Провадження 2/127/2331/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Вохмінової О.С.
з участю секретаря судових засідань Сунько Я.Р.
розглянувши в спрощеному провадженні у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, -
22.05.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди (а.с. 1-12).
Вимоги позивач мотивував тим, що 27.01.2024 року приблизно о 13.02 год. в м. Вінниці на перехресті вул. Келецька та вул. 600-річчя, водій ОСОБА_2 , керуючи в стані алкогольного сп`яніння транспортним засобом Suzuki Grand Vitara, д.н НОМЕР_1 , і рухаючись на заборонений (червоний) сигнал світлофора, не надав переваги в русі транспортному засобу Volkswagen Touareg, д.н НОМЕР_2 , який рухався на дозволений сигнал світлофора, та допустив зіткнення з ним. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.03.2024 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 130 КУпАП та накладено стягнення.
Згідно висновку експерта № 15Е-02/2024 від 16.02.2024 року вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу належного позивачеві транспортного засобу, складає 719 480,46 грн.
На дату ДТП цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Suzuki Grand Vitara, д.н НОМЕР_1 , була застрахована у АТ «СГ «ТАС».
02.05.2024 року страховою компанією було виплачене страхове відшкодування в максимальному розмірі 160 000 грн., тому решту суми 559 480,46 грн. (719 480,46 грн. 160 000 грн. = 559 480,46 грн.) позивач просив стягнути з ОСОБА_2 відповідно до ст.ст. 22, 1166, 1187, 1188, 1172 ЦК України та всі понесені ним судові витрати.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Малик О.В. позовні вимоги підтримали. Представник уточнив, що позивач ОСОБА_1 отримав страхове відшкодування від СГ «ТАС» в максимальному розмірі, проте цієї суми не вистачає для відновлення транспортного засобу. Машина позивача досі «не на ходу» і не відремонтована. Відповідач був запрошений на її огляд експертом, проте не з`явився. В подальшому відмовився відшкодовувати шкоду, мотивуючи відсутністю грошей. Просив повністю задоволити позов, а також стягнути з відповідача судовий збір в сумі 5 594,80 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 30 000 грн. Врахувати, що представник відповідача ОСОБА_3 був ознайомлений з матеріалами справи, проте суму вартості відновлювального ремонту не оспорив і про зменшення витрат на правничу допомогу не заявив.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи був неодноразово повідомлений судовими повістками, надісланими рекомендованими листами з повідомленням. Крім того, представник відповідача ОСОБА_3 отримав позовну заяву із додатками та був ознайомлений з матеріалами справи (а.с. 82, 84), в подальшому заявив про припинення представництва інтересів відповідача ОСОБА_2 в зв`язку з розірванням договору (а.с. 85-86). Відзиву на позов, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутності відповідач не надавав. Про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
З урахуванням вимог статей 223, 280 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи.
Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що 27.01.2024 року приблизно о 13.02 год. в м. Вінниці на перехресті вул. Келецька та вул. 600-річчя, водій ОСОБА_2 , керуючи в стані алкогольного сп`яніння транспортним засобом Suzuki Grand Vitara, д.н НОМЕР_1 , і рухаючись на заборонений (червоний) сигнал світлофора, не надав переваги в русі транспортному засобу Volkswagen Touareg, д.н НОМЕР_2 , який рухався на дозволений сигнал світлофора, та допустив зіткнення з ним. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.03.2024 року, яка набрала законної сили відповідно до постанови Вінницького апеляційного суду від 17.04.2024 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік (а.с. 14-18).
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію власником автомобіля Volkswagen Touareg, д.н НОМЕР_2 , є ОСОБА_1 (а.с. 55).
Згідно висновку експерта № 15Е-02/2024 від 16.02.2024 року, складеного за зверненням позивача ОСОБА_1 , розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Volkswagen Touareg, д.н НОМЕР_2 , внаслідок ДТП, складає 953 172,30 грн.; вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту зносу, внаслідок ДТП, завданого власнику автомобіля Volkswagen Touareg, д.н НОМЕР_2 , складає 719 480,46 грн. (а.с. 21-56).
На дату ДТП цивільна-правова відповідальність водія автомобіля Suzuki Grand Vitara, д.н НОМЕР_1 , була застрахована в АТ «СГ «ТАС» згідно полісу № АТ4111252 (а.с. 57).
В судовому засіданні позивач визнав, що отримав страхове відшкодування в максимальному розмірі - 160 000 грн.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач ОСОБА_1 зазначав, що ремонт пошкодженого автомобіля не проведений, відповідач відмовляється добровільно відшкодувати шкоду, тому просив стягнути вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту зносу в сумі 559 480,46 грн. (719 480,46 грн. 160 000 грн. = 559 480,46 грн.).
Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частинами 1, 2 ст. 1187 ЦК України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.
Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.
Тому, якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.
Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України).
Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).
Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. 2 ст. 80 ЦПК України).
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).
Оскільки страховиком АТ «СГ «ТАС» була частково виплачена сума страхового відшкодування, решта суми майнової шкоди, яка пов`язана з відновлювальним ремонтом транспортного засобу ОСОБА_1 , підлягає стягненню з ОСОБА_2 як з особи, відповідальної за завдані збитки.
Визначаючи розмір відшкодування майнової шкоди, який підлягає стягненню, суд приймає за основу висновок № 15Е-02/2024 від 16.02.2024 року, складений експертом Івасиком М., що обізнаний про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України, згідно якого вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Volkswagen Touareg, д.н НОМЕР_2 , з урахуванням коефіцієнту зносу становить 719 480,46 грн.
Оскільки 160 000 грн. були сплачені страховою компанією на користь ОСОБА_1 , решта суми, яка є необхідною для відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу 559 480,46 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Судові витрати підлягають розподілу наступним чином.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частин першої - четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи.
Позивач поніс витрати по сплаті судового збору в сумі 5 594,80 грн. (а.с. 64) та по сплаті гонорару згідно договору про надання правничої допомоги від 09.05.2024 року в сумі 30 000 грн. (а.с. 58, 59, 60).
Для підтвердження обсягу наданих адвокатом послуг був наданий акт виконаних робіт від 22.05.2024 року, згідно якого адвокатом були проведені роботи, - 09.05.2024 року вивчення суті звернення до адвоката та обставин справи, судової практики, укладення договору про надання правничої допомоги (2 840 грн.); - підготовка та відправлення заяви про ознайомлення з матеріалами справи № 127/3278/24 (1420 грн.); - підготовка та відправлення заяви про видачу копії постанови у справі № 127/3278/24 (1 420 грн.); - підготовка та відправлення адвокатського запиту до АТ «СГ «ТАС» (2 840 грн.); - ознайомлення з матеріалами справи (2 840 грн.), всього на суму 11 360 грн.
Тому загальна сума судових витрат, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача (судовий збір 5 594,80 грн. та витрати на правничу допомогу 18 900 грн.) відповідно до ст. 141 ЦПК України становить 24 494,80 грн.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 15, 22, 1166, 1187, 1172, 1194 ЦК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265 ЦПК України,

позов задоволити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 559 480 (п`ятсот п`ятдесят дев`ять тисяч чотириста вісімдесят) грн. 46 коп., а також судові витрати в сумі 24 494 (двадцять чотири тисячі чотириста дев`яносто чотири) грн. 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня проголошення рішення.
Рішення може бути оскаржене. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог ст.ст. 354, 355 ЦПК України, розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України.

Учасники справи:

- позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3

- відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4

Повне судове рішення складене 14.10.2024 року.

Суддя: