Справа № 585/972/24
Номер провадження 2/585/439/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючої судді - Цвєлодуб Г.О.,

за участю позивача - ОСОБА_1

його представника - адвоката Нечпая О.В.

представника відповідача - адвоката Менька Д.Д.

представника 3-ї особи - Загамули В.І.

секретарів судового засідання - Салій О.І. , Шемчук І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , третя особа: виконавчий комітет Роменської міської ради Сумської області як орган опіки і піклування, про позбавлення батьківських прав , -

В С Т А Н О В И В:

28 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 , в якому просить: позбавити останню батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов обґрунтовано тим, що 21.09.2023 р. ОСОБА_1 звернувся до міського голови ОСОБА_7 із заявою, у якій просив обстежити умови проживання та надати висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Роменської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 відносно її неповнолітнього сина - ОСОБА_6 . Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_6 , ОСОБА_5 є його матір`ю, ОСОБА_1 був записаний його батьком відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Біологічним батьком ОСОБА_6 являється позивач. Згідно свідоцтва про шлюб ОСОБА_5 16.08.2014 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 , змінивши прізвище на « ОСОБА_6 ». До березня 2023 року син ОСОБА_6 проживав разом з матір`ю ОСОБА_5 та вітчимом ОСОБА_6 . Родина часто потрапляла в поле зору служби у справах дітей, як така, що перебуває в складних життєвих обставинах. 15.03.2023 року ОСОБА_5 залишила дітей на батька чоловіка, який у вечірній час вигнав нерідного онука ОСОБА_6 на вулицю. ОСОБА_16 повідомив про це позивачу, а він відразу звернувся до поліції. Працівники поліції виявили дитину по АДРЕСА_1 та помістили його в Роменську ЦРЛ. Після цього випадку його син ОСОБА_6 був переданий йому на виховання та спільне проживання, і до встановлення батьківства він взяв на себе повну відповідальність за збереження життя та здоров`я сина. 18 березня 2023 року він встановив батьківство. В квітні 2023 року він звернувся до органу опіки та піклування Роменської міської ради з заявою про визначення місця проживання мого малолітнього сина ОСОБА_6 . Рішенням виконавчого комітету Роменської міської ради від 19.04.2023р. №73 визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за його місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 . Його заяву 04.10.2023 року було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, яка вирішила надати йому Висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 відносно її неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 11 березня 2024 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження, з призначенням підготовчого судового засідання.

01.04.2024 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує як ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини, оскільки регулярно спілкується з сином, так і ухилення забезпечення здобуття сином повної загальної середньої освіти, оскільки таке ухилення відсутнє і жодним доказом не підтверджене, наданими позивачем доказами не доведено умисне невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків щодо неповнолітнього сина, з яким вона разом проживала до березня 2023 року, тобто до того часу, поки її син не вирішив перейти на проживання до батька, а тому відсутні підстави застосовувати до відповідачки такий крайній захід впливу, як позбавлення її батьківських прав. Заперечується відповідачкою і те, що 15.03.2023 року вона залишила дітей на батька чоловіка, який у вечірній час вигнав нерідного внука ОСОБА_1 на вулицю, під час зазначеної події відповідачка перебувала у лікарні на стаціонарному лікуванні, її чоловік був мобілізований до ЗСУ, а тому вона була вимушена залишити своїх дітей на піклування батька свого чоловіка. Конфлікт між батьком чоловіка відповідачки та її сином виник унаслідок непорозуміння між ними щодо правил спільного проживання та поведінки сина відповідачки під час його тимчасового проживання у батька чоловіка відповідачки, унаслідок чого він залишив місце свого тимчасового перебування, після чого став проживати з біологічним батьком. 18 березня 2023 року, у день виписки з лікарні, відповідачка подала до відділу РАЦС заяву про визнання ОСОБА_1 батьківства щодо неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Керуючись якнайкращими інтересами сина, враховуючи те, у квітні 2023 року він майже досяг 14-річного віку, з якого має право самостійно визначати своє місце проживання, відповідачка дала згоду на його проживання з батьком. Враховуючи вищевикладене, підстав для задоволення позову не вбачається, тому у задоволенні позову має бути відмовлено

Ухвалою суду від 24 липня 2024 року по справі закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті.

09 серпня 2024 року до суду від представника позивача - адвоката Нечпая О.В. надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій вважає, що відповідач повинна бути позбавлена батьківських прав, так як вона ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та забезпечення здобування нею повної загальної середньої освіти, жорстоко поводиться з дитиною, є алкогольно залежною. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини матір`ю, свідомого нехтування нею своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, пояснили обставини, викладені в позові, просили їх задовольнити.

Представник відповідача заперечив проти позову, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник служби у справах дітей Роменської міської ради Сумської області не заперечував проти позову.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, з`ясувавши обставини та дослідивши матеріали справи суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Хоминцівської сільської ради Роменського району Сумської області, ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , мати - ОСОБА_5 , батько - ОСОБА_1 , останній був записаний відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ромни реєстраційної служби Роменського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, ОСОБА_5 16.08.2014 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 , змінивши прізвище на « ОСОБА_6 ».

Відповідно до копії свідоцтва про народження, виданого повторно 18.03.2023 р. Роменським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, батьками неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є: батько - ОСОБА_1 , мати - ОСОБА_5 .

Відповідно до витягу з протоколу № 02 засідання Комісії з питань захисту прав дитини від 06.02.2019 ухвалено: Службі у справах дітей взяти родину ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , у яких на вихованні троє малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які проживають за адресою: АДРЕСА_3 , на облік, як таку, що опинилась в СЖО та внести інформацію до ЄІАС «Діти», центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді взяти родину ОСОБА_6 під соціальний супровід, відділу освіти та Роменській ЦРЛ тримати в полі зору дану родину.

Згідно протоколу № 06 засідання Комісії з питань захисту прав дитини від 03.04.2019 ухвалено: продовжити соціальний супровід родини ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які мають на вихованні троє малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та проживають за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до протоколу № 14 засідання Комісії з питань захисту прав дитини від 06.11.2019 ухвалено: службі у справах дітей виконавчого комітету Роменської міської ради зібрати пакет документів та направити до Роменського міськрайонного суду про позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відносно їх малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

16 березня 2023 року ОСОБА_5 звернулась з заявою до начальника служби у справах дітей про те, що вона не заперечує щоб її син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав разом з біологічним батьком - ОСОБА_1 , за його місцем проживання.

Рішенням виконавчого комітету Роменської міської ради від 19.04.2023р. №73 визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем проживання його батька ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до довідки-характеристики, виданої виконавчим комітетом Роменської міської ради Сумської області від 19.09.2023 року № 03-26/6-198, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований та постійно проживає в АДРЕСА_2 , з 20 січня 2016 року, проживає разом з матір`ю ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , перебуває в шлюбі з 27.12.2022 р., офіційно не працевлаштований, займається веденням особистого селянського господарства, за період проживання зарекомендував себе з позитивної сторони, до адміністративної відповідальності не притягувався, скарг зі сторони жителів села на його поведінку не надходило, ніяких зауважень не має.

Згідно характеристики Овлашівського ЗЗСО І-ІІ ст. Роменської міської ради ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , учень 8 класу, зарекомендував себе, як дисциплінований, скромний, товариський, доброзичливий, врівноважений учень, володіє учбовим матеріалом на початковому та середньому рівнях, навчається не в повну міру своїх сил, потребує постійного контролю. Виховується в повній сім`ї: мати - ОСОБА_5 , вітчим - ОСОБА_6 , батько - ОСОБА_1 , який проживає в с. Ріпки Роменського району. У вихідні дні та у канікулярний час ОСОБА_16 знаходиться у батька, який бере участь у вихованні сина та надає фінансову допомогу. Мати ніде не працює, вітчим перебуває на військовій службі за мобілізацією з 07.06.2022 року по теперішній час. Дитина одягається скромно, але відповідно до сезонів. Шкільним приладдям забезпечений, стан речей задовільний. Мати не цікавиться успіхами дитини, не відвідує батьківські збори, слабо реагує на зауваження класного керівника, не здійснює постійного контролю за успішністю дитини в школі, за виконанням домашніх завдань, неодноразово бачили її у нетверезому стані, внаслідок цього, інколи, виникають проблеми з навчанням в школі.

Відповідно характеристики Великобубнівського ЗЗСО Роменської міської ради ОСОБА_6 навчається у вказаному закладі з 22.03.2023, до цього навчався в Овлашівському ЗЗСО, навчальним матеріалом володіє на середньому рівні, школу відвідує регулярно, навчається в повну міру своїх сил, захоплюється футболом, мама ОСОБА_5 на зв`язок з класним керівником не виходила: не телефонувала, на батьківські збори не з`являлась, батько ОСОБА_1 цікавиться справами сина у школі, батьківські збори відвідував регулярно, допомагав у ремонті класу.

Згідно акту обстеження умов проживання від 02.10.2023 р. за адресою: АДРЕСА_4 , ОСОБА_1 створено всі умови для всебічного та гармонійного розвитку дитини.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , суду пояснила, що ОСОБА_6 приїжджав до батька один раз на 2-3 місяці та на канікули, він все йому необхідне купував, син розповідав, що йому погано живеться з матір`ю та вітчимом, останній його бив та ображав. На запитання суду повідомила, що письмові пояснення весною 2023 р. вони писали у сільраді на прохання секретаря, працівники Служби у справах дітей їх не опитували.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , суду пояснила, що ОСОБА_6 тікав з дому, ходить у школу в с. Ріпки, ОСОБА_16 хоче жити з батьком, бо в тій родині його ображали.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , суду пояснила, що їй відомо, що за 2 роки ОСОБА_5 не телефонувала ОСОБА_6 , останній дзвонив до батька і він його забирав, один раз тікав із дому та пішки йшов до села, ніколи не бачила, щоб мати давала йому гроші, на день народження - подарунки, мати за півтора року не приїздила до сина.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , суду пояснила, що вона бабуся ОСОБА_6 , з яким до 4-го класу не давали спілкуватися їй та батьку, у дитини нормального одягу не було, син брав ОСОБА_16 на вихідні, купував йому все необхідне, ОСОБА_16 говорив, що боїться вітчима, бо він його ображає. ОСОБА_5 раніше випивала, лежала в психіатричній лікарні, інших своїх дітей жаліє, а ОСОБА_16 ображає, онук не хоче дзвонити матері, бо вони з нього знущались.

Сама дитини, син ОСОБА_6 , був допитаний судом з дотриманням вимог ЦПК України щодо допиту неповнолітнього свідка, і був допитаний за відсутності батьків, сторін по справі. Він пояснив суду, що мама йому не допомагає, не телефонує, живе з батьком та бабусею, коли жив з момою та вітчимом, останній його ображав та бив, мама говорила йому не трогати, на що той відповідав, що і вона отримає, вітчим випиває. Мама не допомагала вчити уроки, оцінками не цікавилась, не давала гроші у школу, батько купував зошити, давав на школу. Його з іншими дітьми віддали до батька вітчима, коли мати лежала у психіатричній лікарні, дід його не любив, молодших братів любив. Зараз з мамою спілкується рідко, вже пів місяця не телефонувала, літом взагалі її не бачив. Для чого позбавляти батьківських прав матір він не знає, боїться що вітчим буде його бити. Він зараз став ходити в нормальному одязі, може собі купувати, нині гарний настрій.

Як вбачається з висновку № 2.1.-23/32 від 04.01.2024 орган опіки та піклування виконавчого комітету Роменської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , відносно її неповнолітнього сина: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд критично оцінює висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 щодо свого сина ОСОБА_6 , оскільки даний висновок є недостатньо обґрунтованим, оскільки в його обґрунтування покладені обставини перебування родини ОСОБА_6 на обліках Служби у справах дітей у 2019 р., письмовими показаннями свідків на ім`я начальника служби, що отриманні у приміщенні сільської ради секретарем, а не працівником Служби, побутові умови проживання відповідача та інші обставини взагалі не перевірялись, а тому не може бути беззаперечним доказом для підтвердженням факту ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, а також застосування до неї такого крайнього заходу як позбавлення батьківських прав. При цьому, суд враховує, що такий висновок має рекомендаційний характер та не є обов`язковим для суду (ч.ч. 5, 6 ст.19 СК України).

У відповідності до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують , та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки.

Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

Жодної з цих обставин на час розгляду судом справи та ухвалення судового рішення не встановлено.

Позивач в підтвердження позовних вимог про позбавлення батьківських прав, посилається на те, що відповідачка систематично ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно сина, однак в судовому засіданні так і не було встановлено, що відповідачка є особою, яка злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Не підтверджено належними доказами те, що до відповідача застосовувалися заходи впливу у вигляді попередження з боку органів внутрішніх справ, накладення адміністративної відповідальності, бесіди, попередження з боку органу опіки та піклування, органів місцевого самоврядування.

Умовою по ухиленню від обов`язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2. ч.1 ст.164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Відповідні докази умисного ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідачки відносно своїх дітей, в матеріалах справи відсутні.

Пунктом 18 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України передбачено право суду, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось з батьків з урахуванням характеру, особи батька, а також конкретних обставин справи, відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність зміни ставлення до виховання дітей, поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

У справі "Мамчур проти України" (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. При цьому основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.

Як вказав Верховний Суд у постанові від 06 травня 2020 року при розгляді справи № 753/2025/19, де предметом позовних вимог було позбавлення батьківських прав, тлумачення п. 2 ч.1 ст.164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Водночас Верховний Суд послався на те, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем та представником не доведено, що поведінка відповідача відносно сина ОСОБА_6 є свідомим нехтуванням нею своїми батьківськими обов`язками, не довів та не надав суду доказів, в чому полягає захист інтересів дитини шляхом позбавлення матері по відношенню до неї батьківських прав та доказів, які б безспірно свідчили про умисне ухилення відповідачкою від виконання батьківських обов`язків відносно сина.

ВССУ у справі №211/559/16-ц від 01.11.2017 року зауважив, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини та допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. В даній постанові суд касаційної інстанції підкреслив наступне, що при позбавленні батьківських прав суду слід не тільки встановити ухилення батька від виконання батьківських обов`язків, а також чи попереджувався батько офіційно про необхідність змінити ставлення до дитини. Позиція Верховного Суду у даній справі базується, серед іншого, на рішенні ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України». З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є не доцільним, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, який за обставин, що склались, застосовувати не можна, не було достовірно доведено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не встановлено обставин, які є беззаперечними підставами для позбавлення відповідача батьківських прав, у зв`язку з чим, слід відмовити в задоволенні позову.

Беззаперечні докази винної поведінки та свідомого нехтування своїми обов`язками відповідачем, які б свідчили про злісне ухилення нею від виховання свого сина і як наслідок необхідність застосування крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав, у матеріалах справи відсутні.

Приймаючи до уваги, що відповідачка виявляє бажання піклуватися про свого сина та судом не встановлено фактів умисного її ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, вчинення нею будь-якого негативного психологічного тиску на свого сина, спричинення йому будь-якої моральної чи фізичної шкоди, то суд не знаходить достатніх підстав, передбачених ст. 164 СК України для позбавлення її батьківських прав, у зв`язку із чим у задоволенні позовних вимог слід відмовити за безпідставністю.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з позивача на користь відповідача підлягають стягненню понесені витрати на професійну правничу допомогу у сумі 8 000 грн.

На підставі положень ст. ст.164, 165, 166 СК України, ст. ст. 258-259,263,264,265, ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , третя особа: виконавчий комітет Роменської міської ради Сумської області як орган опіки і піклування, про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_5 ) на користь ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_6 ) понесені витрати на професійну правничу допомогу у сумі 8 000 (вісім тисяч) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З повним текстом рішення суду сторони можуть ознайомитись у приміщенні Роменського міськрайонного суду Сумської області з 11 жовтня 2024 року, на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень за електронною адресою: https://reyestr.court.gov.ua, за № справи 585/972/24, або у підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС у кабінеті користувача.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Г. О. Цвєлодуб