КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Справа № 520/8/19
Провадження № 6/947/563/24
УХВАЛА

10.10.2024 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

при секретарі Матвієвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі у залі суду заяву ОСОБА_1 , подану через представника ОСОБА_2 , про виправлення помилки у виконавчому листі №520/8/19, виданому Київським районним судом міста Одеси відносно боржника ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

01.10.2024 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла заява ОСОБА_1 , подану через представника ОСОБА_2 , про виправлення помилки у виконавчому листі №520/8/19, виданому Київським районним судом міста Одеси відносно боржника ОСОБА_3 , шляхом зазначення дати видачі виконавчого листа.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, справу за вказаною заявою було розподілено судді Калініченко Л.В. та передано головуючому 01.10.2024 року.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 02.10.2024 року вказану заяву прийнято та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

07.10.2024 року до суду від представника позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в електронній формі через підсистему Електронний суд надійшла сформована 06.10.2024 року заява про підтримання заявлених вимог та розгляд справи за його відсутності.

У судове засідання призначене на 10.10.2024 року сторони по справі не з`явились, про дату, час і місце проведення якого повідомлялись належним чином. ОСОБА_3 , як відповідач по справі та боржник за виконавчим документом, про причини неявки суд не повідомив.

Частиною 3 статті 432 ЦПК України передбачено, що суд розглядає заяву про виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

У зв`язку з чим, судом було ухвалено провести розгляд питання щодо виправлення помилки у виконавчому листі в судовому засіданні за відсутності сторін по справі.

Дослідивши вказану заяву, додані до неї документи та матеріали цивільної справи №520/8/19, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду міста Одеси на розгляді перебувала цивільна справа №520/8/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

За наслідком розгляду вказаної справи, 04.03.2019 року Київським районним судом міста Одеси ухвалено рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, задоволено. Розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , зареєстрований 15 грудня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1884. Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ухвалено вважати розірваним у день набрання чинності цим рішенням. Позивачеві ОСОБА_5 після розірвання шлюбу залишено прізвище « ОСОБА_6 ». Стягнуто з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частки від усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 01 березня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Стягнуто з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , витрати по сплаті судового збору за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 (сорок) копійок. Стягнуто з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 (сорок) копійок.

Зазначене рішення суду набрало законної сили 04.04.2019 року.

У відповідності до даних наявних у автоматизованій системі документообігу суду в обліково-статистичній картці справи №520/8/19 судом встановлено, що 08.06.2022 року Київським районним судом міста Одеси було видано стягувачеві ОСОБА_1 виконавчий документ виконавчий лист №520/8/19 відносно боржника ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Як вбачається з поданих заявником ОСОБА_1 документів вбачається, що у оригіналі вказаного виконавчого документа судом у графі «виконавчий лист виданий», не зазначено дату його видачі, яка наявна у автоматизованій системі документообігу суду в обліково-статистичній картці справи №520/8/19.

Також судом встановлено, що ОСОБА_1 зверталась з вказаним виконавчим листом до Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з метою примусового виконання вказаного виконавчого документа.

Однак, 22.06.2022 року вказаним відділом державної виконавчої служби даний виконавчий лист був повернутий стягувачеві у зв`язку з тим, що виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, що регламентовано пунктом 6 ч.4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Зазначені обставини стали підставою для звернення заявниці ОСОБА_1 , як стягувача за вказаним виконавчим документом, до суду з даною заявою.

Згідно з ч.1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Судове рішення (постанова, ухвала) це акт судової влади, що здійснює захист порушених або оскаржених прав громадян і організацій шляхом підтвердження наявності або відсутності правовідносин і розпорядженням відповідних дій в майбутньому.

Обов`язок виконувати судове рішення (постанову) випливає не з рішення (постанови) суду як такого, а із санкцій, передбачених нормами права, що були застосовані судом. Навіть у тих випадках, коли закон передбачає відповідальність за невиконання рішень, ця відповідальність має на меті примусити зобов`язану рішенням суду особу виконати розпорядження норми, що застосував суд.

Одними з властивостей судового рішення, що вступило в законну силу є: можливість примусового виконання судового рішення мимо волі зобов`язаної особи та обов`язковість, яка полягає в тому, що судове рішення, що вступило в законну силу, стає обов`язковим для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб і громадян і підлягають виконанню на всій території України. Рішення, що вступило в законну силу, є обов`язковим і підлягає точному виконанню. Усі державні органи, посадові особи й окремі громадяни, зобов`язані сприяти виконанню рішення суду, виконуючи вимоги державного виконавця.

Статтею 431 ЦПК України передбачено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконавчі листи викладаються в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, шляхом заповнення відповідних форм процесуальних документів, передбачених Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему. На виконавчий лист, викладений в електронній формі, накладається кваліфікований електронний підпис судді (у разі колегіального розгляду - кваліфіковані електронні підписи всіх суддів, що входять до складу колегії).

Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені вимоги до виконавчого листа, відповідно до яких у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

У разі пред`явлення до примусового виконання рішення міжнародного юрисдикційного органу у випадках, передбачених міжнародним договором України, такий виконавчий документ повинен відповідати вимогам, встановленим міжнародним договором України.

Пунктом 6 ч.4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені наслідки не відповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, у виді повернення виконавчого документа стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення.

Згідно з ч 1 ст.432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі.

У відповідності до ч.7 ст. 431 ЦПК України, у разі вирішення питання про виправлення помилки у виконавчому документі; визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; забезпечення виконання судового рішення; стягнення на користь боржника безпідставно одержаного стягувачем за виконавчим документом; поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання; відстрочення чи розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання; звернення стягнення на грошові кошти, що належать третім особам, та нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку; зупинення виконання (дії) судового рішення; заміну сторони виконавчого провадження суд вносить відповідну ухвалу до Єдиного державного реєстру виконавчих документів не пізніше двох днів з дня її постановлення у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Приймаючи вищевикладене, судом встановлено, що Київським районним судом міста Одеси за наслідком набрання законної сили рішенням Київського районного суду міста Одеси від 04.03.2019 року по цивільній справі №520/8/19, сформовано та видано 08.06.2022 року Київським районним судом міста Одеси виконавчий документ виконавчий лист №520/8/19 відносно боржника ОСОБА_3 про стягнення аліментів, однак в якому у паперовій формі у графі «виконавчий лист виданий», не зазначено дату його видачі, яка наявна у автоматизованій системі документообігу суду в обліково-статистичній картці справи №520/8/19, у зв`язку з чим 22.06.2022 року відділом державної виконавчої служби даний виконавчий лист був повернутий стягувачеві у зв`язку з тим, що виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, що регламентовано пунктом 6 ч.4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Вказані обставини свідчать про наявність невідповідності вказаного виконавчого листа №520/8/19, виданого Київським районним судом міста Одеси, відносно боржника ОСОБА_3 про стягнення аліментів, вимогам передбачених ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», що полягає у не зазначенні дати видачі виконавчого листа у оригіналі виконавчого документа виданого в паперовій формі, що перешкоджає примусовому виконання даного виконавчого документа.

Відповідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод Європейського суду з прав людини як джерела права.

У Законі України «Про виконавче провадження» поняття «виконавче провадження» розуміється як завершальна стадія судового провадження (стаття 1). Наведене узгоджується з практикою ЄСПЛ щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий суд.

Так, у рішенні від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» (Case of Hornsby v. Greece) ЄСПЛ зазначив, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

Право на справедливий суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін. Обов`язковість виконання судових рішень, разом із іншими складовими права на справедливий суд, зокрема, такими як суб`єктивна неупередженість суду, принцип правової визначеності, заборона втручання законодавця у відправлення правосуддя розглядаються Судом в якості елементів верховенства права (Golder v. The United Kingdom, аpp. no. 4451/70).

Приймаючи викладене, оскільки рішення по справі №520/8/19 набрало законної сили та підлягає обов`язковому виконанню, а допущена у вказаному виконавчому листі помилка, зумовлена не зазначенням дати видачі виконавчого документа, якою є 08.06.2022 року, перешкоджає належному виконанню судового рішення, суд вважає, що заява про виправлення помилки у виконавчому листі підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 432 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , подану через представника ОСОБА_2 , про виправлення помилки у виконавчому листі №520/8/19, виданому Київським районним судом міста Одеси відносно боржника ОСОБА_3 задовольнити.

Виправити помилку у виконавчому листі №520/8/19, виданому Київським районним судом міста Одеси стягувачеві ОСОБА_1 відносно боржника ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , аліментів на неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частки від усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 01 березня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 , шляхом зазначення у графі «виконавчий лист виданий», дату його видачі «08 червня 2022 року».

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Головуючий Калініченко Л. В.