ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9347/24 Справа № 197/719/22 Суддя у 1-й інстанції - Шевченко О. В. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2024 року м.Кривий Ріг

справа № 197/719/22

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Остапенко В.О.

суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.

торони:

позивач Акціонерне товариство «Універсал Банк»

відповідач ОСОБА_1

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» на заочне рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2024 року, яке ухвалено суддею Шевченко О.В. у смт Широке Дніпропетровської області, відомості про дату складання повного судового рішення в матеріалах справи відсутні,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2022 року Акціонерне товариство «Універсал банк» (далі - АТ «Універсал банк») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що АТ «Універсал банк» запустило новий проект mоnobank, в межах якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки mоnobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках mоnobank, за заявою клієнтів, встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту mоnobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки, після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом.

Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт.

Умови і правила обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms.

02 травня 2019 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 02 травня 2019 року.

Своїм підписом у Анкеті-заяві відповідач підтвердив, що підписана ним Анкета-заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, складають договір про надання банківських послуг.

Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови.

Крім того, в Анкеті позичальник підтвердив, що усе листування щодо цього Договору просить здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов Договору.

Банк свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, видавши відповідачу розрахункову картку із встановленим на ній кредитним лімітом, надавши можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, визначених договором, в межах встановленого кредитного ліміту, а ОСОБА_1 , в свою чергу, не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості відповідно до умов Договору, у зв`язку з чим, станом на 01 серпня 2023 року, у відповідача виникла заборгованість в розмірі 9 828,25 грн., яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) в розмірі 9 244,63 грн та заборгованості за порушення грошового зобов`язання в розмірі 583,62 грн.

Посилаючись на викладене, АТ «Універсал банк» просило позов задовольнити та стягнути з відповідача на його користь зазначену заборгованість, а також судові витрати.

Заочним рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2024 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач АТ «Універсал банк», посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповноту з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги банку у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції під час судового розгляду не було досліджено механізму отримання банківських послуг проекту Monobank, а також процедуру ознайомлення споживача з Умовами, правилами обслуговування рахунків фізичних осіб, Тарифами, Таблицею розрахунку вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту, у зв`язку з чим суд дійшов передчасних висновків що Клієнт не був ознайомлений з умовами кредитування.

Зазначає, що відповідач здійснив отримання банківських послуг проекту Monobank, шляхом верифікації очно на точці видачі картки.

Наголошує на тому, що з метою отримання банківських послуг проекту Monobank, Клієнт здійснює наступні кроки:завантажує на свій мобільний телефон пристрій за стосунок Monobank; ознайомлюється з актуальними Умовами і правилами обслуговування рахунків фізичних осіб, Тарифами, Таблицею розрахунку вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту; зазначає мобільний номер телефону на який буде направлено ОТР-пароль, введення якого є підтвердженням факту ознайомлення з Умовами і правилами обслуговування рахунків фізичних осіб, Тарифами, Таблицею розрахунку вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту; завантажує сканкопії паспортата РНОКПП в мобільний додаток, з метою попередньої ідентифікації. Звертає увагу на те, що мобільний за стосунок не переходить на наступний етап реєстрації без ознайомлення Клієнта з актуальними Умовами і Правилами. Далі відбувається верифікація Клієнта співробітником Банку та сторони підписують Анкету-заяву.

Позивач зазначає, що відповідач, підписавши електронним підписом Анкету Заяву до Договору про надання банківських послуг Monobank просив встановити кредитний ліміт на суму, вказану у мобільному додатку. Вказує, що відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Випискою про рух коштів доведено, що відповідач неодноразово здійснював банківські операції із використанням власної картки. Скаржник вважає безпідставним посилання суду першої інстанції на недоведеність Банко, що саме ці Умови і правила розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, оскільки вони не ґрунтуються на приписах Закону України «Про електронну комерцію».

Окрім того, скаржник наголошує на тому, що правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі № 342/180/17 не можуть бути застосовані у даній справі, з огляду на відсутність подібності між цими справами.

Правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу відповідач не скористався.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задовленню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 02 травня 2019 року відповідачем ОСОБА_1 було підписано Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг з АТ «Універсал банк», згідно з якою відповідач погоджується, що ця Анкета-заява разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, складають Договір про надання банківських послуг.

У Заяві відповідач погоджується з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту, про що має сповістити відповідача повідомленням у мобільному додатку. Відповідач просить вважати наведений зразок власноручного підпису або його аналоги (у тому числі її електронний цифровий підпис) обов`язковими при здійсненні операцій за всіма рахунками, відповідач засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення дій відповідача згідно з договором. Відповідач визнає, що накладення електронного цифрового підпису є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Відповідач підтверджує, що всі наступні правочини можуть вчинятися ним або Банком з використанням електронного цифрового підпису.

Позивачем надано суду витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи АТ «Універсал банк» (далі Умови), які не містять підпису відповідача та дати ознайомлення з ними.

Згідно з Тарифами чорної картки Monobank: пільговий період до 62 днів, пільгова процентна ставка 0,00001 %, розмір обов`язкового щомісячного платежу за карткою «Monobank» 4 % від заборгованості (не менше 100 грн, але не більше залишку заборгованості), базова процентна ставка на залишок заборгованості на місяць 3,1 % на місяць, збільшена відсоткова ставка на місяць у випадку наявності простроченої заборгованості 6,2 %, санкції за порушення зобов`язань за кредитом: від 1 до 30 днів штраф у розмірі 50 грн, від 31 до 90 днів штраф у розмірі 100 грн, від 91 до 120 днів - штраф, що розраховується за формулою 100 грн + 6,2 % від суми загальної заборгованості, що виникла на перший день відповідного календарного місяця, при цьому діє ставка 0,00001% річних. Відповідальність за прострочення грошового зобов`язання у розмірі 74,4% річних. Претензійний штраф 500 грн + 5% річних від суми загальної заборгованості за кредитом з урахуванням нарахованих і прострочених відсотків і комісій.

Паспорт споживчого кредиту зберігає чинність та є актуальним до 01.01.2022.

Згідно з розрахунком заборгованості за договором № б/н від 02 травня 2019 року, станом на 28 грудня 2021 року, загальний залишок заборгованості за тілом кредиту складає 9 244,63 грн, заборгованість за порушення грошового зобов`язання складає 583,62 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що наявні у матеріалах справи Умови і правила надання банківських послуг, Тарифи і Паспорт споживчого кредиту не містять підпису відповідача. Підписана відповідачем анкета-заява до договору про надання банківських послуг, містить лише її анкетні дані та контактну інформацію, та не містить жодних даних про умови кредитування та обрання ним певної банківської послуги. Позивач АТ «Універсал Банк» також не надав належних та допустимих доказів видачі відповідачу банківської картки, відкриття їй рахунку, а також виписки з такого рахунку, з якої можна було б встановити факт користування відповідачем банківською карткою із встановленим кредитним лімітом та наявність у неї заборгованості за кредитом. Тому складений позивачем розрахунок кредитної заборгованості не є безспірним доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру боргу.

Крім того, роздруківка з сайту позивача належним доказом бути не може,оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного СудуУкраїни від 11 березня 2015 року (справа № 6-16цс15).

Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», та Тарифи обслуговування кредитних карт не можна вважати складовими частинамиу кладеного між сторонами кредитного договору, якщо такі Умови не містять підпису позичальника.

Суд дійшов висновку, що у цій справі неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч.1 ст.634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», що розміщені на офіційному сайті позивача (https://www.monobank.ua/terms)неодноразово змінювалися самим АТ «Універсал Банк» вперіод з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду з вказаним позовом.

Тобто кредитор міг додати до позовної заяви Тарифи та Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ«Універсал Банк» у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», відсутність у анкеті -заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користуванняк кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» та Тарифи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору,оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

АТ «Універсал Банк» суду не надано належних, достовірних та достатніх доказів на підтвердження заявлених ними позовних вимог,тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша ст.1055 ЦК України).

За змістом ст.207 ЦПК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини першої ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України).

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено упункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася.

Договір приєднання, як і публічний договір, є узагальненою категорією таких цивільно-правових договорів, в яких умови договору встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах і які укладаються лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого тексту. Друга сторона при цьому не може запропонувати свої умови договору, але саме вона вирішує та виявляє волевиявлення на укладення договору на запропонованих їй умовах. Таким чином, додержується принцип свободи договору. Чинним законодавством передбачено укладення договору лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованих умов у цілому.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він невизнаний судом недійсним.

Згідно положень статті 626 ЦКУ країни договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття628ЦКУкраїни).

Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотн або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним в письмовій формі.

З огляду на зазначені норми права Верховний Суд в своїх постановах дійшов висновку проте, що будь-який вид договору, якийу кладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі,є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Такі висновки викладен і у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19.

Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» передбачено договір про надання фінансових послуг (включно, мікропозики) укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».

Закон України від 03 вересня 2015 року № 675-VIII «Про електронну комерцію» визначає організаційно правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Устатті 3 цього Закону зазначено, що електронний договір-це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч.3 ст.11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону України «Проелектронну комерцію»).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону України «Проелектронну комерцію»).

Згідно із ч. 6 ст.11 Закону України № 675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви( форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію,і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилами ч.8 ст.11 Закону України «Проелектронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі тамає містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Проелектронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Проелектронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не звернув уваги на наведені у позові обґрунтування позивача про те, що особливістю проекту monobank є укладення договорів в електронній формі ві довідно до розміщених на сайті банку Умово бслуговування рахунків фізичної особи та здійснення банківського обслуговування дистанційно бе звідділень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що 02 травня 2019 року між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір шляхом підписання Анкети заяви до договору про надання банківських послуг, відповідно до умов якого Банк відкрив відповідачу поточний рахунок у гривні та надав кредит увигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 .

У Анкеті-заяві зазначено, що відповідач згодний з тим, що ця заява разом із Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових рахунків, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився з таким договором, який було надано йому для ознайомлення.

У пункті 6 зазначено «Прошу вважати наведений зразок мого власноручного підпису або його аналоги (у тому числі мій електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті мені в Банку.

Я засвідчую генерацію ключової пари з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем. Він буде використовуватись УЕП у мобільному додатку для засвідчення моїх дій. Я визнаю, що УЕП є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідк із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Я підтверджую, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятись мною з використанням простого електронного підпису або УЕП.

У пункті 7 Анкети - заяви зазначено, що ОСОБА_1 підтверджує ознайомлення з довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб, при цьому підписання зазначеної довідки буде здійснено шляхом накладення удосконалого електронного підпису в мобільному додатку під час активації Платіжної картки.

Отже, у справі, що розглядається предметом розгляду є правовідносини сторін, що склалися у зв`язку з укладенням кредитного договору, однією із форм якого є онлайн кредит, тобто позика оформлена через мережу Інтернет.

Наведене свідчить про належне укладення 02 травня 2019 року між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 кредитного договору, в тому числі погодження Умов обслуговування рахунків фізичної особи з додатками, шляхом проставляння електронного цифрового підпису сторін, умови якого позивачем були виконані. Відповідач свої зобов`язанні за цим договором щодо повернення кредитних коштів не виконав.

Аналогічна правова позиція сформована у ряді постанов Верховного Суду. Так, у постанові від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові і ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув.

Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20.

За розрахунком заборгованості, станом на 28 грудня 2021 року у відповідача утворилася заборгованість в розмірі 9 828,25 грн., яка складається із 9 244,63 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), заборгованості за порушення грошового зобов`язання 583,62 грн.

Статтею 526 ЦК України презюмується, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Отже, надавши відповідачу грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковому рахунку, Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі.

Ураховуючи те, що позичальник взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, кредитні кошти не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість, тому згідно ст.526, 1054 ЦК України з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» підлягає стягненню вказана заборгованість за кредитним договором від 02 травня 2019 року в розмірі 9 244,63 грн, яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Розрахунок заборгованості, наданий позивачем, відповідає умовам, передбаченим в анкеті-заяві, що підписані відповідачем, а також сумам, отриманим відповідачем та відображеним у виписці про рух коштів по рахунку.

Разом з тим, до позову додано роздруківку витягу з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, яка не містить будь-яких позначок, які б вказували на ознайомлення відповідача саме з цими за змістом Умовами обслуговування рахунків фізичної особи.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (статті 610, 611 ЦК України).

За змістом статті 1056-1ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другоюстатті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Так, наявні у матеріалах справи Умови і правила надання банківських послуг ОСОБА_1 не підписані, а тому, згідно роз`яснень, що викладені у постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі № 342/180/17, з огляду на їх мінливий характер, такі Умови та Правила не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін.

Підписана відповідачем Анкета-заява до Договору про надання банківських послуг, містить лише його анкетні дані та контактну інформацію та не містить жодних даних про умови кредитування та обрання ним певної банківської послуги, зокрема умов нарахування заборгованості за порушення грошового зобов`язання.

Доводи позивача про те, що факт ознайомлення відповідача з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту підтверджується тим, що на підставі Анкети-заяви відповідач висловив свою згоду з вищевказаними документами в електронному вигляді у мобільному застосунку «monobank», шляхом застосування електронного цифрового підпису, колегією суддів відхиляються, з огляду на наступне.

Пунктом 6.3 розділу 6 Умов обслуговування рахунків фізичних осіб в АТ «Універсал банк» визначено, що підписані клієнтом та/або банком документи, що пов`язані з укладеними правочинами, зберігаються банком в електронному вигляді та надсилаються в Мобільному додатку клієнта, а також їх копії можуть бути надані банком на паперовому носії на запит клієнта, під час одержання однією із сторін електронного документа формується підтвердження із зазначенням дати та часу такого одержання.

У матеріалах справи відсутнє підтвердження, із зазначенням дати та часу одержання відповідачем у електронному вигляді, Умов обслуговування рахунків фізичних осіб в АТ «Універсал банк», Паспорту споживчого кредиту картки «Monobank», та Тарифів, їх підписання відповідачем відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», відтак, у суду відсутні підстави вважати, що відповідач був ознайомлений саме з наданими позивачем та долученими до позову в обґрунтування заявлених позовних вимог Умовами, Тарифами та Паспортом споживчого кредиту.

Доказів, протилежного, у відповідності до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, банком суду першої інстанції надано не було.

При цьому, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Таким чином, вказані Правила та умови кредитування, тарифи не є складовою кредитного договору від 02 травня 2019 року, укладеного шляхом підписання Анкети-заяви.

За змістом статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі ухвалити рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

В даному випадку позивачем по справі не обґрунтовано нарахування відповідачу заборгованості за порушення грошового зобов`язання в розмірі 583,62 грн, тому в задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача вказаної суми заборгованості слід відмовити.

З огляду на те, що суд помилково дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, тому рішення суду слід скасувати та ухвалити у справі нове судове рішення про часткове задоволення заявлених Банком позовних вимог.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, відповідно змінює розподіл судових витрат, до яких відповідно до статті 133 ЦПК України віднесені витрати з судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, за подання позову позивач, згідно з платіжним дорученням, сплатив судовий збір у розмірі 2 481 грн (а.с.6), а за подачу апеляційно скарги сплатив 3 721,50 грн. (а.с.157).

Зважаючи, що судом апеляційної інстанції частково задоволено позовні вимоги позивача, з відповідача на користь позивача, пропорційно задоволених позовних вимог, слід стягнути судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції в розмірі 2 333, 67 грн та за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 3 500,50 грн, що в загальному розмірі становить 5 834,18 грн.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити частково.

Заочне рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 02 травня 2019 року, яка станом на 28 грудня 2021 року становить 9 244 (девять тисяч двісті сорок чотири) грн 63 коп та складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» судовий збір в сумі 5 834 (п`ять тисяч вісімсот тридцять чотири) грн 18 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 15 жовтня 2024 року.

Головуючий:

Судді: