Справа № 1326/8358/2012 Головуючий у 1 інстанції: Мартьянова С.М.
Провадження № 22-ц/811/3544/23 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Шандри М.М.

суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.

розглянувши у м. Львові у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 15 листопада 2023 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп» до ОСОБА_1 , яка є спадкоємицею після смерті ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

ПАТ КБ «Надра» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за Договором «Автопакет», в якому просило стягнути з відповідача суму заборгованості за Кредитним договором № 2/МК-42 від 02.02.2007 в розмірі 4822,57 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 38 546,80 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 02.02.2012 між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 укладено Кредитний договір № 2/МК-42 на суму 20 000,00 дол. США з терміном погашення до 02.02.2012 зі сплатою 15,5 % річних. Ціль кредитування споживчі потреби.

Згідно з п.2.2.1. даного Договору Позичальник сплачує Банку передбачені п.1.1.3.1 цього Договору відсотки безготівковим перерахуванням або внесенням готівкових коштів на поточний рахунок у порядку передбаченому п. 2,2.3 цього Договору, шляхом сплати суми мінімально необхідного платежу, розмір якого складає 2739,10 грн.

Згідно п.п.9.1. 9.2.Кредитного договору у разі порушення позичальником строків сплати відсотків за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплатити на користь Банку пеню у розмірі 0,5 % від суми прострочених зобов`язань за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачувалася пеня. За порушення строків повернення Кредиту та/чи сплати відсотків за користування Кредитом Позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 5 % від суми заборгованості по поверненню Кредиту та/чи сплати відсотків, вказаних у Графіку і визначених на дату прострочення.

Відповідно до п.4.1.4. Кредитного Договору Банк має право достроково витребувати наданий Позичальнику Кредит, в тому числі звернення стягнення на заставне майно.

02.02.2007 між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 укладено Договір Застави, предметом застави є автомобіль, марки HYNDAI, модель MATRIX, рік випуску 2006, сірого кольору, реєстраційний № НОМЕР_1 , зареєстрований РЕВ 1-го МВ ДАІ при УМВС України у Львівській обл. 31.01.2007, який належить ОСОБА_2 .

Відповідно до п.2.1.3. Договору застави у випадку невиконання чи неналежного виконання Заставодавцем своїх Зобов`язань за Кредитним договором задовольнити свої майнові вимоги за рахунок предмета Застави в повному обсязі, визначеному на момент фактичного задоволення, враховуючи суму кредиту, відсотків за користування ним, інших платежів, передбачених Кредитним договором, збитків та інших витрат, пов`язаних із зверненням стягнення на Предмет застави.

Проте умови Договору порушені Позичальником, зобов`язання ним не виконано, кредит не повернуто.

Станом на 18.09.2012 заборгованість по Кредитному договору № 2/МК-42 від 02.02.2012 становить 4 822,57 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 38 546,80 грн, з яких: 3 288,62 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 26 285,94 грн, - заборгованість по кредиту; 736,77 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 5 889,00 грн, - заборгованість по відсотках (за період 01.04.2011 - 31.08.2012); 24,07 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 192,39 грн, - донараховані відсотки (за період 01.09.2012 - 17.09.2012); 511,84 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 4 570,72 грн, - пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків (за період 19.09.2011 - 17.09.2012); 201,27 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 1 608,75 грн, - штраф (згідно п.п.9.2. Кредитного договору).

На підставі наведеного позивач просив задовольнити позов.

Заочним рішенням Франківського районного суду м. Львова від 22.01.2013 позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість у сумі 38 546,80 грн, судовий збір у розмірі 385,46 грн.

07.11.2013 ОСОБА_1 , як спадкоємиця ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення.

Ухвалою суду від 15.05.2014 заочне рішення Франківського районного суду м. Львова від 22.01.2013 скасовано.

07.07.2014 від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій він просив суд стягнути з відповідача суму заборгованості за Кредитним Договором № 2/МК-42 від 02.02.2007, що становить 4216,33 дол. США та 3548,43 грн.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 15.11.2023позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп», як правонаступника позивача ПАТ КБ «Надра», заборгованість за Кредитним договором № 2/МК-42 від 02.02.2007 у розмірі 4214 (чотири тисячі двісті чотирнадцять) доларів США, з яких: 3288,62 доларів США заборгованість по кредиту, в тому числі прострочена; 926,19 доларів США заборгованість по відсотках, в тому числі прострочена.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 , подавши апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором за відсутності доказів наявності такої заборгованості та її розміру. Звертає увагу, що позивач пропустив строк пред`явлення вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, і такий не підлягає поновленню. Вказує, що спадкоємцями, які прийняли спадщину, крім неї, є ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які проживали на момент смерті із ОСОБА_2 , однак не були залучені до участі у справі як правонаступники відповідача. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Згідно ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам не відповідає.

Судом встановлено, що 02.02.2007 між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра», та ОСОБА_2 укладено Кредитний договір № 2/МК-42, відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику кредит в сумі 20 000,00 дол. США, цілі кредитування споживчі потреби, строком до 02.02.2012 та сплатою відсотків з розрахунку 15,5 % річних.

02.02.2007 між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 укладено Договір Застави, предметом застави є автомобіль, марки HYNDAI, модель MATRIX, рік випуску 2006, сірого кольору, реєстраційний № НОМЕР_1 , зареєстрований РЕВ 1-го МВ ДАІ при УМВС України у Львівській обл. 31.01.2007, який належить ОСОБА_2

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 14.01.2013.

З розрахунку заборгованості за договором №2/МК-42 від 02.02.2007 станом на 06.10.2015 вбачається, що заборгованість за кредитом, в тому числі прострочена становить 3288,62 дол. США, заборгованість по сплаті відсотків, в тому числі прострочена становить 926,19 дол. США. Загальна сума заборгованості становить 4214,81 дол. США, що в еквіваленті 89 419,89 грн.

В подальшому, право вимоги за кредитним договором №2/МК-42 від 02.02.2007 клієнта ОСОБА_2 укладеним з ПАТ «КБ «Надра» було відступлено ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» за лотом GL48N718070 (протокол електронного аукціону №UA-ЕА-2020-05-12-000017-b).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що з ОСОБА_1 , як спадкоємиці ОСОБА_2 , слід стягнути на користь позивача грошові кошти за Кредитним договором № 2/МК-42 від 02.02.2007 року в розмірі 4214,81 доларів США.

Однак з цим висновком колегія суддів не може повністю погодитись з таких підстав.

Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (стаття 13 ЦПК України).

Відповідно до статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідач це особа, яка, на думку позивача, порушила, не визнала чи оспорила його суб`єктивні права, свободи чи інтереси. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Статтею 50 ЦПК України визначено, що позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права і обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обов`язки.

Згідно з частинами першою-другою статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача (або непред`явлення позову до належного відповідача (співвідповідача)) не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. Вказане може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог по суті заявлених вимог.

Зазначене відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18).

Верховний Суд у постанові від 28.10.2020 у справі № 761/23904/19 дійшов висновку, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.

Згідно із ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника в зобов`язанні.

Згідно частини п`ятої статті 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною першою статті 1281 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Відповідно до положень статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

З урахуванням викладеного задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

У такому разі, суд, серед іншого, має з`ясувати хто із спадкоємців прийняв спадщину.

Із копії спадкової справи № 1248/2021 після смерті ОСОБА_2 , витребуваної судом апеляційної інстанції, вбачається, що його спадкоємцями, які прийняли спадщину, крім дружини ОСОБА_1 , є повнолітні діти: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також матір ОСОБА_5 , які на момент смерті ОСОБА_2 проживали з ним.

Однак, суд першої інстанції не з`ясував коло спадкоємців померлого боржника ОСОБА_2 та не залучив усіх спадкоємців до участі у справі як правонаступників померлого відповідача.

Отже, у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ТзОВ «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп», слід відмовити у зв`язку з тим, що вирішення цього спору без залучення співвідповідачами усіх спадкоємців ОСОБА_2 є неможливим.

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити його.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведене, рішення суду слід скасувати та постановити нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 15 листопада 2023 року скасувати та постановити нову постанову.

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп», до ОСОБА_1 , яка є спадкоємицею після смерті ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості, - відмовити

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 11.10.2024

Головуючий

Судді