1Справа № 335/5615/24 2/335/2321/2024
09 жовтня 2024 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя в складі головуючого судді Воробйова А.В., за участю секретаря судового засідання Колесник Д.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 адвоката Працевитого Г.О. до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіроко Фінанс», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Коцинян Меружан Оганесович про стягнення безпідставно набутих коштів,
21.05.2024 року позивач ОСОБА_1 в особі представника адвоката Працевитого Г.О. звернувся до суду з позовом до ТОВ «Сіроко Фінанс», треті особи: приватний нотаріус КМНО Остапенко Є.М., приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Коцинян М. О. про стягнення безпідставно набутих коштів, у якому просить стягнути з ТОВ «Сіпркр Фінанс» на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 5 486,91 грн.., судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 211,20 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 4000,00 грн..
В обґрунтування позову вказує, що 03.07.2019 року між позивачем ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «Форза» було укладено кредитний договір №1-1-168928, за умовами якого позичальнику було надано кредит.
Правонаступником усіх прав та обов`язків ТОВ «ФК «Форза» на підставі договору факторингу №20201202-К/1 від 02.12.202 є ТОВ «Сіроко Фінанс».
17.12.2021 року ТОВ «Сіроко Фінанс» звернулось до приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Коциняна М.О. із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису №183170 від 16.06.2021 року вчиненого приватним нотаріусом КМНО Остапенко Є.М. про стягнення на користь стягувача ТОВ «Сіроко Фінанс» з боржника ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №1-1-168928 від 03.07.2019 року в розмірі 6 016,90 грн..
На підставі вищевказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Коциняном М.О. було відкрито виконавче провадження №67933257 та накладені арешти на всі кошти боржника.
У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з метою визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
16.10.2023 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя було задоволено позов ОСОБА_1 та визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №183170 від 16.06.2021 року, вчинений приватним нотаріусом КМНО Остапенко Є.М. про стягнення на користь стягувача ТОВ «Сіроко Фінанс» з боржника ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №1-1-168928 від 03.07.2019 року.
23.04.2024 року на адресу приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Коциняна М.О., представником позивача, адвокатом Працевитим Г.О. була направлена заява з метою отримання інформації про розмір утриманих коштів під час виконання виконавчого провадження №67933257 та 25.04.2024 року отримано відповідь, відповідно до якої в межах вказаного виконавчого провадження з ОСОБА_1 було стягнуто та перераховано на користь ТОВ «Сіроко Фінанс» грошову суму в розмірі 5 486,91 грн..
Зважаючи на те, що виконавчий напис, на підставі якого було відкрито виконавче провадження №67933257 було визнано судом таким, що не підлягає виконанню, позивач вважає, що кошти які були утримані під час виконання вказаного виконавчого провадження є безпідставно стягнутими і підлягають поверненню.
Ухвалою суду від 24.05.2024 року за даним позовом прийнято до розгляду позовну заяву адвоката Працевитого Г.О., що діє в інтересах ОСОБА_1 та відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.
В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку.
Представник відповідача ТОВ «Сіроко Фінанс» в судове засідання також не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Право на відзив також не скористався.
Треті особи в судове засідання також не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялис. у встановленому законом порядку. Правом на подання письмових пояснень не скористались.
Таким чином, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність вказаних осіб, в тому числі у відсутність представника відповідача в заочному порядку відповідно до ст.280 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.
Так, відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
що 03.07.2019 року між позивачем ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «Форза» було укладено кредитний договір №1-1-168928, за умовами якого позичальнику було надано кредит.
Правонаступником усіх прав та обов`язків ТОВ «ФК «Форза» на підставі договору факторингу №20201202-К/1 від 02.12.202 є ТОВ «Сіроко Фінанс».
17.12.2021 року ТОВ «Сіроко Фінанс» звернулось до приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Коциняна М.О. із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису №183170 від 16.06.2021 року вчиненого приватним нотаріусом КМНО Остапенко Є.М. про стягнення на користь стягувача ТОВ «Сіроко Фінанс» з боржника ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №1-1-168928 від 03.07.2019 року в розмірі 6 016,90 грн..
На підставі вищевказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Коциняном М.О. було відкрито виконавче провадження №67933257 та накладені арешти на всі кошти боржника.
У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з метою визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
16.10.2023 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя було задоволено позов ОСОБА_1 та визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №183170 від 16.06.2021 року, вчинений приватним нотаріусом КМНО Остапенко Є.М. про стягнення на користь стягувача ТОВ «Сіроко Фінанс» з боржника ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №1-1-168928 від 03.07.2019 року.
23.04.2024 року на адресу приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Коциняна М.О., представником позивача, адвокатом Працевитим Г.О. була направлена заява з метою отримання інформації про розмір утриманих коштів під час виконання виконавчого провадження №67933257 та 25.04.2024 року отримано відповідь, відповідно до якої в межах вказаного виконавчого провадження з ОСОБА_1 було стягнуто та перераховано на користь ТОВ «Сіроко Фінанс» грошову суму в розмірі 5 486,91 грн..
Відповідно до ч. 1, 2ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
За правовою природою конструкція зобов`язання, що виникає з безпідставного набуття майна (безпідставного збагачення), є формою реалізації охоронного правовідношення та виконує компенсаторну функцію. Зобов`язання, що виникають внаслідок безпідставного збагачення є протилежністю до зобов`язання з правочинів (договорів). Правочин, зокрема договір, як належна правова підстава встановлює зобов`язання з передання речі, виконання робіт (надання послуги), сплати коштів. Відповідно, за відсутності (або у подальшому відпадіння) правової підстави в особи виникає зобов`язання повернути те, що було отримано безпідставно (кондикція). Отримання майна, набутого без підстави, призводить до реституційного ефекту, прямо протилежного тому, що передбачено договором. Загальною ознакою кондикції є відсутність (або відпадіння у подальшому) правової підстави для утримання майна, набутого особою, до якої потерпілий звертається з кондикційним позовом.
Зі змісту статті 1212 ЦК України можна зробити висновок, що особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно збагатилася в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути безпідставно набуте майно цій особі. Будь-яке збагачення визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на збагачення за рахунок потерпілого, або в разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, і якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнута, або з очікуванням, яке не справдилося.
Про виникнення зобов`язання, що виникають внаслідок безпідставного збагачення або збереження майна можна говорити у тому разі, коли дії особи або події призводять до протиправного результату, що юридично не обумовлений виникненням майнових вигод на стороні однієї особи за рахунок іншої. Саме цей протиправний результат у вигляді юридично безпідставних майнових вигод, що перейшли до набувача, є фактичною підставою для виникнення зобов`язань з повернення безпідставного збагачення.
Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
З аналізу зазначеної норми закону вбачається, що фактичний склад, що породжує зобов`язання, які виникають внаслідок набуття або збереження майна без достатніх правових підстав, складається з таких елементів: одна особа набуває або зберігає майно за рахунок іншої особи; відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (майно набувається або зберігається без передбачених законом, іншими правовими актами або правочином підстав).
Набуття майна однією особою за рахунок іншої полягає у збільшенні обсягу майна в однієї особи з одночасним зменшенням його обсягу в іншої особи. Набуття передбачає кількісний приріст майна, збільшення його вартості без понесення відповідних витрат набувачем. Безпідставне збереження майна полягає у тому, що особа мала витратити власні кошти, але не витратила їх через понесені втрати іншою особою або в результаті невиплати винагороди, що належить іншій особі.
Для виникнення зобов`язань із повернення безпідставно набутого майна необхідно, щоб майно було набуте або збережене безпідставно. Безпідставним є набуття або збереження, що не ґрунтується на законі, іншому правовому акті або правочині.
Набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо його правова підстава відпала згодом. Відпадіння правової підстави полягає у зникнення обставин, на яких засновувалась юридична обґрунтованість набуття (збереження) майна.
Одним із випадків відпадіння підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів).
Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 цього Кодексу, вимагає установлення абсолютної безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору. Ознаки, характерні для кондикції, свідчать про те, що пред`явлення кондикційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі.
Особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно набула майно в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути таке майно цій особі на підставі статті 1212 ЦК України. Будь-яке набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на отримання майна за рахунок потерпілого, або у разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося.
Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до статті 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно.
З`ясувавши обставини справи та оцінивши наявні докази, проаналізувавши вимоги діючого законодавства, суд вважає встановленим та доведеним, що правові підстави набуття відповідачем грошових коштів у сумі 5 486,91 грн., що стягнуті з позивача ОСОБА_1 на підставі виконавчого напису нотаріуса, який визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, відпали, а тому отримані відповідачем кошти у вказаній сумі є безпідставно набутими коштами та підлягають поверненню позивачу відповідно до статті 1212 ЦК України.
При цьому суд враховує, що обставини наявності або відсутності заборгованості позивачки перед відповідачем за кредитним договором можуть бути предметом окремого судового розгляду.
За таких обставин, оскільки факт визнання виконавчого напису (на підставі якого у виконавчому провадженні було здійснено стягнення грошових коштів з позивачки) таким, що не підлягає виконанню, є підставою для повернення коштів, то позов слід задовольнити та стягнути з ТОВ «Сіроко Фінанс» на користь ОСОБА_1 суму безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 5 486,91 грн..
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір, сплачений за подання позовної заяви в сумі 1211,20 грн.
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним витрат на правничу допомогу, суд виходить з того, що в межах цієї справи позивач ОСОБА_1 отримував правову допомогу адвоката Працевитого Г.О..
Вказані обставини підтверджуються копією Договору про надання правової допомоги від 07.06.2023 року, ордером на надання правової допомоги серія АР №1177134 від 07.06.2023 року, Додатковим договором до договору про надання правової допомоги від 07.06.2023 року, яким встановлено, що вартість однієї години роботи адвоката становить 1000 грн.. Адвокатом витрачено 4 години., рахунком від 10.05.2024 року, відповідно до якого вартість наданих послуг адвоката складає 4000 грн., Актом від 10.05.2024 року в порядку умов Договору про надання правової допомоги да Додаткового до нього, сторони погодили перелік послуг що підлягають оплаті, вартість яких складає 4000 грн..
Проаналізувавши подані адвокатом документи, суд вважає, що відображена у цих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом позивача роботи (наданих послуг) відповідає критерію розумності та часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт, та є не співмірною зі складністю справи, з огляду на те, що має місце усталена судова практика розгляду справ цієї категорії.
Оцінивши надані докази, виходячи з предмету спору, ціни позову, значення справи для сторін, критеріїв реальності адвокатських послуг та розумності їх розміру, враховуючи, що дана цивільна справа є незначної складності, має місце усталена судова практика розгляду справ цієї категорії, адвокат участь у судових засіданнях не брав, суд відповідно до вимог ст.137 ЦПК України вважає необхідним зменшити розмір витрат, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на правову допомогу до 3000,00 грн., в стягненні іншої суми витрат на правову допомогу слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 19, 76 - 84,141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-283 ЦПК України,ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.
Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 09.10.2024 року.

Суддя А.В. Воробйов