Справа № 953/4589/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2024 року м.Харків

Київський районний суд м.Харкова у складі:

головуючої судді - Лисиченко С.М.,

за участю секретаря судового засідання - Кот Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справі №953/4589/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до держави Російської Федерації про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої внаслідок військової агресії Російської Федерації, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м.Харкова із позовною заявою до відповідача держави Російської Федерації про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої внаслідок військової агресії Російської Федерації, відповідно до якої ч просить стягнути з відповідача на його користь 18 356 798,50 гривень у відшкодування майнової шкоди та 1 000 000 гривень у відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що у період з 24.02.2022 по 30.03.2022 мало місце порушення законів та звичаїв війни військовослужбовцями підрозділів збройних сил та інших відомств РФ, що полягали у здійсненні обстрілів із невстановленої зброї снарядами невстановленого калібру по домоволодінням в м. Харкові. Внаслідок масованого обстрілу російськими військами було пошкоджено домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що призвело до пошкодження зазначеного об`єкту. Відбулося пряме влучання снарядів у дах, фасад другого поверху, прибудову, паркан та на подвір`я. Таким чином було частково знищено належне позивачу майно, а саме будинок та надвірні будівлі, а також рухоме майно, яке знаходилося всередині. Розмір завданої йома матеріальної шкоди становить18 356 798,50 гривень. За вказаним фактом 04.04.2022 року були внесені відомості в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000490 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України. ОСОБА_1 було визнано потерпілим.

Позивач зазначає, що внслідок збройної агресії Російської Федерації порушено його право, а саме, його позбавило можливості користуватися належним майном та вилучати корисні властивосьті належного майна для задоволення власних потреб, що завдає йому моральної шкоди. Вказує, що він протягом багатьох років з турботою та любов"ю будував будинок своєї мрії для себе та членів своєї родини, щоб мати можливість збиратисчя з ними під одним дахом. Однак цю мрію було майже знищено внаслідок військової агресії РФ. Будинок- мрії був під загрозою повного знищення. Він був дуже пошкоджений в результаті обстрілів і тепер знадобиться багато фізичних та фінансових зусиль для того, щоб його відновити.

Вказує. що до початку військової агресії з боку Російської Федерації, він, як повноправний громадянин своєї країни, мав налагоджений побут та можливість вести повноцінне життя, які були порушені військовими діями РФ проти України. Через збройну агресію та наступ на м.Харків, через посійні обстріли, позивач та члени його сім"ї з перших днів війни перебувають в пригніченому стані, переживають за своє майбутнє в умовах невизначеності і постійного страху, знизився життєвий тонус, що негативно позначається на здоров"ї та стосунках з оточуючими, що призвело до порушення нормальних життєвих зв"язків. З початку війни йому довелось змінити свлє життя, на підставі чого ним було зазнано моральних страждань, що супроводжується душевним болем, втратою спокою, постійним відчуттям незахищеності та розчарування. З огляду на особливий цинізм, з яким Російською Федерацією порушуються основоположні права й свободи людини в Укравїні, позивач позбавився звичайного ритму життя, можливості спокійно проживати з сім"єю в рідному місті, підтримувати нормальні життєві зв"язки з рідними особами, близькими, друзями.

З огляду на зазначене, враховуючи характер та обсяг завданих позивачу моральних страждань, істотних порушень його конституційних прав, умисного характеру дій Російської Федерації, а також почуття безпорадності та розчарування, які він відчуває, останній вважає достатнім та справедливим розміром компенсації за заподіяну йому моральну шкоду в розмірі 1 000 000,00 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського районного суду м.Харкова від 28.05.2024, визначено головуючу суддю у справі: ОСОБА_2 .

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 29.05.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 27.08.2024 підготовче провадження у даній справі закрито, призначено справу до розгляду по суті.

В судове засідання, призначене на 08.10.2024, позивач не з`явився, про час, день та місце підготовчого засідання повідомлений у встановленому законом порядку. До суду представником позивача подано клопотання з проханням розглянути справу у відсутності позивача та його представника за наявними у справі доказами, позовну заяву підтримують в повному обсязі.

В судове засідання, призначене на 08.10.2024, представник відповідача повторно не з`явився, про час, день та місце підготовчого засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не відомі.

Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно частини 4 статті 223 ЦПК України постановляє рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України

Відповідно до даних, які містяться у витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №17444559 від 06.02.2014, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :16:017:0010, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Відповідно до даних, які містяться у витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №16501130 від 21.01.2014, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :16:017:0009, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Згідно з даними, які містяться у декларації про початок виконання будівельних робіт, 29.12.2014 №ХК08 у ДАБІ у Харківській області зареєстровано декларацію про будівництво житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 , замовником якого є ОСОБА_1 .

18.07.2020 ФО-П ОСОБА_3 виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , замовником якого є ОСОБА_1

04.04.2022 були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження №0000490 за ч. 1 ст. 438 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань. У витязі вказано, що 04.04.2022 до СВ ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшла заява ОСОБА_4 , з якої встановлено порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, військовослужбовцями підрозділів збройних сил та інших відомств рф у період з 24.02.2022 по 30.03.2022, що полагяли у здійсненні обстрілів із невстановленої зброї снарядами невстановленого калібру по домоволодінням за адресами, зокрема, АДРЕСА_1 .

Згідно з даними, які містяться у протоколі огляду місця події від 29.08.2022, слідчим в ОВС СВ ІНФОРМАЦІЯ_2 Войтенко К.В. в рамках досудового розслідування кримінального провадження №0000490 від 04.04.2022 за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.438 КК України, було проведено огляд житлового будинку в АДРЕСА_1 , розташований на земельних ділянках :16:017:0010 та :16:017:0009. Метою огляду є виявлення зовнішніх та внутрішніх руйнувань будинку, прилеглої території та об`єктів благоустрою на ній, а також встановлення причин їх виникнення.

Оглядом місця події встановлено, що на земельній ділянці побудований двоповерховий будинок з мансардою, має квадратну форму (А-2 згідно техпаспорту). 3 правої сторони розміщена одноповерхова прибудова (А-2-1), яка має прямокутну форму, витягнуту вглибину домоволодіння. Внутрішній двір знаходиться під покрівлею, яка вкрита керамічною черепицею. Підлога вимощена тротуарною керамічною плиткою. В середині ділянки розміщується басейн, вкритий захисним каркасом та обтягнута плівкою (В). Далі прилягає земельна ділянка, орієнтовною площею 0,15 га. Земельна ділянка є благоустроєною. Тротуарні доріжки вимощені керамічною плиткою. Будинок має підключення до водопостачання. Також, будинок має газове підключення та систему обліку газу. Об`єкт нерухомого майна, який є об`єктом огляду, являє собою двоповерховий будинок та одноповерхову прибудову, виготовлені з керамічних блоків «Поротерм 440 эко». Перегородки та внутрішнє оздоблення зовнішніх стін виконані з красної цегли. З зовнішньої сторони блоки заштукатурені, зашпаклевані та виконане фінішне оздоблення мінеральною штукатуркою «Церезит». По стінам та примиканням до підшивки покрівлі, огороджувальним конструкціям, встановлені оздоблювальні декоративні елементи з полістерола, оздоблені мінеральною штукатуркою. Підшивка покрівлі виготовлена з «Аквапанелі вологостійкої Knauf 2400х900х12,5» по каркасу з оцинкованого профілю. Всі фасади мають фінішне оздоблення.

Під час безпосереднього візуального огляду всіх сторін даного житлового будинку та прибудови, в присутності учасників слідчої дії, встановлено наступні пошкодження, а саме: руйнація віконних та дверних блоків, в тому числі скла та енергозберігаючих склопакетів; лотків та труб зливів, відрив їх з місць кріплення; чисельні механічні пошкодження стін у вигляді заглибин різної форми та діаметру, наскрізних отворів овальної та неправильної форми, візуально схожі на сліди влучання уламків снарядів, проломів, пошкодження вхідних дверей на веранду та гаражних воріт. З лівої сторони на другому поверсі мається отвір від попадання ймовірно снаряду, внаслідок чого зруйновано декоративне оздоблення несучих конструкцій плит перекриття балконної частини, на яку спирається крівля. Знесена опорна стійка перемички віконного та дверного та віконного отвору, яка була виконана з цегли. Повністю зруйнована огороджувальна конструкція з алюмінієвого профілю з енергозберігаючим склопакетом. Вибита частина фасадної стіни. Зруйнована металева балконна огорожа. Частково зруйновані зливи. Пошкодження уламками цокольної частини, яка оздоблена гранітом. В ході слідчої дії здійснено огляд покрівлі будинку та прибудови. Покрівля виконана з натуральної черепиці та міді на каркасі з деревини. Можна спостерігати численні ушкодження покриття покрівлі: черепиці, стропильної системи та теплоізоляції з мінерального волокна, ймовірно снарядами. На будинку має місце пробиття наскрізь на одному зі скатів. Пошкоджена стропильна система. Оздоблення димоходів та вентиляційних каналів також пошкоджені уламками. На прибудові мають місце чисельні ушкодження покрівлі. Пожкоджена мідна обшивка димоходів. Пошкоджено мідний димохід «Shiedel». В даху отвори овальної форми від ймовірного влучания снарядів, діаметром від одного до шести метрів. Паркан з фасаду виконаний з білої полуторної цегли на бетонному фундаменті. Оздоблювальні роботи виконані в повному обсязі. Зліва секція паркану зруйнована, пошкоджено фундамент. Маються численні ушкодження оздобления паркану. Зруйновані ліві відкатні ворота та механізм відкривання. Огорожа ділянки з інших сторін виготовлено з оздоблювальних керамічних блоків. З правої частини дві секції зруйновані. Мають місце численні ушкодження блоків уламками. Праві відкатні ворота мають чисельні сліди від влучання уламків. Хвіртка зруйнована. Ковпаки на стовпах, кришки на прольотах та «крапельник» на цоколі виготовлені зі сталевого листа з багатошаровим полімерним покриттям, мають чисельні ушкодження від уламків, частково повністю зруйновані на вибитих секціях паркану. По території спостерігаються пошкодження тротуарної плитки на доріжках та внутрішньому дворі. Під час безпосереднього візуального огляду внутрішнього стану будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в присутності учасників слідчої дії, встановлено: Загальний стан будинку в стані ремонту. Підвал, перший, другий поверх та мансарда підготовлені під оздоблювальні роботи та обладнані залізобетонними сходами (без облицювання). Виконано розведения та монтаж систем електропостачання, опалення, водопостачання та водовідведення, а також вентиляції. При візуальному огляді першого поверху спостерігаються різного ступеню пошкодження віконних та дверних блоків, розбиті багатокамерні енергозберігаючі склопакети. В приміщенні 1-10 (санвузол) пробита плита перекриття між першим та другим поверхом. Зірваний разом з плитою та лежить на підлозі радіатор системи кондиціювання. Зруйновано повітропровід та трубопровід. В приміщенні 1-11 (житлова) пошкодження каркасу багаторівневого гіпсокартонної стелі. Спостерігається обрив листів. Навпроти вікна численні пошкодження гіпсокартонної обшивки ніші трубопроводу. Вибиті віконні блоки, розбиті склопакети. На вході пошкоджена вбудована алюмінієва дверна коробка. В приміщенні 1-12 (житлова) пошкодження віконного та дверного блоку, склопакету. Спостерігається залиття гіпсокартонної багаторівневої стелі, яке відбулося внаслідок попадання в дах ймовірно снаряду. В приміщеннях 1-13 (кухня), 1-16 (кухня), 1-22 (гардероб), 1-23 (санвузол) пошкоджені алюмінієві конструкції та розбиті багатокамерні енергозберігаючі склопакети. Приміщення 1-14, 1-15, 1-17, 1-18, 1-19, 1-20, 1-21 без пошкоджень. В приміщеннях 1-9, л. 1-39 (сходи між першим та другим поверхом) пошкодження несучих стійок та імпостів системи фасадного скління з алюмінієвого профілю. На другому поверсі, в приміщенні 1-39 стіна навпроти вікна має поперекову тріщину, зі зміщенням цегляної кладки (між приміщеннями 1-39, 1-45). Горизонтальна тріщина в несучій стіні між приміщеннями 1-39, 1-40. Має місце пошкодження гіпсокарнонної конструкції фальшстіни та стелі. В приміщенні 1-40 (житлова) розбиті гранітні плити на підлозі балкону, зруйнована стяжка, гідро та теплоізоляція на перекритті між поверхами. Наскрізь пробита плита між другим та першим поверхом. Зруйновані елементи системи кондиціювання і вентиляції, гіпсокартонна стеля, мармурове підвіконня, радіатор опалення та внутрішньопідлоговий конвектор. Зміщені з опорних місць плити перекриття між другим поверхом і мансардою. Три плити перекриття мають місце численні уламкові пошкодження та тріщини у вертикальному напрямку. Розірваний кут монолітного поясу. Прогнута фасадна стіна та має тріщину в вертикальному напрямку. Мають місце чисельні уламкові пошкодження та відшарування штукатурки від цегляної кладки на всіх стінах. Зруйнована внутрішня цегляна кладка по зовнішнім стінам. Пошкодження стяжки підлоги, розтріскування. Електропроводка, прокладена під стелею та частково по стінам, має чисельні пошкодження. В приміщенні 1-41 (санузол) розбита перегородка зліва, зруйнована цегляна кладка, яка виконана з 12 червоної цегли та заштукатурена цементним розчином. Розбита нижня частина оздоблення інсталяцій, яка виконана з гіпсокартону та керамогранітної плитки. Пошкоджені системи опалення, водопроводу та каналізації. Зруйновані розмежувальні декоративні перегородки, виготовлені по каркасу з профільної труби, заштукатурені цементним розчином з армованою сіткою, оздоблені керамічною плиткою. Стіна навпроти входу зроблена з гіпсокартону по каркасу з оцинкованого профіля, виконана по складному контуру з нішами, оздоблена керамогранітною мозаїкою, має пошкодження геометричної форми та порушення несучого каркасу. Стіна справа має відхилення від прямолінійного розміру, має опуклу форму. Зруйнована стеля, виготовлена з багаторівневого та вологостійкого гіпсокартону по каркасу з оцинкованого профілю з волого- та шумоізоляцією. Мають місце чисельні уламкові пошкодження покриття підлоги, з порушенням гідроізоляції. Електропроводка, прокладена під стелею та частково по стінам, має чисельні пошкодження. В приміщенні 1-42 (коридор), зруйнована та знаходиться на підлозі стеля, виконана з плоского, однорівневого, багатошарового гіпсокартону. Електропроводка, прокладена під стелею та частково по стінам, має чисельні пошкодження. На стінах мають місце чисельні пошкодження штукатурки з відшаруванням. В приміщенні 1-43 (житлова) вибитий віконний та дверний блок, розбитий склопакет. Пошкодження конструкцій гіпсокартонної стелі та фальшстін. Має місце порушення геометрії стіни між приміщеннями 1-41 та 1-43. ОСОБА_5 має опуклу форму в бік приміщення 1-43. На балконі уламкові пошкодження декоративного оздоблення та балконної металевої огорожі. В приміщенні 1-44 (кабінет) вибитий віконний та дверний блок, розбитий склопакет. Деформована перегородка між приміщеннями 1-44 та 1-45 зі зміщенням цегляної кладки. Мають місце горизонтальні тріщини. Частково пошкоджена гіпсокартонна конструкція стелі. В приміщенні 1-45 (гардеробна) три перегородки деформовані зі зміщенням цегляної кладки. Мають місце горизонтальні тріщини. Стеля з гіпсокартону має значні пошкодження в примиканні до стін. В приміщенні 1-46 (коридор) деформована перегородка між приміщеннями 1-45 та 1-46 зі зміщенням цегляної кладки. Мають місце горизонтальні тріщини. В приміщеннях 1-47, 1-49 пошкоджено дверний та віконний блок, розбитий склопакет. Приміщення 1-48 без пошкоджень. Мансарда будинку має значні пошкодження перегородок та фальшстелі з гіпсокартону. Через зсув опорних конструкцій покрівлі відбулася деформація стропильної системи покрівлі. Плитка на підлозі повністю відійшла від стяжки. На території критої паркувальної зони перед гаражем має місце пробиття уламками підшивки стелі, виготовленої з аквапанелі. Пошкоджені уламками ролетні гаражні ворота. В приміщенні 1-29 має місце пошкодження та часткове падіння модульної стелі з алюмінієвим наповнювачем. Пошкоджені LED панелі та система вентиляції. Розбиті рами зі склопакетами. В приміщенні 1-30 уламкові пошкодження опалювального обладнання: геотермального теплового насосу, двох газових теплоакомулятора, запорнорегуляційної апаратури конденсаційних котлів, системи опалювания. Пошкодження димохідної системи. Пошкодження плитки на полу та стелі. В приміщені 1-31 три алюмінієві двері по стороні фасаду мають пошкодження та вибиті склопакети. В приміщенні 1-33 отвір в плиті перекриття від ймовірного влучання снаряда. В приміщенні 1-34 зміщення перегородки між приміщеннями 1-34 та 1-35 та тріщини на ній. Масться отвір неправильної форми діаметром приблизно 1,5 м, від ймовірного влучання снаряду, на фасадній несучій стіні. Руйнування перемички віконного отвору. В стіні між приміщенням 1-35 та 1-38 наскрізний отвір діаметром близько одного метру та зміщення цієї стіни в бік приміщення 1-38. В приміщенні 1-38 отвір в стіні між приміщеннями 1-38 та 1-35 зі зміщенням цієї стіни. На стінах сліди ушкоджень від уламків. В приміщенні 1-37 пошкоджено три алюмінієві двері по стороні фасаду мають пошкодження та вибиті склопакети. Покрівля прибудови А-2-1: мають місце чисельні ушкодження покрівлі. Пошкоджена мідна обшивка димоходів. Пошкоджено мідний димохід «Shiedel». В даху отвори овальної форми від ймовірного влучання снарядів, діаметром від одного до шести метрів. Внутрішнє подвір`я вкрито залишками покрівлі та фасаду. Покриття підлоги внутрішнього подвір`я, критої парковки та пішохідних доріжок виконано з керамограніту, розміром 10х10 см. Бордюри та елементи декору виконані з граніту. Мають місце чисельні ушкодження від уламків, як невеликих так і діаметром близько одного метру. На стелі внутрішнього подвір`я мається отвір, через який проглядається отвір у покрівлі від влучання, ймовірно, снаряду, який спочатку пробив покрівлю, потім стелю і влучив у плитку внутрішнього двору залишивши пошкодження. Пошкоджені, розташовані на території подвір`я, камери відеоспостереження та електропроводка, яка їх об`єднувала. Пошкоджені зелені насадження.

Дані, встановлені в ході огляду, зафіксовано фотознімками, які є додатком до протоколі огляду.

Згідно з даними, які містяться у висновку експертів №24756/24757 за результатами проведення комплексної судової вибухотехнічної та військової експертизи по матеріалам досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000490 від 04.04.2022, складеного 27.03.2024, пошкодження будинку за адресою: АДРЕСА_1 причинені вибухами не менше двох 122-мм некерованих реактивних осколково-фугасних снарядів М-21ОФ реактивної системи залпового вогню 9К51 «Град». Центри двох вибухів знаходяться всередині будинку на продовженні траєкторного польоту снарядів від місць їх влучання у дах будинку. З військової точки зору, обстріл будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 міг здійснюватися збройними формуваннями російської федерації 122-мм некерованими осколково-фугасними реактивними снарядами М-21ОФ, які використовувалися для стрільби з реактивних систем залпового вогню «Град» з наступних напрямків: - станом на 24.02-30.03.2022 з північно-західного, південно-західного, північного, північно-східного напрямків у секторі 262-88 градусів; - станом на 10.03. - 30.03.2022 з північно-західного, північного, північно-східного напрямків у секторі 322-77 градусів. З військової точки зору, обстріл будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 міг здійснюватися збройними формуваннями російської федерації 122-мм некерованими осколково-фугасними реактивними снарядами М-21ОФ, які використовувалися для стрільби з реактивних систем залпового вогню «Град» у секторі 262-88 градусів з мінімальної відстані 6,2 км, максимальної - 20,1 км.

Згідно з даними, які містяться у висновку експерта №24759 за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000490 від 04.04.2022, складеного 24.01.2024, технічний стан житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 не є аварійним і оцінюється як непридатний до нормальної експлуатації. Розмір матеріальної шкоди (вартість ремонтно-будівельних робіт), завданої домоволодінню за адресою: АДРЕСА_1 в результаті обстрілу житлової будівлі, станом на березень 2022 становив 16 727 233 гривень.Технічною причиною пошкоджень (згідно з наданою постановою про призначення судової будівельно-технічної експертизи від 02.11.2023) є обстріли із невстановленого виду озброєння та снарядами невстановленого калібру, які сталися у період з 24.02.2022 по 30.03.2022, внаслідок яких будівля зазнала пошкоджень та руйнувань, після чого тривалий час перебувала незахищеною від впливу природних явищ.

Згідно з даними, які містяться у висновку експерта №24752 за результатами проведення товарознавчої експертизи за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000490 від 04.04.2022, складеного 09.02.2024, розмір матеріальної шкоди, завданої власнику рухомого майна ОСОБА_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 в результаті руйнування/пошкодження, станом на момент проведення експертизи складає 1629565,50 гривень, що у грошовому еквіваленті доларів США за курсом НБУ складає 43373,31 USD.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та ст. 8 Конституції України кожному гарантовано право звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина.

Частиною 1 статті 48 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено, що до зобов`язань, що виникають з дії однієї сторони, з урахуванням положень ст.ст. 49-51 цього Закону, застосовується право держави, у якій мала місце така дія.

Згідно із частиною 1 статті 49 Закону України «Про міжнародне приватне право» права та обов`язки за зобов`язаннями, що виникають внаслідок завдання шкоди, визначаються правом держави, у якій мала місце дія або інша обставина, що стала підставою для вимоги про відшкодування шкоди.

За змістом пункту 9 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути зокрема відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до частини 2 статті 2 ЦК України учасниками цивільних відносин є зокрема і іноземні держави та інші суб`єкти публічного права.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, який діє по цей час.

Збройна агресія - це застосування іншою державою або групою держав збройної сили проти України. Збройною агресією проти України вважається будь-яка з таких дій, зокрема: вторгнення або напад збройних сил іншої держави або групи держав на територію України, а також окупація або анексія частини території України; напад збройних сил іншої держави або групи держав на військові сухопутні, морські чи повітряні сили або цивільні морські чи повітряні флоти України (ст. 1 Закону України «Про оборону України»).

На підставі статті 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Російська Федерація як держава-окупант, відповідно до IV Гаазької конвенції про закони і звичаї війни на суходолі та додатка до неї: Положення про закони і звичаї війни на суходолі від 18.10.1907, Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949 та Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12.08.1949, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I від 08.06.1977), несе відповідальність за порушення захисту прав цивільного населення.

Так, відповідно до статті 32 Конвенції про захист цивільного населення під час війни забороняється застосування будь-яких заходів, які можуть завдати фізичних страждань або призвести до знищення осіб, що перебувають під захистом, які є під їхньою владою. Ця заборона поширюється не лише на вбивства, тортури, тілесні покарання, калічення та медичні чи наукові досліди, які не викликані потребою лікування особи, що перебуває під захистом, а й на будь-яке інше брутальне поводження з боку як цивільних, так і військових властей.

Також відповідно до статті 48 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій, для забезпечення поваги й захисту цивільного населення та цивільних об`єктів сторони, що перебувають у конфлікті, повинні завжди розрізняти цивільне населення й комбатантів, а також цивільні й воєнні об`єкти та відповідно спрямовувати свої дії тільки проти воєнних об`єктів.

Зокрема, стаття 51 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій передбачає, що цивільне населення користуються загальним захистом від небезпек, що виникають у зв`язку з воєнними операціями.

Крім того, на підставі статті 57 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій при проведенні воєнних операцій повинна постійно виявлятися турбота про те, щоб оберігати цивільне населення, цивільних осіб і цивільні об`єкти.

Суд звертає увагу на те, що військова агресія та окупація Російською Федерацією територій України є не тільки порушенням суверенітету й територіальної цілісності України, але й порушенням основоположних принципів та норм міжнародного права. Така військова агресія супроводжується злочинами геноциду проти народу України, а також іншими військовими злочинами збройних сил та вищого керівництва Російської Федерації.

Так, відповідно до Резолюції Генеральної Асамблеї ООН ES-11/1 від 02.03.2022 військова агресія російської федерації була засуджена як така, що порушує статтю 2 (4) Статуту ООН, а також суверенітет, незалежність та територіальну цілісність України. Крім того, Російську Федерацію було зобов`язано припинити застосування сили проти України та вивести свої збройні сили за межі міжнародно визнаних кордонів України.

Також, Генеральна Асамблея ООН прийняла Резолюцію ES-11/2 від 24.03.2022, якою додатково засуджує військову агресію Російської Федерації проти України, вимагає від Російської Федерації припинення військових дій, в тому числі проти атак проти цивільних осіб та цивільних об`єктів, а також засуджує всі порушення міжнародного гуманітарного права та порушення прав людини та вимагає безумовного дотримання міжнародного гуманітарного права, включно із Женевськими Конвенціями 1949 року та Додаткового протоколу І 1977 року до них.

Постановою Верховної Ради України від 14.04.2022 затверджено заяву Верховної Ради України «Про вчинення російською федерацією геноциду в Україні», якою визнано геноцидом Українського народу дії збройних сил, політичного і військового керівництва Російської Федерації під час збройної агресії проти України, яка розпочалася 24.02.2022.

Відповідно до пункту 9 статті 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок тимчасової окупації державі Україна, юридичним особам, громадським об`єднанням, громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, у повному обсязі покладається на Російську Федерацію як на державу, що здійснює окупацію. Держава Україна всіма можливими засобами сприяє відшкодуванню матеріальної та моральної шкоди Російською Федерацією.

Починаючи з 2014 року загальновідомим є той факт, що Російська Федерація чинить збройну агресію проти України. Факт постійних артилерійських та ракетних обстрілів міста Харків військовими формуваннями Російської Федерації починаючи з 24.02.2022 також є загальновідомим.

Силові дії Російської Федерації, що тривають з 20.02.2014 (як початкова подія) та як її продовження військове вторгнення РФ до України 24.02.2022, є актами збройної агресії відповідно до пунктів «a», «b», «с», «d» та «g» статті 3 Резолюції 3314 (XXIX) Генеральної Асамблеї ООН «Визначення агресії» від 14.12.1974.

Російська Федерація, здійснивши збройну агресію відносно України, порушила норми та принципи Статуту ООН, Загальної декларації прав людини, Будапештського меморандуму, Гельсінського заключного акту наради по Безпеці та Співробітництву в Європі від 01.08.1975 та Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією.

Зокрема, пунктом 1 Будапештського меморандуму передбачено, що Російська Федерація, Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії і Сполучені Штати Америки підтверджують Україні їх зобов`язання згідно з принципами Гельсінського заключного акту Наради по Безпеці та співробітництву в Європі від 01.08.1975 поважати незалежність і суверенітет та існуючі кордони України.

Пункт 2 Будапештського меморандуму вказує, що Російська Федерація, Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії і Сполучені Штати Америки підтверджують їх зобов`язання утримуватися від загрози силою чи її використання проти територіальної цілісності чи політичної незалежності України, і що ніяка їхня зброя ніколи не буде використовуватися проти України, крім цілей самооборони або будь-яким іншим чином згідно зі Статутом Організації Об`єднаних Націй.

Згідно з Гельсінським заключним актом Наради по Безпеці та співробітництву в Європі від 01.08.1975 суверенні права держави мають узгоджуватись із міжнародним правом, зокрема Статутом ООН, Загальною декларації прав людини та Гельсінським заключним актом Наради по Безпеці та співробітництву в Європі від 01.08.1975, які визначають права та законні інтереси людини як найвищу суспільну цінність, гарантують людині право жити в мирі та безпеці.

Враховуючи викладене, держава, яка грубо порушує гарантовані нормами міжнародного права основні свободи та права людини, не може використовувати імунітет від судового переслідування іноземними судами як гарантію уникнення відповідальності за вчинені злочини проти життя та здоров`я людини, а також нанесення шкоди її майну.

Порушивши Статут ООН, Загальну декларацію прав людини, Будапештський меморандум, Гельсінський заключний акт наради по Безпеці та Співробітництву в Європі від 01.08.1975, Договір про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією, Договір між Україною і Російською Федерацією про українсько-російський державний кордон, РФ вийшла за межі своїх суверенних прав, гарантованих ст. 2 Статуту ООН, а тому є державою-агресором, що в свою чергу свідчить про відсутність у неї судового імунітету. При цьому, оскільки вчинення РФ з 2014 року збройної агресії проти України не припиняється, РФ заперечує суверенітет України, тому зобов`язань поважати та дотримуватися суверенітету цієї країни немає.

Російська Федерація, вчинивши повномасштабний акт збройної агресії проти Української держави, численні акти геноциду Українського народу, не вправі надалі посилатися на свій судовий імунітет, заперечуючи тим самим юрисдикцію судів України на розгляд та вирішення справ про відшкодування.

Відповідну правову позицію щодо непоширення на Російську Федерацію судового імунітету при розгляді справ щодо відшкодування шкоди, завданої збройною агресією РФ проти України, викладено в постановах Верховного Суду від 14.04.2022 у справі № 308/9708, від 12.05.2022 у справі № 635/6172/17, які згідно з приписами частини 4 статті 263 ЦПК України мають бути враховані при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Відповідно до частин 1, 4 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

За змістом статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: зокрема, у випадках, встановлених законом.

Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю (частина 2 статті 1168 ЦК України).

Згідно з частиною 6 статті 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок тимчасової окупації державі Україна, юридичним особам, громадським об`єднанням, громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, у повному обсязі покладається на Російську Федерацію як на державу, що здійснює окупацію. Держава Україна всіма можливими засобами сприятиме відшкодуванню матеріальної та моральної шкоди Російською Федерацією.

Таким чином, Російська Федерація є суб`єктом, внаслідок збройної агресії якого проти України та окупації частини території України порушено низку прав та свобод громадян України, зокрема, особистих прав позивача, та, відповідно, саме Російська Федерація є суб`єктом, на якого покладено обов`язок з відшкодування завданих цими діями збитків.

У постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05.12.2022 у справі № 214/7462/20, колегія суддів зазначила, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (частини перша, друга статті 23 ЦК України).

По своїй суті зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є досить специфічним зобов`язанням, оскільки не на всіх етапах свого існування характеризується визначеністю змісту, а саме щодо способу та розміру компенсації. Джерелом визначеності змісту обов`язку особи, що завдала моральної шкоди, може бути: (1) договір особи, що завдала моральної шкоди, з потерпілим, в якому сторони домовилися зокрема, про розмір, спосіб, строки компенсації моральної шкоди; (2) у випадку, якщо не досягли домовленості, то рішення суду в якому визначається спосіб та розмір компенсації моральної шкоди (постанова Верховного Суду від 01 березня 2021 року у справі № 180/1735/16-ц).

Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Завдання моральної шкоди - явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи ( постанова Верховного Суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20).

Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновлення стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості (постанова Верховного Суду від 25.05.2022 у справі № 487/6970/20).

Абзац другий частини третьої статті 23 ЦК України, у якому вжитий термін «інші обставини, які мають істотне значення» саме тому і не визначає повний перелік цих обставин, оскільки вони можуть різнитися залежно від ситуації кожного потерпілого, особливості якої він доводить суду. Обсяг немайнових втрат потерпілого є відкритим, і в кожному конкретному випадку може бути доповнений обставиною, яка впливає на формування розміру грошового відшкодування цих втрат. Розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа, а не із виключністю переліку та кількістю обставин, які суд має врахувати (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29.06.2022 у справі № 477/874/19).

Суд в контексті спірних правовідносин звертає увагу на те, що загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади, були сформульовані Верховним Судом у постанові від 10 квітня 2019 року у справі №464/3789/17. Зокрема, Суд дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту. Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого. У справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або органом місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставин справи, повинен встановити чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно-наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам.

Суд наголошує, що, визначаючи співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам, суд повинен виходити із засад розумності та справедливості. З огляду на те, що "розумність" і "справедливість" є оціночними поняттями, суди, які заслуховують сторін та встановлюють фактичні обставини справи, мають широку свободу розсуду під час визначення розумного та справедливого (співмірного) розміру відшкодування моральної шкоди.

Відсутність наслідків у вигляді розладів здоров`я внаслідок душевних страждань, психологічних переживань не свідчить про те, що позивач не зазнав страждань та приниження, а отже і не свідчить про те, що моральної шкоди не завдано.

З огляду на це, суд вважає належним, обраний позивачем спосіб стягнення компенсації за завдану моральну шкоду у виді одноразової суми, яка покриває всі передбачувані порушення, що були допущені РФ відносно нього.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач до початку повномасштабного вторгнення РФ, як повноправний громадянин своєї країни, мав налагоджений побут та можливість вести повноцінне життя, які були порушені військовими діями Російської Федерації проти України.

Суд погоджується із доводами позивача про те, що порушивши його основоположні права і свободи, Російська Федерація завдала йому моральних страждань. З огляду на особливий цинізм, з яким Російською Федерацією порушуються основоположні права й свободи людини в Україні, позивач відчуває душевні страждання, що не дають йому можливості проживати повноцінним життям та життям, яким він проживав до збройної агресії РФ проти України.

Як вбачається із матеріалів справи, у зв`язку з військовою агресією РФ порушено цивільне право позивача, а саме: позбавлено можливості користуватися належним майном та вилучати корисні властивості належного майна для задоволення власних потреб. Позивач протягом багатьох років будував будинок для себе та членів своєї родини. Однак будинок був дуже пошкоджений в результаті обстрілів. Суд погоджується з доводами позивача, що після вказаних обставин позивач втратив душевний спокій та звичний спосіб життя, відчуваючи постійний стрес та пригніченість.

Отже, обставинами, які безумовно вплинули на заподіяння позивачу моральної шкоди, яка полягає у понесених ним моральних (душевних) страждань, є зокрема втрата близької йому людини, вимушене переміщення в безпечне місце, втрата звичного для нього способу життя та порушення нормальних життєвих зв`язків, перебування позивача у стані постійного стресу, тривожності та нервозності внаслідок збройної агресії.

В своєму позові ОСОБА_1 посилається на те, що внаслідок збройної агресії РФ йому спричинена моральна шкода у розмірі 1000000 гривень.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнала особа, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Вказаний висновок висловлений, у постанові Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 591/4825/17 (провадження № 61-1188св18).

При оцінці обґрунтованості вимог про відшкодування моральної шкоди необхідно керуватися принципом розумності, тобто виходити з об`єктивно передбачуваних за обставин конкретної справи втілень моральної шкоди. Відповідно, як основний доказ заподіяння моральної шкоди слід розглядати достатньо переконливі з погляду розумності пояснення потерпілої сторони щодо характеру завданих їй немайнових втрат.

Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Розмір відшкодування повинен бути адекватним нанесеній моральній шкоді.

З огляду на моральну зумовленість виникнення інституту відшкодування моральної шкоди, цілком адекватними і самодостатніми критеріями визначення розміру належної потерпілому компенсації є морально-правові імперативи справедливості, розумності та добросовісності.

Оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд враховує обставини справи, характер та обсяг страждань, які зазнав позивач, який втратив свій будинок, перебування позивача та його родини у стані постійного стресу, тривожності та нервозності внаслідок збройної агресії Російської Федерації, зміни звичного способу життя, враховуючи тривалий характер порушень прав та законних інтересів позивача, відчуття ним безперервного невгамовного душевного болю та страждань, враховуючи вимоги розумності, добросовісності, виваженості, враховуючи обставини справи та тривалість у часі конфліктного випадку, справедливим у даній ситуації буде присудження позивачу відшкодування моральної шкоди у розмірі 1000000 гривень, враховуючи також вартість матеріальних збитків, завданих в результаті пошкодження будинку ОСОБА_1 .

Крім того, згідно частини 9 статті 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок тимчасової окупації державі Україна, юридичним особам, громадським об`єднанням, громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, у повному обсязі покладається на Російську Федерацію як на державу, що здійснює окупацію. Держава Україна всіма можливими засобами сприятиме відшкодуванню матеріальної та моральної шкоди Російською Федерацією.

Згідно з переліком територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженим наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 №75, згідно з яким Харківська міська територіальна громада, до складу якої входить м. Харків, була включена до списку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), п.п. 14 п. 6 розділу VII Переліку.

Згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22.12.2022 №309, згідно з яким Харківська міська територіальна громада, до складу якої входить м. Харків, в період з 24.02.2022 до 15.09.2022 була територією проведення активних бойових дій, а з 16.09.2022 вважається територію можливих бойових дій.

Судом встановлено, що внаслідок військової збройної агресії відповідача в Харківській області протягом 2022 року, яка супроводжувалася ворожими обстрілами по території Харківської області, міста Харкова, у тому числі із влучаннями в об`єкти цивільної інфраструктури та житлові будинки, будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який розташований на земельних ділянках, які належить позивачу ОСОБА_1 на праві власності, було пошкоджено та висновком експерта № 24759 від 24.01.2024 технічний стан житлового будинку літ. «А-2» за адресою: АДРЕСА_1 , визнано не аварійним і оцінено як непридатний до нормальної експлуатації (технічний стан «3»).

Згідно із частиною 2 статті 2 ЦК України, учасниками цивільних відносин є, зокрема, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права.

Статтею 79 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено поняття «судовий імунітет», відповідно до якого пред`явлення позову до іноземної держави, залучення іноземної держави до участі у справі як відповідача або третьої особи, накладення арешту на майно, яке належить іноземній державі та знаходиться на території України, застосування щодо такого майна інших засобів забезпечення позову і звернення стягнення на таке майно можуть бути допущені лише за згодою компетентних органів відповідної держави, якщо інше не передбачено міжнародним договором України або законом України.

Преамбулою Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України визначено, що Україна згідно з Конституцією України є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншим міжнародно-правовим актам є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

У зв`язку з повномасштабним вторгненням Російської Федерації на територію України 24.02.2022 Україна розірвала дипломатичні відносини з Росією, що у свою чергу з цієї дати унеможливлює направлення різних запитів та листів до посольства Російської Федерації в Україні у зв`язку із припиненням його роботи на території України. Верховний Суд встановив підстави для висновку про те, що починаючи з 2014 відсутня необхідність у направленні до посольства Російської Федерації в Україні запитів щодо згоди Російської Федерації бути відповідачем у справах про відшкодування шкоди у зв`язку з вчиненням Російською Федерацією збройної агресії проти України та ігноруванням нею суверенітету та територіальної цілісності Української держави, починаючи з 24.02.2022 таке надсилання неможливе ще й у зв`язку із розірванням дипломатичних відносин України з Російською Федерацією.

Російська Федерація, вчинивши неспровокований та повномасштабний акт збройної агресії проти Української держави, численні акти геноциду Українського народу, порушивши Статут ООН, Загальну декларацію прав людини, Будапештський меморандум (п.1, 2), Гельсінський заключний акт наради по Безпеці та Співробітництву в Європі 01 серпня 1975р., договори укладені між Україною та Росією, в т.ч. про українсько-російський державний кордон, Російська Федерація вийшла за межі своїх суверенних прав, гарантованих ст. 2 Статуту ООН, не вправі надалі посилатися на свій судовий імунітет, заперечуючи тим самим юрисдикцію судів України на розгляд та вирішення справ про відшкодування шкоди, завданої такими актами агресії фізичній особі - громадянину України. Названа країна-агресор діяла не у межах свого суверенного права на самооборону, навпаки віроломно порушила усі суверенні права України, діючи на її території, а тому безумовно надалі не користується у такій категорії справ своїм судовим імунітетом.

Відповідно до частини 9 статті 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок тимчасової окупації державі Україна, юридичним особам, громадським об`єднанням, громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, у повному обсязі покладається на російську федерацію як на державу, що здійснює окупацію.

В даному випадку предметом позову є саме відшкодування матеріальної шкоди, завданої фізичній особі, внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України; місцем завдання шкоди є територія суверенної держави Україна; передбачається, що шкода завдана агентами російської федерації, які порушили принципи та цілі, закріплені у Статуті ООН, щодо заборони військової агресії, вчиненої стосовно іншої держави - України; вчинення актів збройної агресії іноземною державою не є реалізацією її суверенних прав, а свідчить про порушення зобов`язання поважати суверенітет та територіальну цілісність іншої держави - України, що закріплено у Статуті ООН; національне законодавство України виходить із того, що за загальним правилом шкода, завдана в Україні фізичній особі в результаті протиправних дій будь-якої іншої особи (суб`єкта), може бути відшкодована за рішенням суду України (за принципом «генерального делікту).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина 1статті 5 ЦПК України).

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України (частини 2, 5 статті 10 ЦПК України).

Згідно пунктами 8, 9 частини 2 статті 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

За приписами частин 1-3 статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до статті 1166 ЦК України, шкода завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Обґрунтовуючи розмір завданої шкоди, позивач посилається на пошкодження нерухомого майна через влучання бойового припасу військового призначення під час обстрілів міста Харкова з боку військових сил Російської Федерації.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частино 2 статті 77 ЦПК України.

Згідно частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В даному випадку, стороною позивача надано суду докази, які відповідають критеріям щодо їх достатності, належності та допустимості та підтверджують належність позивачу нерухомого майна та його пошкодження, а також вид та обсяг нерухомого майна, яке позивач втратив у м. Харкові, Харківської області у зв`язку з бойовими діями, та його вартість.

Відтак, суд погоджується із доводами позивача щодо спричинення йому матеріальної шкоди у заявленому ним розмірі саме через втрату нерухомого майна та пошкодження нерухомого майна, які знаходяться в причино - наслідковому зв"язку із протиправними діями відповідача.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 22 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір»», то судовий збір у розмірі 15140,00 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 268, 272, 273-276, 280-284 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до держави Російської Федерації про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої внаслідок військової агресії Російської Федерації - задовольнити.

Стягнути з держави Російська Федерація на користь ОСОБА_1 суму в розмірі 18 356 798 (вісімнадцять мільйонів триста п`ятдесят шість тисяч сімсот дев`яносто вісім) гривень 50 копійок в якості відшкодування майнової шкоди.

Стягнути з держави Російська Федерація на користь ОСОБА_1 суму в розмірі 1 000 000 (один мільйон) гривень у якості відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з держави Російська Федерація на користь держави судовий збір у розмірі 15140 (п`ятнадцять тисяч сто сорок) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відомості щодо учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 ;

представник позивача: адвокат Рязанцева Олена Валеріївна, адреса: 61050, м.Харків, вул.Юріївська, 14/7;

відповідач: - Держава Російська Федерація, РФ в особі Міністерства Юстиції РФ, 119991, м.Москва, вул.Житня, 14, буд.1, м.Москва, Сенатський дворець, корп.1.

Суддя - С.М. Лисиченко