанції - Прижигалінська Т. В. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Макарова М.О., Свистунової О.В.

за участю секретаря Попенко Ю.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2024 року у справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2024 року частково задоволено заяву представника Моторного (транспортного) страхового бюро України Висоцької Х.О. про закриття провадження у справі. Закрито провадження у цивільній справі №191/1251/24 за позовною заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, у зв`язку із відмовою позивача від позову. В задоволенні вимоги про повернення судового збору відмовлено.

В апеляційній скарзі представник Моторного (транспортного) страхового бюро України - Висоцька Х.О. просить ухвалу суду від 20 червня 2024 року про закриття провадження у справі скасувати в частині підстав закриття провадження у справі та відмови в повернені судового збору та ухвалити в цій частині нове рішення, яким закрити провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України (відсутність предмета спору) та повернути сплачений судовий збір в розмірі 3028 грн., посилаючись на неповне з`ясування судом обставин у справі, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Згідно з п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Захист цивільних прав це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини 1 статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття юридичного спору має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття спір про право (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття спору про право має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного,

а не формального значення.

Предмет спору це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З огляду на викладене відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або спірні питання врегульовано самими сторонами.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і після відкриття провадження у справі, коли на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04, провадження № 12-67гс19, прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Таким чином, закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України можливе, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення.

Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20.

Встановлено, у березні 2024 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою (а.с.1-4).

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду від 26 березня 2024 року було відкрито провадження у цій справі та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.43).

12 червня 2024 року, до початку судового засідання представник позивача ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України (відсутній предмет спору), оскільки на теперішній час відповідачем у повному обсязі сплачено витрати, пов`язані з регламентною виплатою, також просила повернути суму сплаченого судового збору в розмірі 3028 грн. (а.с.48, 49).

Оскарженою ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2024 року частково задоволено заяву представника Моторного (транспортного) страхового бюро України ОСОБА_2 про закриття провадження у справі. Закрито провадження у цивільній справі №191/1251/24 за позовною заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, у зв`язку із відмовою позивача від позову, на підставі п.4 ч.1 ст. 255 ЦПК України. В задоволенні вимоги про повернення судового збору відмовлено (а.с.52).

Згідно ч.1 п.4 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо, позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Слід зазначити, представник позивача ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України (відсутній предмет спору).

Із заявою про закриття провадження у справі на підставі п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України у зв`язку з відмовою від позову представник позивача ОСОБА_2 до суду не зверталася, про що також представник позивача зазначає в апеляційній скарзі.

Таким чином, суд першої інстанції, постановляючи оскаржену ухвалу суду про закриття провадження у справі на підставі п.4 ч.1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку з відмовою позивача від позову, не звернув належної уваги на зазначене та дійшов помилкового висновку про закриття провадження у справі саме на підставі п.4 ч.1 ст. 255 ЦПК України, оскільки заяву про відмову від позову позивач до суду не надавав.

Крім того, слід зазначити, судом не було роз`яснено позивачу в оскарженій ухвалі ст.256 ЦПК України, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

За таких обставин, враховуючи викладене апеляційну скаргу слід задовольнити частково, ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2024 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381, 382- 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України задовольнити частково.

Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2024 року у справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу, витрат, пов`язаних з регламентною виплатою скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді М.О.Макаров

О.В.Свистунова