Справа № 211/5386/24
Провадження № 2/211/2472/24
У Х В А Л А

іменем України

про залишення позовної заяви без руху

16 жовтня 2024 року

Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Костенко Є.К., за участю серетаря судового засідання Гоєнко Т.В., розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» про поновлення на роботі - ,

В С Т А Н О В И В :

23 серпня 2024 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» про поновлення на роботі.

Ухвалою суду від 27.08.2024 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду.

Частиною 11 ст.187 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

15 жовтня 2024 року до суду надійшла заява представника відповідача, в якій порушено клопотання про залишення позовної заяви без руху у зв`язку з несплатою судового збору за частиу позовних вимог та вказано на процесуальні недоліки позовної заяви.

Розглянувши зазначену заяву суд вважає її обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з огляду на такі обставини.

Відповідно до частини 4 статті 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави для звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач не сплатив судовий збір при зверненні до суду із вказаною позовною заявою за вимогою про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та відшкодування моральної шкоди внаслідок протиправних дій відповідача.

Так, згідно із пунктом 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

У даному випадку позивач звернувся до суду не лише із вимогами про стягнення заборгованості по заробітній платі, але і щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та відшкодування моральної шкоди.

Середній заробіток за час затримки розрахунку є видом виплат, який врегульований Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 8 лютого 1995, згідно з яким обчислення середньої заробітної плати для оплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні проводиться, виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Відповідно до статті 116 Кодексу Законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідно до статті 117 Кодексу Законів про працю України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Виходячи з викладених норм, стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також, не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою у розумінні статті 2 Закону України "Про оплату праці", тобто стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

Стягнення з роботодавця середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні не є заробітною платою, оскільки середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні є спеціальним видом відповідальності роботодавця, відповідно на вказані вимоги позивача не поширюються положення пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», за яким від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Аналогічна правова позиція також висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 у справі №910/4518/16.

В постанові Великої Палати ВС від 8 лютого 2022 року у справі №755/12623/19 (провадження №14-47цс21) зазначено, що середній заробіток за час вимушеного прогулу, передбачений ч.2 ст.235 КЗпП України, та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, визначений ст.117 цього Кодексу, мають різну правову природу. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

Таким чином, вимога про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не є тотожною до вимоги про стягнення заробітної плати а тому, не може бути віднесена до категорії пільгових вимог, за подачу яких, згідно п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір не сплачується.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №910/4518/16, позовна вимога про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні є майновою вимогою.

Також, позивач звернувся з вимогою про стягнення моральної шкоди спричиненої внаслідок протиправних дій відповідача в сумі 200 000,00 грн.

Згідно позиції Верховного Суду (справа 761/11472/15-ц постанова від 28.11.2018 року) моральна шкода, що визначена у грошовому вимірі є шкодою майнового характеру.

Відповідно до п. 10 ч.1 ст.176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Відтак, позивачу слід сплатити судовий збір за дві вимоги майнового характеру про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди. Ціна позову в даному випадку складає 261 464,48 грн.

У відповідності до Закону України «Про судовий збір» до позовної заяви мають бути додані документи, що підтверджують сплату судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою в розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5-ти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зважаючи на вищевикладене позивачу слід сплатити судовий збір в розмірі 0,8 % ціни позову, оскільки позовну заяву було подано через підсистему «Електронний суд», тобто в сумі 2070,80 грн.

Таким чином, керуючись ч. 11-13 ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Додатково відповідачем в заяві про залишення без руху позову акцентовано увагу, що позивачем не вірно зазначено організаційно-правову форму відповідача, а саме як "Приватне акціонерне товариство", замість вірного "Публічне акціонерне товариство". Крім того, позивач не зазначив про відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Суд вважає, що залишення без руху позовної заяви з огляду лише на ці обставини вважалось би надмірним формалізмом та перешкоджанням у доступі до правосуддя, оскільки такі недоліки можуть бути вирішені під час судового розгляду та не впливають на зміст позовних вимог.

Разом із тим, суд звертає увагу позивача, що він має можливість врахувати визначені вище представником відповідача неточності, та на стадії усунення недоліків за даною ухвалою подати уточнену позовну заяву.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.177,187 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» про поновлення на роботі - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення цієї копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Попередити позивача про наслідки недотримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені ч.13 ст. 187 ЦПК України, які полягають у тому, якщо позивач не усунить недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Костенко Є. К