ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 533/535/24 Номер провадження 22-ц/814/3249/24Головуючий у 1-й інстанції Оксенюк М. М. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - судді - доповідача Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі: Коротун І.В.

учасники справи:

представник боржника - адвокат Савченко В.С.

переглянув у судовому засіданні в м. Полтава в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Савченко Вікторії Сергіївни

на ухвалу Козельщинського районного суду Полтавської області від 10 липня 2024 року, постановлену суддею Оксенюком М.М., повний текст ухвали складено - 15 липня 2024 року

у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання в особі державного виконавця Горішньоплавнінського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), -

В С Т А Н О В И В:

11.06.2024 представник ОСОБА_1 - адвокат Савченко В.С. звернулася до суду із скаргою на дії державного виконавця Горішньоплавнівського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та просила суд:

- поновити строк на подачу скарги;

- визнати протиправною бездіяльність Донець Я.В. як начальника Козельщинського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), яка полягає у невинесенні постанови про скасування тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами по ВП НОМЕР_4, встановленого постановою від 09.04.2018;

- визнати протиправною бездіяльність Донець Я.В. як заступника начальника Горішньоплавнівського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), яка полягає у невинесенні постанови про скасування тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами по ВП НОМЕР_4, встановленого постановою від 09.04.2018.

- визнати протиправною бездіяльність старшого державного виконавця Горішньоплавнівського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Ковтун Н.А., яка полягає у невинесенні постанови про скасування тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами по ВП НОМЕР_4, встановленого постановою від 09.04.2018;

- зобов`язати старшого державного виконавця Горішньоплавнівського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Ковтун Н.А. винести на підставі п. 3 ч. 10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з призивом 07.03.2022 ОСОБА_1 на службу під час мобілізації, постанову про скасування тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами по ВП НОМЕР_4, встановленого постановою від 09.04.2018;

- визнати протиправними дії Донець Я.В. як заступника начальника Горішньоплавнівського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), які полягають у винесенні постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами по ВП НОМЕР_4, встановленого постановою від 11.03.2024;

- визнати протиправними дії старшого державного виконавця Горішньоплавнівського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Ковтун Н.А., які полягають у винесенні постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами по ВП НОМЕР_4, встановленого постановою від 11.03.2024;

- визнати постанову від 09.04.2018 про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами по ВП НОМЕР_4 протиправною з 07.03.2022 та такою що суперечить п. 3 ч. 10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з призивом ОСОБА_1 07.03.2022 на службу під час мобілізації;

- скасувати постанову від 09.04.2018 про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами по ВП НОМЕР_4 на підставі п. 3 ч. 10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з призивом ОСОБА_1 07.03.2022 на службу під час мобілізації.

Скарга мотивована тим, що 01.11.2007 Козельщинським районним судом видано виконавчий лист №2-333 від 01.11.2007 про стягнення з ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина аліментів у розмірі 1/4 заробітку (доходу), починаючи з 22.10.2007, і до повноліття дитини. Згідно постанови ВДВС Козельщинського РУЮ від 13.11.2007 відкрито ВП НОМЕР_4 щодо виконання виконавчого листа №2-333. 09.04.2018 в рамках ВП НОМЕР_4 начальником Козельщинського районного ДВС ГТУЮ у Полтавській області винесено постанову про встановлення ОСОБА_1 тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами. Про вказану постанову ОСОБА_1 дізнався лише 14.02.2024 від працівників поліції. На підставі постанови від 09.04.2018 в рамках ВП НОМЕР_4 працівником поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 126 КУпАП. 10.04.2024 постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на три місяці. У подальшому 08.03.2024 на підставі постанови 09.04.2018 в рамках ВП НОМЕР_4 працівником поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.5 ст. 126 КУпАП. 07.06.2024 постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на три місяці. Водночас зазначено, що відповідно до військового квитка серії НОМЕР_1 , виданого 12.01.2023 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та довідки №732 від 08.03.2022, виданою командиром військової частини НОМЕР_2 , боржник ОСОБА_1 був призваний 07.03.2022 за мобілізацією. На даний час ОСОБА_1 проходить військову службу, 29.02.2024 року переведений на посаду командир відділення на підставі наказу № 58 РС від 29.02.2024. Також зазначала, що ОСОБА_1 отримує заробітну плату за місцем несення служби та дохід від виконуваної ним роботи, який є основним та єдиним законним джерелом його засобів до існування. Вважає, що до боржника ОСОБА_1 не могло бути застосоване обмеження у праві керування транспортними засобами, а накладене постановою від 09.04.2018 в рамках ВП НОМЕР_4 обмеження відповідно до приписів п. 1 та п. 3 ч. 10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» мало бути знято державним виконавцем у березні 2022. Після неодноразового звернення ОСОБА_1 до державної виконавчої служби, зокрема, до державного виконавця Донець Я.В. щодо скасування постанови про обмеження у праві керування транспортними засобами, яка винесена начальником відділу Козельщинського районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області від 09.04.2018 в рамках ВП НОМЕР_4, посадова особа Горішньоплавнівського ВДВС у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Суми) - державний виконавець Ковтун Н.А. 11.03.2024 виносить нову постанову про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами, яка в цей же день державним виконавцем, а саме 11.03.2024 була скасована. Отже, станом на 10.06.2024 постанова від 09.04.2018 в рамках ВП № НОМЕР_4 залишається чинною та не скасованою. Окрім цього, представником боржника зазначено, що Козельщинський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, який реорганізований в Горішньоплавнівський відділ державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), не впроваджують і не дотримуються своїх власних процедур, що в даному випадку призвело до штучної можливості отримати вигоду від своїх протиправних дій, а саме у визнані судом першої інстанції ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 126 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на три місяці. Зазначає, що Держава позбавляє ОСОБА_1 права керування транспортними засобами строком на три місяці, а тому фактично підштовхує останнього або на адміністративне правопорушення при виконанні бойових завдань і розпоряджень командира військової частини, або на непокору, відмову у виконанні вимог та наказів командира військової частини, що, в свою чергу, може бути кваліфіковане як адміністративне чи кримінальне правопорушення. Щодо строку оскарження дії та бездіяльності державних виконавцем представником зазначено, що у зв`язку із введенням воєнного стану починаючи із 05.30 год 24.02.2022, який на даний час продовжений, у боржника ОСОБА_1 , який, в свою чергу, є військовослужбовцем, існували перешкоди у зверненні до суду із відповідною скаргою.

Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 10 липня 2024 року поновлено ОСОБА_1 строк на звернення до суду із скаргою.

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії/бездіяльність орану примусового виконання в особі державного виконавця Горішньоплавнінського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Суми) - відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що при винесенні постанови про встановлення обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами від 09.04.2018, державний виконавець діяв у відповідності до Закону, ним було винесено вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами у зв`язку з тим, що за боржником була наявна заборгованість по аліментам понад чотири місяці, яка, в свою чергу, станом на час звернення до суду не сплачена. При цьому, державний виконавець з врахуванням пункту 10-2 розділ XIII «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про виконавче провадження» має право, а не обов`язок скасувати постанову про встановлення обмеження у праві керування транспортними засобами від 09.04.2018, тобто, яка постановлена до введення в Україні воєнного стану 24.02.2022. Лише 11.03.2024 боржник за допомогою месенджера Viber направив до виконавчої служби фото військового квитка, в якому зазначено, що останній обіймає посаду водія і у той же день постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами була скасована. Крім того, суд першої інстанції звернув увагу на те, що представником боржника не надано доказів повного погашення ОСОБА_1 заборгованості по аліментах і не надано жодного документального підтвердження того, що державні виконавці діяли у порушення вимог ЗУ «Про виконавче провадження». З врахуванням встановлених фактичних обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що підстави для задоволення скарги ОСОБА_1 відсутні.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Савченко В.С., посилаючись на невідповідність висновків, викладених в ухвалі суду першої інстанції, обставинам справи; порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким скаргу задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що станом на дату розгляду скарги у дані справі оскаржувана постанова від 09.04.2018 року про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами по ВП НОМЕР_4 не скасована. У судовому засіданні державний виконавець підтвердив, що станом на дату розгляду відсутній документ, з якого неоднозначно було б зрозуміло, що постанова від 09.04.2018 року про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами по ВП НОМЕР_4, скасована. Судом першої інстанції проігноровано той факт, що постанова від 09.04.2018 про встановлення тимчасового обмеження направлено до органів поліції одразу з моменту винесення, не враховуючи наданий чинним законодавством строк для оскарження та набрання вказаної постанови законної сили. Крім того, ОСОБА_1 неодноразово звертався до заступника начальника Горішньоплавнівського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Донець Я.В. у телефонному режимі і особисто повідомляв про перебування у лавах ЗСУ та прохав зняти обмеження у керуванні транспортним засобом. Зазначає, що чинне законодавство не передбачає такого способу вчинення посадовими особами дій, як діяти із врахуванням загальновідомої в середовищі державних виконавців практики скасування обмежень щодо боржника, які встановлені постановою державного виконавця до внесення 03.05.2018 змін у систему АСВП та створення нових шаблонів. Наполягає на тому, що ні станом на 14.02.2024, ні станом на 08.03.2024 відповідно до приписів п. 1 та п. 3 ч. 10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» до ОСОБА_1 не могло застосовано тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами, а накладена постановою від 09.04.2018 в рамках ВП № НОМЕР_4 заборона, мала бути знята, виходячи з того, що 07.03.2022 року ОСОБА_1 був призваний за мобілізацією і по даний момент проходить військову службу за призовом під час мобілізації. Вважає, що оскільки стягнення аліментів у ВП НОМЕР_4 та ВП НОМЕР_5 відбувається шляхом примусового стягнення, відповідно аліменти на утримання дітей перераховуються з основного місця роботи боржника ОСОБА_1 , то державні виконавці, у провадженні яких перебувають виконавчі провадження ВП НОМЕР_4 та ВП НОМЕР_5, а також Донець Я.В. як керівник виконавчої служби, на виконанні якого перебували виконавчі провадження до реорганізації Козельщинського районного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, та як керівник виконавчої служби, у якій наразі перебувають ВП, були обізнані у тому, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у ЗСУ та, відповідно, до приписів п. 1 та п. 3 ч. 10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» заборона, накладена постановою від 09.04.2018 в рамках ВП № НОМЕР_4, мала бути знята.

У відзиві на апеляційну скаргу Горішньоплавнівський ВДВС у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) просить залишити її без задоволення, ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин вбачається, що на виконання рішення суду Козельщинським районним судом Полтавської області 01.11.2007 було видано виконавчий лист №2-333/2007 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліментів у розмірі 1/4 частини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини.

13.11.2007 постановою державного виконавця ВДВС Козельщинського районного управління юстиції Капусти І.М. відкрито виконавче провадження НОМЕР_4 з виконання виконавчого листа №2-333/2007 (т.1 а.с.134).

Порядок стягнення аліментів передбачений ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження». Згідно з п.2 ч. 9 цієї статті, в редакції, яка була чинної на час винесення державним виконавцем постанови, що оскаржується, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Постановою начальника відділу Козельщинського районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області Мєдвєдєвою О.В. від 09.04.2018 встановлено тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами, оскільки станом на 01.04.2018 загальна сума заборгованості перевищує суму відповідних платежів за шість місяців та складає 61 571,50 грн (т.1 а.с. 131).

Відповідно до служби підтримки ДП НАІС встановлено, що 03.05.2018 внесені зміни у систему АСВП та створено нові шаблони, а саме постанова про встановлення боржнику обмеження у праві керування транспортними засобами та постанова про скасування боржнику обмеження у праві керування транспортними засобами (т.1 а.с. 190).

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами була надіслана державним виконавцем боржнику ОСОБА_1 та повернута до виконавчої служби 10.05.2018 з відміткою про причину невручення «за закінченням встановленого строку зберігання» (т.1 а.с. 130 зворот).

За результатами розгляду скарги, судом першої інстанції визнано, що скаржником не було доведено жодним належним та допустимим доказом факту порушення державним виконавцем вимог ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» щодо підстав застосування до нього вказаних тимчасових обмежень.

Відповідно до довідки №732 від 07.03.2022, виданої в/ч НОМЕР_2 , та військового квитка, серія НОМЕР_1 , виданого ІНФОРМАЦІЯ_1 12.01.2023, ОСОБА_1 перебуває на військовій службі із 07.03.2022 на посаді старшого водія (т.1 а.с. 56).

З відповіді Горішньоплавнівського ВДВС у Кременчуцькому районі Полтавської області №23891 від 09.04.2024, наданої на запит представника боржника, судом першої інстанції встановлено, що на виконанні у відділі дійсно перебуває ВП НОМЕР_4 відносно ОСОБА_1 , примусове стягнення з заробітної плати відбувається з 06.06.2022, з 18.07.2022 відрахування проводяться з в/ч НОМЕР_3 .

Також судом першої інстанції враховано, що підстави щодо неможливості тимчасового обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами передбачені ч.10 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження».

Згідно з п.3 ч.10 ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що не може бути застосовано тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами в разі проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях.

Ст. 71 Закону доповнено частиною десятою Законом № 2234-VIII від 07.12.2017.

Постанова державним виконавцем у відношенні боржника винесена 09.04.2018 року, але, як зазначено вище, боржник проходить військову службу на посаді водія з 16.03.2022 року.

Таким чином, суд першої інстанції визнав, що при винесенні постанови про встановлення обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами від 09.04.2018, державний виконавець діяв у відповідності до Закону, ним було винесено вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами у зв`язку з тим, що за боржником була наявна заборгованість по аліментам понад чотири місяці, яка, в свою чергу, станом на час звернення до суду не сплачена.

За приписами ч.2 ст. 5 ЦК України акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

При цьому, судом першої інстанції враховано, що розділ XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» доповнено пунктом 10-2 згідно із Законом №2129-IX від 15.03.2022, у подальшому до нього законодавцем неодноразово вносилися зміни і останньою зміною Законом №3048-IX від 11.04.2023 пункт 10-2 було викладено в новій редакції, однак будь-яких положень на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного з 24.02.2022, щодо обов`язку зупинення постанов державних виконавців про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами такий розділ Закону не містить.

Крім цього, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022№64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-IX, приватний виконавець за заявою сторони виконавчого провадження або з власної ініціативи, за умови наявності об`єктивних підстав, має право своєю постановою скасувати постанову чи інший процесуальний документ (або їх частину), винесені ним у виконавчому провадженні.

Окрім цього, суд першої інстанції звернув увагу на те, що державний виконавець з врахуванням пункту 10-2 розділ XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» має право, а не обов`язок скасувати постанову про встановлення обмеження у праві керування транспортними засобами, яка встановлена 09.04.2018, тобто до 24.02.2022.

Водночас, судом першої інстанції встановлено, що лише 11.03.2024 боржник за допомогою месенджера Viber направив до виконавчої служби фото військового квитка, в якому зазначено, що останній обіймає посаду водія.

11.03.2024 державним виконавцем Горішньоплавнівського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ковтун Н.А. з метою скасування тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві користування транспортним засобом, яке накладене 09.04.2018 начальником Козельщинського районного ДВС ГТУЮ у Полтавській області, винесено постанову про встановлення боржнику обмеження у праві керування транспортними засобами та 11.03.2024 одночасно винесено постанову про скасування боржнику обмеження у праві керування транспортними засобами, оскільки іншим шляхом скасувати постанову від 09.04.2018 про встановлення боржнику обмеження у праві керування транспортними засобами неможливо.

При цьому, судом першої інстанції прийнято до уваги доводи державного виконавця Донець Я.В., що 11.03.2024 державний виконавець Горішньоплавнівського ВДВС у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ковтун Н.А. з метою скасування тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 в праві керування транспортним засобом, яке накладене 09.04.2018 начальником Козельщинського районного ДВС ГТУЮ у Полтавській області Мєдвєдєвой О.В., яка діяла із врахуванням загальновідомої в середовищі державних виконавців практики скасування обмежень щодо боржника, які встановлені постановою державного виконавця до внесення 03.05.2018 змін у систему АСВП та створення нових шаблонів, а саме постанови про встановлення боржнику обмеження у праві керування транспортними засобами або скасування зазначеної постанови (а.с. 190).

Також, суд першої інстанції звернув увагу на те, що представником боржника не надано доказів повного погашення ОСОБА_1 заборгованості по аліментах і не надано жодного документального підтвердження того, що державні виконавці діяли у порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження».

З врахуванням встановлених фактичних обставин, суд першої інстанції прийшов до висновку, що підстави для задоволення скарги боржника, відсутні.

При цьому, судом першої інстанції, відповідно до вимог ч.4 ст. 263 ЦПК України, враховано правові висновки Верховного Суду від 05.04.2021, викладені у справі №2-3619-2007, згідно з якими ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» не зобов`язує державноговиконавця перевіряти наявність прав (в тому числі на керування транспортними засобами) у боржника, а містить припис у вигляді імперативного обов`язку виконавця винести постанови, перелік яких визначено у цій статті, адже застосування заходів, прямо передбачених частиною дев`ятою цієї статті, слугують належному захисту прав дітей та сприяють встановленню механізму притягнення до відповідальності осіб за несплату аліментів та ухилення боржників у подальшому від виконання призначеного обов`язку із стягнення за несплату аліментів, зменшенню заборгованості зі сплати аліментів.

Згідно з частиною дев`ятою вказаної статті, у разі усунення заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, яка дає підстави виконавцю для накладення постанови про обмеження певних прав, виконавцем будуть вжиті заходи, передбачені Законом.

За приписами ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги (частина третя цієї статті).

З врахуванням вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні скарги.

Окрім цього, суд першої інстанції визнав за необхідне поновити скаржнику ОСОБА_1 строк на звернення до суду зі скаргою на дії та бездіяльність державних виконавців, оскільки боржник, перебуваючи в ЗСУ, має перешкоди реалізувати своє право на оскарження дії/бездіяльності державних виконавців.

Апеляційний суд у складі колегії суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Розділ VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» передбачає можливість звернення сторін виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (стаття 451 ЦПК України).

Аналогічні положення містяться також у ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження.

Статтею 13 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно із частиною першою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом.

06.02.2018 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів», яким внесено зміни до ряду законодавчих актів, у тому числі, й до Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема, посилено відповідальність платників аліментів у разі допущення заборгованості, введено відповідні заходи та порядок їх застосування з наданням відповідних повноважень державному виконавцю.

Відповідно до пунктів 1-4 частини дев`ятої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та холодною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Згідно з п. 2 ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець, зокрема, виносить вмотивовану постанову, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Частиною десятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначений перелік обмежень у застосуванні тимчасового обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами, зокрема, таке обмеження не може бути застосовано в разі: 1) воно позбавляє боржника основного законного джерела засобів до існування; 2) використання боржником транспортного засобу у зв`язку з інвалідністю чи перебуванням на утриманні боржника особи з інвалідністю I, II групи, визнаної в установленому порядку, або дитини з інвалідністю; 3) проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях; 4) розстрочення або відстрочення сплати заборгованості за аліментами у порядку, встановленому законом.

Звертаючись до суду зі скаргою на дії державного виконавця, представник ОСОБА_1 - адвокат Савченко В.С. посилалася на те, що з березня 2022 застосування обмеження у праві керування транспортним засобом стосовно ОСОБА_1 суперечить ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки ОСОБА_1 проходить військову службу за призовом 07.03.2022 під час мобілізації.

На підтвердження доводів скарги надано суду копії документів, що підтверджують проходження ОСОБА_1 військової служби, зокрема: копію довідки вих. №732 від 08.03.2022, виданої командиром в/ч НОМЕР_2 ; копію військового квитка, серія НОМЕР_1 , виданого ІНФОРМАЦІЯ_1 12.01.2023; копію витягу наказу командира в/ч НОМЕР_3 від 10.06.2022 №145; фото нагрудного знаку «Сталевий хрест», яким було нагороджено ОСОБА_1 на підставі наказу Головнокомандувача Збройних Сил України генералом В.Ф. Залужним від 29.01.2023 №188; копію наказу Головнокомандувача Збройних Сил України №411 від 23.12.2021, відповідно до п. 1.8. якого визначено підстави, з яких особи нагороджуються нагрудним знаком «Сталевий хрест»; копію посвідчення учасника бойових дій від 03.05.2024 (т.1 а.с. 21-30).

Разом з тим, надані докази не можуть бути належними та достатніми доказами на підтвердження неправомірності постанови начальника відділу Козельщинського районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області Мєдвєдєвою О.В. від 09.04.2018 у виконавчому провадженні НОМЕР_4 про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами.

Так, згідно матеріалів справи встановлено, що станом на 01.04.2018 у боржника ОСОБА_1 була наявна заборгованість зі сплати аліментів за період з 01.02.2014 по 01.04.2018 на загальну суму 61 571,50 грн, загальний розмір якої перевищував суму відповідних платежів за 6 місяців, тому на підставі ст.ст. 18,71 Закону України «Про виконавче провадження» начальником відділу Козельщинського районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області Мєдвєдєвою О.В. винесено постанову від 09.04.2018 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (т.1 а.с. 93-94, 133).

При цьому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зважаючи на наявність у ОСОБА_1 як боржника в рамках виконавчого провадження заборгованості зі сплати аліментів, яка станом на день розгляду справи не була погашена, тобто невиконання рішення зі сплати аліментів, вжиття державним виконавцем вказаних заходів забезпечення виконавчого провадження відповідало завданням виконавчого провадження та здійснене в межах повноважень державного виконавця.

Крім того, судом першої інстанції правильно враховано, що звернувшись 11.03.2024 через месенджер Вайбер та надавши копію військового квитка, у той же день 11.03.2024 постановою державного виконавця було скасовано постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

Доказів звернення ОСОБА_1 до Горішньоплавнівського ВДВС у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції до березня 2024 із заявою про скасування постанови державного виконавця про встановлення йому тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами з підстав його призову на службу під час мобілізації та надання державному виконавцю документів на підтвердження вказаної обставини, матеріали справи не містять.

Відтак, у суду відсутні підстави вважати, що оскаржуваною постановою державного виконавця від 09.04.2018, станом на день її винесення, було порушено права ОСОБА_1 як сторони виконавчого провадження.

Доводи апеляційної скарго про те, що державним виконавцем не надсилалася на адресу ОСОБА_1 постанова від 09.04.2018 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами у виконавчому провадженні НОМЕР_4, то такі доводи є необґрунтованими з огляду на те, що у випадку неотримання відповідних документів (відомостей) протягом тривалого часу та невжиття відповідних заходів учасником виконавчого провадження, спрямованих на таке отримання, застосуванню підлягає презумпція обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні (постанови Верховного Суду від 24.10.2022 у справі №910/18480/20, від 19.01.2024 у справі №911/1216/21). Виконавче провадження щодо примусового виконання рішення суду у справі №2-333/2007 відкрито 13.11.2007. Постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами винесена 09.04.2018, тобто до призову ОСОБА_1 у березні 2022до лав ЗСУ пройшло майже 4 роки.

Доводи апеляційної скарги про те, що постанова від 09.04.2018 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами залишається чинною, навіть після її скасування відповідно до постанови Горішньоплавнівського ВДВС у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 11.03.2024, то ці доводи також не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки судом першої інстанції правильно враховано, що з 01.03.2019 запроваджено електронний обмін інформацією між АСВП Мінюсту та ІКС «Інформаційний портал України», введення до ІКС інформації в ручному режимі заблоковано, тому формальне внесення до автоматизованої системи постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами та, відповідно, постанови про скасування такої постанови, було єдиним правильним вирішенням питання про скасування тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

З огляду на викладене та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З підстав вищевказаного, апеляційний суд у складі колегії суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу - без задоволення, а ухвалу суду - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1,2, 368 ч.1, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381 - 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Савченко Вікторії Сергіївни - залишити без задоволення.

Ухвалу Козельщинського районного суду Полтавської області від 10 липня 2024 року- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14 жовтня 2024 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов