Справа № 364/555/24
Провадження № 2/364/312/24
14.10.2024 року, Володарський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Ткаченко О. В.,
за участю секретаря Бондаренко Л.С.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін справу за позовом ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ,
до ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ,
про стягнення аліментів на непрацездатного члена подружжя, -
В серпні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Володарського районного суду Київської області з позовом про стягнення аліментів на непрацездатного члена подружжя, мотивуючи свої вимоги тим, що 08.07.2017 року між нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб, в якому у неї та ОСОБА_2 народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Володарського районного суду Київської області від 27.05.2024 року шлюб було розірвано.

Згідно з довідкою МСЕК серії 10 ААА №695307, позивачка зазначає, що їй було надано 1 групу інвалідності підгрупа (б) від 28.12.2011 року. Наданий час позивачка вказує, що перебуває на обліку в УСЗН Тульчинської РДА та отримує соціальну допомогу по інвалідності та відповідно до довідки МСЕК вона потребує сторонньої допомоги.

В зв`язку з проблемами зі здоров`ям вона не має можливості працювати, і її дохід складається лише із соціальної допомоги по інвалідності, тому я потребую лікування і матеріальної допомоги з боку колишнього чоловіка, також на її утриманні перебуває малолітній син ОСОБА_3 .

Зазначає, що відповідач працездатний, не має інвалідності, а тому відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу позивачу. Просила суд, стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня подачі заяви до суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.08.2024 року головуючим суддею визначено Ткаченка О.В. та матеріали передані для розгляду.

Ухвалою суду від 08.08.2024 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивачка у судове засідання не з`явилась, подала до суду клопотання в якому просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач, який належним чином повідомлявся про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, своїм правом подати відзив на позовну заяву, у встановлений судом строк, не скористався, в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, а тому згідно ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналіз наведених норм процесуального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів (Постанова Верховного Суду від 08 серпня 2019 року у справі №450/1686/17).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Верховний Суд також неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

У частині третій статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 12 Кодексу.

Відповідно до частин третьої-четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той з подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом першої, другої чи третьої групи.

Частиною 4 ст. 75 СК України передбачено, що один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Частинами першою та другою статті 76 СК України передбачено, що розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу.

Так, аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть призначатися за наявності юридичних складових сукупності певних умов, зокрема: перебування у зареєстрованому шлюбі або після розірвання шлюбу якщо особа стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу, а також коли вона стала інвалідом після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу; непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового мінімуму рівень матеріального забезпечення.

Із матеріалів справи вбачається, що сторони уклали шлюб 08.07.2017 року, який був зареєстрований Володарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис №38, що підтверджуєься копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 (а.с. 8).

Рішенням Володарського районного суду Київської області від 27.05.2024 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано (а.с. 9).

28.12.2011 року позивачу встановлена перша б група інвалідності, причина інвалідності з дитинства, інвалідність встановлена безтерміново, висновок про умови та характер праці: потребує сторонньої допомоги, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертою комісією серії 10 ААА №695307 (а.с. 13).

Із матеріалів справи також вбачається, що позивач перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Тульчинської районної державної адміністрації та отримує державну соціальну допомогу особам, які не мають право на пенсію та особам з інвалідністю і отримує допомогу в розмірі 4186,00 грн.

Тобто позивач є непрацездатною особою, інвалідність нею отримана до одруження, а тому ОСОБА_1 у розумінні ч. 3 ст. 75 СК України є непрацездатною дружиною.

Відповідач в свою чергу є особою працездатного віку, інших утриманців не має, тяжкими хронічними захворюваннями не страждає.

Доказів зворотного відповідачем у розпорядження суду не надано.

Встановивши зазначені обставини та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що позивач потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, а відповідач, може і зобов`язаний утримувати свою дружину шляхом сплати щомісячно аліментів на її користь.

Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує і ту обставину, що позивач потребує сторонньої допомоги, а також те, що розмір державної соціальної допомоги позивача відповідає встановленому рівню забезпечення для осіб, які втратили працездатність. Проте, такий розмір допомоги не є достатнім для отримання лікування та гідного рівня проживання.

Згідно з нормами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, враховуючи, стан здоров`я та матеріальне становище позивача; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; відсутність у платника аліментів інших утриманців, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову про стягнення аліментів з відповідача у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду 07.08.2024 року.

Згідно ст. 430 ч.1 п.1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 1211,20 грн.

Керуючись ст. ст. 75, 76 СК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 279, 258-259, 265, 268, 280, 281, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на непрацездатного члена подружжя - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , серія та номер паспорта: НОМЕР_4 виданого Володарським РВГУ МВС України в Київській області 12.02.2002 року, адреса: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 07.08.2024 року, безстроково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , серія та номер паспорта: НОМЕР_4 виданого Володарським РВГУ МВС України в Київській області 12.02.2002 року, адреса: АДРЕСА_2 , на користь держави судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок)

Рішення про стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 14.10.2024 року.

Суддя О. В. Ткаченко