Справа № 144/1032/24
Провадження № 2/144/297/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"16" жовтня 2024 р. смт Теплик
Теплицький районний суд Вінницької області в складі:
головуючої судді Довгалюк Л.В.,
за участі секретаря судових засідань Дудник С.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що з 24.03.2023 вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Сторони мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з позивачем, перебуває на її утриманні та вихованні. Подружнє життя не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, ведення господарства, відповідач застосовував фізичну силу до дружини, що в кінцевому результаті привело до фактичного припинення шлюбних відносин.
За таких обставин позивач вважає, що подальше перебування з відповідачем у шлюбі та їх примирення є неможливим, суперечить її інтересам та інтересам дитини. Шлюбні стосунки фактично припинено, сторони проживають окремо з квітня 2024 року.
Крім того, між сторонами не досягнуто домовленості щодо участі відповідача в утриманні дитини.
Позивач вказала, що вона не працює, доходів не має, відповідач працює неофіційно та отримує доходи, розмір яких їй невідомий.
Ухвалою судді від 19.08.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом сторін).
Сторони у судове засідання не з`явилися.
Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, у разі неявки відповідача у судове засідання, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено право учасників справи заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи засобами поштового зв`язку за останнім відомим місцем реєстрації, що відповідає вимогам п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України та на підставі ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. Відзив на позовну заяву, інші заяви та клопотання від ОСОБА_2 до суду не надходили.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, за згодою позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, відповідно до статтей 280-282 ЦПК України, на підставі наявних доказів.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 24.03.2023 Теплицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) зареєстровано шлюб між сторонами, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії НОМЕР_1 (актовий запис № 38) (а.с. 5).
Від шлюбу подружжя має доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, серія НОМЕР_2 (а.с. 9).
На даний час дитина проживає з матір`ю, що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади № 2024/007902522 від 04.07.2024 (а.с. 10).
Із матеріалів позовної заяви встановлено, що внаслідок непорозумінь між сторонами шлюб існує формально, подальше його збереження та примирення неможливо, подружжя однією сім`єю не проживає, спільного господарства не ведуть та не підтримують шлюбних стосунків.
Домовленості про участь відповідача в утриманні дочки не досягнуто.
Згідно зі статтею 51 Конституції України та статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається.
За ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість.
Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.
Положеннями ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Зважаючи на те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, які є морально-правовою основою шлюбу, тому за вказаних обставин суд вважає, що подальше сімейне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що свідчить про наявність підстав для розірвання шлюбу.
Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Враховуючи бажання відповідача, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 ».
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою ВРУ № 789-ХІІ від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Отже, предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
У статті 51 Конституції України та ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 ст. 182 СК України).
Враховуючи, що у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження незадовільного стану здоров`я або непрацездатності відповідача, відомості про перебування на його утриманні інших осіб, тяжкого матеріального становища та інших обставин, які мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, суд дійшов висновку про задоволення позову в межах заявлених позивачем позовних вимог та стягує з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення донькою повноліття.
При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ст. 192 СК України).
Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України).
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
При вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд керуючись ч. 2 ст. 141 ЦПК України, покладає на відповідача судові витрати зі сплати судового збору за розірвання шлюбу, сплаченого позивачем при зверненні до суду, а також з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, від сплати якого відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена при зверненні до суду.
Керуючись ст. ст. 104, 105, 110-115, 180, 182, 184, 191 СК України, ст. ст. 2-5, 10-13, 18, 81, 137, 141, 178, 211, 247, 264, 265, 280 282, 352, 354 ЦПК України, -
Шлюб, зареєстрований 24.03.2023 Теплицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (актовий запис № 38) розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять гривень) гривень 20 копійок.
Після розірвання шлюбу відповідачу ОСОБА_1 залишити дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 ».
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 11.07.2024 та до досягнення донькою повноліття.
Рішення суду в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять гривень) гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 .

Суддя