10.10.2024 Справа № 363/661/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2024 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Котлярової І.Ю.,

за участі секретаря Дрозд В.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Вишгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Вишгородського районного суду Київської області із позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, вказавши, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне подружнє життя не склалося, у зв`язку із чим рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 07.06.2022 року, яке набрало законної сили, шлюб між сторонами було розірвано. Також даним рішенням, вирішено стягувати з відповідача на користь позивача на утримання сина, щомісячно аліменти у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу). Проте, відповідач тривалий час рішення суду не виконував та аліменти на утримання сина не сплачував, у зв`язку із чим утворилася заборгованість по виплаті аліментів, яка станом на 01.01.2024 року становить у розмірі 113 424 грн. 09 коп. Позивач зазначила, що відповідач був обізнаний про стягнення з нього за рішенням суду аліментів на утримання сина та їх розмір, однак свої обов`язків не виконував, аліменти не сплачував. Відтак, розмір неустойки (пені) за період з 11 січня 2022 року по 30 листопада 2023 року становить 36 592 грн. 17 коп., що не перевищує ста відсотків заборгованості. На підставі викладеного звернулася до суду та просила стягнути з відповідача на свою користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 36 592, 17 грн.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 16.05.2024 року по справі було відкрито провадження та призначено до підготовчого судового засідання.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 25.07.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позивачем приховано від суду факт оплати відповідачем аліментів 24.03.2024 року в розмірі 34 340, 00 грн. та 13 130, 00 грн., при цьому взявши даний період (2023) у розрахунок неустойки пені. Тобто, позивачем приховано загальну суму оплати у розмірі 47 470, 00 грн., що ставить під сумнів правильність нарахування пені позивачем в цілому. Позивач в якості даних про заборгованість посилається на розрахунок заборгованості без номеру та дати, виданий державним виконавцем Дороніною В.О., без гербової печатки, однак з аналізу виконавчого провадження вбачається інший виконавець. Відтак, вважає, що наданий суду розрахунок не є належним та допустимим доказом, а тому не може братися судом до уваги. Також зазначила, що позивачем не доведена вина відповідача щодо прострочення сплати аліментів та заборгованість утворилася з незалежних від відповідача причини, зокрема, у зв`язку з несвоєчасним направленням державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження до військової частини, як роботодавця відповідача. На підставі викладеного, просила у задоволенні позову відмовити.

Позивачем до суду було подано відповідь на відзив, в якому зазначила, що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника. Твердження представника відповідача про те, що позивачем приховано від суду факт оплати відповідачем аліментів 24.03.2023 року не відповідає дійсності оскільки, як вбачається з розрахунку неустойки, який виконано позивачем, пеня не нараховувалася в лютому і березні 2023 року, як і в інші місяці в яких було здійснено сплату аліментів. Пеня нараховувалася виключно за ті місяці в яких відповідачем не було здійснено сплату аліментів. Відповідач був обізнаний про судове рішення про стягнення з нього аліментів, і міг самостійно сплачувати аліменти не чекаючи направлення виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження за місцем його роботи, а тому заборгованість зі сплати аліментів виникла саме з його вини, в зв`язку із чим позивач має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Твердження щодо не доведення позивачем вини відповідача за прострочення сплати аліментів не заслуговує на увагу суду, оскільки саме платник аліментів має доводити, що він вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність його вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. Відповідачем не надано жодних належних доказів того, що заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. Розрахунок заборгованості є належним та допустим доказом, містить гербову печатку та складений державним виконавцем на виконанні у якої перебувало виконавче провадження. Відтак просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Також представником відповідача до суду було подано заперечення, в якому зазначила, що позивачем не доведено належними, достовірними, достатніми доказами той факт, що відповідач має заборгованість та в якому розмірі, а надані розрахунки є хибними та не можуть братися судом до уваги.

Позивач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила суд проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі. Крім того, зазначила, що зі слів державного виконавця Ірпінського ВДВС Супрун А.В. їй стало відомо про те, що інформація де проходить відповідач службу не відома і засекречена та згідно відповіді отриманої нею за її запитом з податкової, у ОСОБА_2 з січня 2024 року доходи відсутні, а відтак сума боргу по сплаті аліментів станом на 01.10.2024 року складає 158 469, 41 грн. Також зазначила, що відповідач від іншого шлюбу усиновив двох дітей дружини та у них народилася спільна дитина, має посвідчення багатодітного батька і ухиляється від сплати аліментів.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, від представника до суду надійшла заява в якій зазначила, що відзив на позовну заяву та клопотання про зупинення провадження у справі підтримують в повному обсязі. Судове засідання призначене на 10.10.2024 року на 09 год. 20 хв. просила провести за відсутності відповідача та його представника.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням, особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, згідно якого батьками дитини зазначено ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 07.06.2022 року, яке набрало законної сили, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 03.10.2009 року виконкомом Литвинівської сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис № 12 розірвано. Після розірвання шлюбу позивачу залишено шлюбне прізвище « ОСОБА_4 ». Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 січня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 992, 40 грн.

Як вбачається з довідки-розрахунку заборгованості по аліментам виданої державним виконавцем Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дороніною В.О. по виконавчому провадженню № 69668187 станом на 01.01.2024 року заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів становить 113 424, 09 грн. Боржником сплачено 84 479, 40 грн. з 11.01.2022 року по 31.12.2023 року

Згідно довідки-розрахунку заборгованості по аліментам виданої державним виконавцем Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Супрун А.В. по виконавчому провадженню № 69668187 станом на 01.10.2024 року заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів становить 158 469, 41 грн. Боржником сплачено 10 000,00 грн.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Як передбачено ч. 2 і 3 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо).

Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти (правова позиція Верховного Суду в постанові від 24 лютого 2021 року в справі №234/17961/18).

Встановлено, що станом на 01.01.2024 року у відповідача на користь позивача виникла заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 113 424 грн. 09 коп.

Згідно поданих суду розрахунків розмір неустойки (пені) за прострочення ОСОБА_2 сплати аліментів за період з 11 січня 2022 року по 30 листопада 2023 становить 36 592 грн. 17 коп., що вимогам ч. 1 ст. 196 СК України не суперечить, розміру існуючої у відповідача 100% заборгованості по сплаті аліментів не перевищує та сумнівів у суду не викликає.

Твердження представника відповідача про те, що розрахунок заборгованості не є належним та допустимим доказом оскільки розрахунок заборгованості не містить номеру та дати, виданий іншим виконавцем Дороніною В.О., без гербової печатки не заслуговують на увагу, оскільки як вбачається з автоматизованої системи виконавчого провадження № 69668187, ряд виконавчих дій було проведено державним виконавцем Ірпінського МВ ДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Дороніною Валентиною Олександрівною. В той же час, підпис на розрахунку заборгованості, проставлений ОСОБА_5 скріплений гербовою печаткою Ірпінського відділу ДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ), а відтак є належним та допустимим доказом.

Доводи представника відповідача щодо того, що позивачем приховано від суду факт оплати відповідачем аліментів 24.03.2023 року, не відповідає дійсності оскільки, як вбачається з розрахунку неустойки, який виконано позивачем, пеня не нараховувалася позивачем в лютому і березні 2023 року, як і в інші місяці в яких було здійснено сплату аліментів. Пеня нараховувалася виключно в ті місяці в яких відповідачем не було здійснено сплату аліментів.

Таким чином поданий позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 180, 181, 182, 183,196 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4, 12, 13, 77, 81, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі за період з 11 січня 2022 року по 30 листопада 2023 року у розмірі 36 592 (тридцять шість тисяч п`ятсот дев`яності дві) гривень 17 (сімнадцять) копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Вишгородським РВ ГУ МВС України в Київській області, 02.06.2010 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 / адреса проживання: АДРЕСА_3 ).

Суддя І.Ю. Котлярова