Справа № 694/2357/24 Провадження №2-з/694/20/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

10.10.2024 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Смовж О.Ю.,

за участю секретаря судових засідань Блискавки А.С.,

представника позивача - адвоката Геращенка М.В.,

представника відповідача - адвоката Тимцяся Р.А.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Геращенка Максима Васильовича про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Тамарікс Продакшн» про стягнення коштів,

встановив:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Геращенко Максим Васильович в підготовчому судовому засіданні звернувся до суду із заявою про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Тамарікс Продакшн» про стягнення коштів,в якому просить:

- накласти арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАМАРІКС ПРОДАКШН» (, адреса реєстрації місцезнаходження: вул. Заводська, 10Б, с. Вільховець, Звенигородський район, Черкаська область, 20260), які знаходяться на всіх рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАМАРІКС ПРОДАКШН», в усіх банківських або інших фінансово-кредитних установах;

- накласти арешт на земельну ділянку загальною площею 5,6211 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:003:0396, яка належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «ТАМАРІКС ПРОДАКШН» (, адреса реєстрації місцезнаходження: вул. Заводська, 10Б, с. Вільховець, Звенигородський район, Черкаська область, 20260), реєстраційний номер 020;

- накласти арешт на земельну ділянку загальною площею 23,0446 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:003:0397, яка належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «ТАМАРІКС ПРОДАКШН» (, адреса реєстрації місцезнаходження: вул. Заводська, 10Б, с. Вільховець, Звенигородський район, Черкаська область, 20260), реєстраційний номер 020;

- заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «ТАМАРІКС ПРОДАКШН» здійснювати будь-які дії щодо відчуження земельних ділянок, кадастровий номер земельної ділянки :01:003:0396 та кадастровий номер земельної ділянки :01:003:0397, які належать на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «ТАМАРІКС ПРОДАКШН» (, адреса реєстрації місцезнаходження: вул. Заводська, 10Б, с. Вільховець, Звенигородський район, Черкаська область, 20260);

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Геращенко Максим Васильович в підготовчому судовому засіданні заяву про забезпечення позову підтримав та просив її задовольнити, уточнивши, що накласти арешт на грошові кошти Товариства слід у межах суми, яка є спірною у цій справі, тобто у розмірі 7 841 693,10 грн.

Представник відповідача «ТАМАРІКС ПРОДАКШН» - адвокат Тимцясь Руслан Анатолійович заперечував проти задоволення заяви, зазначивши, що земельні ділянки, щодо яких йдеться у заяві, використовуються Товариством у господарській діяльності, є джерелом прибутку, при цьому представником позивача не зазначено чому саме на це майно він просить накласти арешт, не надає підтвердження вартості ділянок, у зв`язку з чим неможливо визначити чи не перевищує така ціна розміру заявлених позовних вимог. Окрім того зауважив, що Товариство є прибутковим, на даний час працює, сплачує заробітну плату працюючим особам, тому арешт коштів на рахунках призведе до зупинення господарської діяльності відповідача та до більш негативних наслідків.

Заслухавши доводи представників сторін, проаналізувавши наведені у заяві аргументи, суд виходить з наступного.

Згідно з ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

У заяві про забезпечення позову, зокрема, повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 197 ЦПК України під час підготовчого засідання суд за клопотанням учасників справи вирішує питання про забезпечення позову, про зустрічне забезпечення.

Відповідно до ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Метою забезпечення позову є збереження матеріального об`єкта спору до вирішення справи в суді.

Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 року по справі №6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку. При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову і захистити інтереси позивача.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, представник позивача зазначає, що у разі задоволення позовних вимог, на користь позивача можуть бути стягнуті 7 841 693,10 грн, а примусове виконання буде здійснюватися відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Окрім того, зазначає, що відповідно до витягів про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 02.10.2024 відповідачу на праві власності належать дві земельні ділянки, які внесені до статутного фонду відповідача (статутний фонд складає 150 000 грн), що на його думку не перевищує суму позовних вимог. Виходячи з такого, представник позивача вважає, що незабезпечення позову може призвести до утруднення виконання рішення суду в майбутньому, оскільки обраний захід забезпечення гарантує наявність у відповідача майна, за рахунок якого може бути виконано рішення суду.

Також представник позивача під час надання пояснень в судовому засіданні зазначив, що відповідач може відчужити наявне у нього майно, що призведе до ускладнень у виконанні судового рішення.

Інших обґрунтувань заява не містить.

Оцінюючи наведені доводи представника позивача, суд не вважає їх достатніми, доведеними, ґрунтовними та такими, що дають підстави для задоволення заяви.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Саме лише посилання у заяві про забезпечення позову на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування та підтвердження їх доказами, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Обґрунтовуючи подану заяву, представник позивача не довів переконливо та не підкріпив будь-якими доказами свої побоювання у неналежній можливій подальшій поведінці відповідача відносно виконання судового рішення, його намірів відчужити майно.

Окрім того, для забезпечення суду процесуальної можливості встановити співмірність заявленого виду забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, заявник має подати суду хоча б якісь докази на підтвердження ринкової вартості належного відповідачу майна, зокрема станом на час звернення до суду. Таких доказів суду не надано.

Водночас, представник відповідача зазначив, що земельні ділянки, щодо яких йдеться у заяві, та на які просить накласти арешт представник позивача, безпосередньо використовуються у господарській діяльності відповідача, є джерелом його доходів, Товариство є прибутковим, сплачує заробітну плату працівникам, майно Товариства за іншими судовими рішеннями не обтяжувалося, арешт раніше не накладався.

Як вбачається з наявних у суду матеріалів, видами діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Тамарікс Продакшн» є відтворення рослин (основний), допоміжна діяльність у рослинництві, оптова торгівля квітами та рослинами, надання ландшафтних послуг, допоміжна діяльність у сфері архітектури та транспорту та т.і.

Судом встановлено, що правовідносини між сторонами тривають з жовтня 2020 року, з моменту укладення договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства, яка складає 30%, що становить 150 000 грн, як зазначає у позові сам позивач. Також обома сторонами здійснювалися грошові операції щодо внесення та повернення коштів.

Відомостей про те, що за такий тривалий час (4 роки) відповідач намагався будь-яким чином відчужити своє майно, позбутися активів та т.і., суду не надано. Більше з тим, як зазначає сам позивач, відповідач добровільно здійснював повернення на його рахунок частини грошових коштів.

Стосовно арешту грошових коштів відповідача на всіх банківських рахунках в межах суми, на яку заявлено позов, то вжиття такого заходу, на думку суду, призведе до зупинення господарської діяльності Товариства, яке на даний час є працюючим, забезпечує роботою працівників, сплачує заробітну плату та податки до державного бюджету, що в умовах військового стану, є вкрай важливим.

Відповідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Як вже зазначав суд раніше, забезпечення позову можливе лише при наявності між сторонами спору та наявності реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Наразі, сторона позивача не переконала суд у необхідності вжиття заходів забезпечення позову у запропонований спосіб, необґрунтовала припущення та побоювання, що майно, яке є у відповідача, на момент пред`явлення позову може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення суду, у зв`язку з чим суд вважає таке вжиття передчасним, а обставини, на які посилається представник позивача у заяві, недоведеними достатніми, переконливими та ґрунтовними доказами.

За таких обставин, з урахуванням всебічного дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, враховуючи викладені вище приписи законодавства, передбачені законом підстави для задоволення заяви відсутні.

Одночасно слід роз`яснити заявнику його право на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку, встановленому ЦПК України, з урахуванням аргументів, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

Керуючись статтями 150-153, 258-260, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Геращенка Максима Васильовича про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Тамарікс Продакшн» про стягнення коштів - відмовити.

Роз`яснити заявнику його право на повторне звернення із заявою про забезпечення позову, в порядку встановленому ЦПК України, з урахуванням аргументів, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Вступна та резолютивна частини ухвали складені у нарадчій кімнаті та проголошені в підготовчому судовому засіданні 10 жовтня 2024 року.

Повний текст судового рішення складено 11 жовтня 2024 року о 15 год 00 хв.

Суддя О.Ю.Смовж