Справа № 946/5990/24
Провадження № 2/946/2982/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
04 жовтня 2024 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді: Бальжик О.І.
за участю секретаря: Богдан А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, -
І. Суть позовної заяви
1.1. 24.07.2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька, ОСОБА_2 , та складається з житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Арнаут О.В., ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із тим, що право власності на житловий будинок не було зареєстровано за життя спадкодавця.
ІІ. Стислий виклад позиції учасників судового процесу
2.1. Сторони, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Представник позивача звернувся із заявою про підтримання позову та розгляд справи у їх відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник відповідача причини неявки не повідомив.
ІІІ. Процесуальні дії у справі
3.1. 30.07.2024 року ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати у загальному позовному провадженні (а.с.30).
3.2. 06.09.2024 року ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області витребувано докази у приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Арнаут О.В. (а.с.37).
3.3. 06.09.2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с.36).
3.4. 04.10.2024 року ухвалою суду вирішено розглядати справу на підставі наявних у ній даних і доказів (в заочному порядку).
3.5. Під час розгляду справи повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України.
ІV. Норми права, які застосував суд
4.1. Цивільний процесуальний кодекс України (ЦПК України)
Стаття 13. Диспозитивність цивільного судочинства
1. Суд розглядає справи […] в межах заявлених вимог […] і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Стаття 81. Обов`язок доказування і подання доказів
1. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Стаття 206. Відмова позивача від позову, визнання позову відповідачем
4. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
4.2. Цивільний кодекс України (ЦК України)
Стаття 1216. Поняття спадкування
1. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Стаття 1217. Види спадкування
1. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Стаття 1220. Відкриття спадщини
1. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
2. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Стаття 1223. Право на спадкування
2. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Стаття 1241. Право на обов`язкову частку у спадщині
1.Малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).
Стаття 1261. Перша черга спадкоємців за законом
1. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Стаття 1268. Прийняття спадщини
1. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її […]
3. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Стаття 1270. Строки для прийняття спадщини
1. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Стаття 1273. Право на відмову від прийняття спадщини
1. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
V. Оцінка та висновки суду
5.1. Дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов такого висновку.
5.2. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 06.03.2019 року (а.с.4).
5.3. Після смерті ОСОБА_2 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно у виді житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та які належали померлому на підставі договору забудови, посвідченого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою 12 березня 1966 року за № 2-1079 (а.с.20-23).
5.4. За життя спадкодавець ОСОБА_2 заповіту не залишав, що підтверджено Інформаційною довідкою із Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №76351084 від 26.03.2024 року, згідно якого інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_2 , відсутня (а.с.14).
5.5. Спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_2 є син ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 11.10.1958 року (а.с.5)
5.6. Згідно будинкової книги на будинок АДРЕСА_1 та паспорту серії НОМЕР_3 , виданого Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області 03.12.1998 року, позивач ОСОБА_1 був зареєстрований разом із ОСОБА_2 , та прийняв спадщину шляхом проживання разом із спадкодавцем (а.с.6-12, 25-26).
5.7. Осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_2 відповідно до ст.1241 ЦК України немає.
5.8. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Арнаут О.В. від 02.07.2024 року за № 297/02-14 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із тим, що право власності на житловий будинок не було зареєстровано за життя спадкодавця (а.с.13).
5.9. Пунктом 3 Тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, споруджених без дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України за №1035 від 09.09.2009 року, який втратив чинність 02.06.2011 року, передбачалося, що підставою для оформлення права власності на приватні житлові будинки садибного типу, дачні та садові будинки з господарськими спорудами і будівлями, споруджені до 5 серпня 1992 року, є висновок про технічний стан будинку (будівлі), складений бюро технічної інвентаризації за формою, встановленою Міністерством з питань житлово-комунального господарства за погодженням з Міністерством регіонального розвитку та будівництва, і документ, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій розташовані зазначені об`єкти будівництва.
5.10. Згідно з п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року за №127, не належать до самочинного будівництва: індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 5 серпня 1992 року.
5.11. За змістом листа Державного комітету будівництва та архітектури житлової політики України №12/5-126 від 23.03.1999 року об`єкти, які були закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року прийняттю в експлуатацію не підлягають.
5.12. Стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року за №1952-IV державна реєстрація прав проводиться на підставі: договорів, укладених у порядку, встановленому законом; свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; рішень судів, що набрали законної сили; інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.
5.13. Як вбачається з довідки КП «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» за вих. № 607 від 26.03.2024 року, спадковий житловий будинок завершений будівництвом у 1984 році та відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна затвердженого наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001р. за №127, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 10.07.2001р. за №582/5773 (із змінами і доповненнями) не належить до самочинного будівництва (а.с.18, 24).
5.14. Відтак, враховуючи, що спадковий житловий будинок з надвірними спорудами завершений будівництвом у 1984 році, відповідно, не підлягає введенню в експлуатацію та не є самочинним будівництвом, а також зважаючи на те, що іншої форми захисту прав на спадкове майно, окрім визнання права власності на нього, позивач не має, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 11-13, 76-82, 141, 259, 263-265, 268, 315 ЦПК України, -
1. Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, задовольнити.
2. Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , та складається із житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
3. Копію рішення надіслати для відома сторонам.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: О.І.Бальжик