Справа № 385/1198/24
Провадження № 2/385/510/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.10.2024 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді Гришака А.М.,
з участю секретаря судового засідання Зеленко О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в місті Гайворон Кіровоградської області справу за позовом Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) до ОСОБА_1 про стягнення збитків, -
Державна екологічна інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення збитків.
Позов мотивовано тим, що у січні 2024 року на адресу Інспекції надійшли матеріали відділення поліції №1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області за фактом незаконної порубки (спилювання) дерев громадянином ОСОБА_1 .
Так, згідно матеріалів поліції та пояснень ОСОБА_1 , 28.12.2023 ОСОБА_1 у лісовому насадженні біля села Бугове Гайворонської міської ради Голованівського району Кіровоградської області бензиновою ланцюговою пилою спиляв три сироростучинх дерева (діаметром 20, 20, 31 см) до ступеня припинення росту - без спеціального дозволу на використання лісових ресурсів (лісорубного квитка).
За вказаним фактом державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Придніпровського округу відносно відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення від 23.01.2024 №213987.
За результатом розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 651 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 765,00 грн.
30.01.2024 Інспекцією пред`явлено відповідачу претензію про відшкодування завданої шкоди. Однак відповіді не надійшло, а збитки не відшкодовано.
13.09.2024 року судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, при зверненні до суду заявив клопотанням про розгляд справи без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, судову повістку не отримував, оскільки не проживає в зареєстрованому місці проживання, а тому відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є таким, що належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Відзив на позовну заяву не надіслав.
Зважаючи на те, що відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, заяв про причини неявки чи про відкладення, відзиву не подав, тому суд на підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України розглянув справу за його відсутності та згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також в інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.
За вимогами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини.
04.01.2024 року на адресу позивача надійшли матеріали відділення поліції №1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області за фактом незаконної порубки (спилювання) дерев громадянином ОСОБА_1 (а.с. 7).
Згідно відібраних працівниками поліції пояснень, зокрема, письмових пояснень ОСОБА_1 від 28.12.2023 року, 28.12.2023 ОСОБА_1 у лісовому насадженні біля села Бугове Гайворонської міської ради Голованівського району Кіровоградської області бензиновою ланцюговою пилою спиляв три сироростучинх дерева (діаметром 20, 20, 31 см) до ступеня припинення росту - без спеціального дозволу на використання лісових ресурсів (а.с. 8-15).
В наслідок вищевказаних незаконних дій ОСОБА_1 відносно нього Державною екологічною інспекцією Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) було складено протокол № 212987 від 23.01.2024, що підтверджується копією даного протоколу (а.с. 16) та винесено постанову № 212987 від 23.01.2024, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 651 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 765,00 грн., що вбачається з копії даної постанови наявної в матеріалах справи (а.с. 17).
Норми права та мотиви їх застосування.
Згідно ст. 66 Лісового кодексу України громадяни мають право в лісах державної та комунальної власності, а також за згодою власника в лісах приватної власності вільно перебувати, безоплатно без видачі спеціального дозволу збирати для власного споживання дикорослі трав`яні рослини, квіти, ягоди, горіхи, гриби тощо, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами України.
Відповідно до ст. 69 Лісового Кодексу України спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно.
У відповідності до вимог ст. 105 Лісового кодексу України, відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні дерев та чагарників.
Згідно із ч.ч. 4, 5 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземні юридичні і фізичні особи та особи без громадянства зобов`язані відшкодувати шкоду, завдану ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього і природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів.
Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Згідно з ч. 1 ст. 29 Бюджетного кодексу України до доходів Державного бюджету України включаються доходи бюджету, за винятком тих, що згідно із статтями 64, 64-1, 66, 69-1 та 71 цього Кодексу закріплені за місцевими бюджетами. Пунктом 7 частини 3 зазначеної статті передбачено, що джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 1 частини другої статті 67-1 цього Кодексу) є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 69-1 Бюджетного кодексу України до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до бюджетів місцевого самоврядування (крім бюджетів міст Києва та Севастополя) - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків.
З огляду на викладене, завдані природним ресурсам збитки відшкодовуються шляхом перерахування коштів на єдиний розподільчий казначейський рахунок відповідної місцевої ради, адміністративній території якої скоєно правопорушення, в даному випадку на спеціальний фонд Гайворонської територіальної громади, на-користь зведеного бюджету, із якого місцевим органом Державної казначейської служби України в подальшому розподіляються конкретні суми коштів до Державного, обласного та місцевого бюджетів у вищевказаному співвідношенні.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.
Розподіл між сторонами судових витрат.
За змістом ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України, у відповідності до ч. ч. 1, 2 якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач при подачі позовної заяви до суду сплатив судовий збір у розмірі 3028 грн. 00 коп., а тому, відповідно до ст. 141 ЦПК України, такий підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 45, 1166, 1190 ЦК України, ст.ст. 10, 89, 141, 142, 223, 263-265, 268, 280-285, 354 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) до ОСОБА_1 про стягнення збитків задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: А. М. ГРИШАК

Дата документу 11.10.2024