Справа № 194/903/24
Номер провадження № 2/194/485/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року м.Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Корягіна В.О.

за участю секретаря судового засідання Сафонової А.В.,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду в місті Тернівка Дніпропетровської області в загальному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 02 серпня 2014 року між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася дитина ОСОБА_3 . Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2016 року з нього на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини його доходів до досягнення дитиною повноліття. ІНФОРМАЦІЯ_3 у нього та ОСОБА_2 народилася дитина ОСОБА_4 . До укладення шлюбу з ОСОБА_2 у нього від попереднього шлюбу з ОСОБА_5 народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який на данний час є повнолітнім але продовжує навчання, та на утримання якого за рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 30 березня 2022 року з нього стягуються аліменти в розмірі 1/6 частини його доходів на користь ОСОБА_7 на його утримання у зв`язку з продовженням ним навчання. Крім того, він фактично утримує свою мати ОСОБА_8 , яка є особою похилого віку з інваліднітю 2 групи та маленьким розміром пенсії. Отже, фактично на його утриманні перебуває: повнолітній син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який продовжує навчання, двоє малолітнії дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та його мати ОСОБА_8 . Він на данний час не працює у зв`язку з виходом на пенсію. Крім того, він хворіє на професійні захворювання, є інвалідом 3 групи. Зі своєї пенсії він добровільно надає відповідачу ОСОБА_2 кошти на утримання їх двої дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .Просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі рішення Тернівського міського суду Дніпропетрівської області від 17 лютого 2016 року по справі № 194/1821/15-ц, з 1/4 до 1/8 частини його доходу.

Позивач у судове засідання не з`явився, але в матеріалах справи є його письмова заява, в якій він просить розглядати справу за його відсутності, та позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, про що свідчить поштове повідомлення.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02 серпня 2014 року.

Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2016 року по справі № 194/1821/15-ц, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, передбаченого для дитини відповідного віку, на утримання малолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 25 листопада 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , матір`ю якого є ОСОБА_5 .

Відповідно до довідки ДВНЗ «Український державний хіміко-технологічний університет» №482 від 09 квітня 2024 року, ОСОБА_6 навчається на 1 курсі денної форми навчання ДВНЗ «Український державний хіміко-технологічний університет» з 01 веренся 2023 року, термін навчання 3 роки.

Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 30 березня 2022 року по справі № 194/247/22 з ОСОБА_1 стягнуто аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на його утримання у зв`язку з продовженням ним навчання, починаючи з 16 лютого 2022 року та до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років.

Відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 звільнено за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію.

Відповідно до довідки про доходи № 561501 від 15 квітня 2024 року, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Павлоградському об`єднаному управлінні ПФУ в Дніпропетровській областіі отримує пенсію за віком станом на квітень 2024 року у розмірі 19832,40 грн.

Відповідно до інформації ГУПФУ в Дніпропетровській області від 01 травня 2024 року, з пенсійної виплати ОСОБА_1 утримуються аліменти на утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 16,6% у сумі 3474,38 грн., та проводяться утримання відповідно до заяви від 14 вересня 2023 року в розмірі 16% у сумі 3348,80 грн.

Відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , отримує пенсію за віком, довічно.

Відповідно до довідки до МСЕК № 130681, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , встановлено 3 групу інвалідності з 25 березня 2024 року за професійним захворюванням, терміном до 15 березня 2025 року.

Відповідно до свідоцтва про народження, батьками позивача ОСОБА_1 є ОСОБА_9 та ОСОБА_8 .

Відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , отримує пенсію по інвалідності 3 групи за загальним захворюванням, термін дії довічно.

Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК № 553797, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , встановлено 2 групу інвалідності з 03 листопада 2023 року за загальним захворюванням, безстроково.

Згідно довідки про доходи № 685810 від 11 квітня 2024 року, ОСОБА_8 перебуває на обліку в Павлоградському об`єднаному управлінні ПФУ в Дніпропетровській областіі отримує пенсію за віком станом на квітень 2024 року у розмірі 3079,11 грн.

Відповідно до дублікатів чеків ОСОБА_1 перераховував ОСОБА_2 грошові кошти: 21.04.2023 року у розмірі 4853,00 грн., 22.06.2023 року у розмірі 3543,00 грн., 23.08.2023 року у розмірі 2289,00 грн., 29.09.2023 року у розмірі 2200,00 грн., 02.11.2023 року у розмірі 2800,00 грн., 02.01.2024 року у розмірі 2400,00 грн., 02.01.2024 року у розмірі 3015,00 грн., 22.02.2024 року у розмірі 14550,00 грн., 22.03.2024 року у розмірі 7035,18 грн., 22.04.2024 року у розмірі 7035,18 грн.

ГУПФУ в Дніпропетровській області на виконання ухвали суду від 23 липня 2024 року надано: довідку про розмір утриманих сум аліментів з пенсії ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , розмір аліментів станом на липень 2024 року складає 3777,60 грн.; довідку про розмір страхової виплати ОСОБА_1 , яка станом на липень 2024 року складає 17683,24 грн.; довідку про розмір пенсії за віком ОСОБА_1 , яка станом на липень 2024 року складає 23610,00 грн.

У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Ст. 180 Сімейного Кодексу України також передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшений або збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

У відповідності зі ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 141 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

В ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

З правових позицій, викладених у абз. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», видно, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Також у п. 23 даної Постанови, зазначено, що відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Отже, дані норми права дозволяють констатувати, що при вирішенні вимог щодо зменшення розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і одержувача, у тому числі і враховувати стан здоров`я та потреби дитини в її розвитку.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини - батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Обов`язок виховувати та розвивати дитину найважливіший обов`язок матері і батька.

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олссон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року, загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

У частині 1 статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22серпня 2022року у справі № 712/6313/21.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

Отже, в судовому засіданні встановлено, що після постановлення рішення Тернівським міським судом Дніпропетровської області від 17 лютого 2016 року у позивача змінився стан здоров`я та матеріальне становище, бо з нього рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від30 березня 2022 року стягнуто аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_6 до продовження ним навчання, він 09 березня 2023 року звільнений у зв`язку з виходом на пенсію, та 25 березня 2024 року йому встановлено 3 групу інвалідності, та на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей.

Натомість, суд не бере до уваги доводи позивача про те, що на його утриманні перебуває його непрацездатна мати, оскільки остання перебуває на обліку в ПФУ та отримує пенсію по інвалідності у розмірі 3079,11 грн.

Таким чином, аналізуючи досліджені докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме суд вважає за необхідне зменшити розмір стягуваних аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/4 до 1/6 частини всіх видів його доходів.

Зменшення розміру аліментів саме в такій частині не буде порушувати права дітей на належне матеріальне забезпечення.

З урахуванням того, що позивач не ставить питання про стягнення судового збору з відповідача, суд не вирішує це питання при постановленні судового рішення.

На підставі ст.ст. 51 Конституції України, ст.ст. 141, 180, 182, 183, 192 СК України, ст.ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 2, 4,10, 12-13, 17, 18, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 273, 180-182 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, - задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який народився в м. Тернівка Дніпропетровсьої області, РНОКПП НОМЕР_1 , на підставі рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2016 року по справі № 194/1821/15-ц на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_3 , на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) до 1/6 частини всіх видів його доходів щомісячно, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили та до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повноліття.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільно процесуальним Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заява про перегляд цього рішення може бути подана відповідачем в Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повне судове рішення складено 16 жовтня 2024 року.

Головуючий суддя: В.О. Корягін