Справа № 143/651/24
УХВАЛА
08.10.2024 року м. Погребище
Погребищенський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого - судді Бойка А.В.
з участю секретаря Шуваріної В. А.,
представника позивачки адвоката Царківського О. Ю.,
розглянувши у відкритому судовому у залі суду м. Погребище цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,-
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, в якій просить суд стягнути із відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня подання позову і до досягнення дітьми повноліття.
Ухвалою суду від 31.07.2024 позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
07.10.2024 до суду від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Тимошенка Д.В. надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, у зв`язку з перебуванням відповідача на службі в ЗСУ. На підтвердження перебування відповідача ОСОБА_2 на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 надав довідки від 04.02.2023 № 239 та від 06.10.2024 № 1608/4958. Зважаючи на це представник відповідача вважає, що правові підстави для обов`язкового зупинення провадження у справі у даному випадку мають місце. Дане клопотання просив розглянути без участі відповідача та його представника.
Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Царківський О.Ю. в судовому засіданні щодо клопотання про зупинення провадження заперечував, вважав, що зупинення провадження може шкодити захищеним інтересам дітей у передбаченому законом утриманні з боку такого відповідача.
За даних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, суд вважає за можливе клопотання представника відповідача про зупинення провадження розглянути у даному судовому засіданні за відсутності сторони відповідача, оскільки їх неявка не перешкоджає цьому.
Суд зауважує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін, інших учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні, що передбачено ст. 223 ЦПК України.
Суд, заслухавши думку представника позивачки адвоката Царківського О.Ю., дослідивши матеріали цивільної справи, вимоги клопотання, дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження по справі з таких підстав.
Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).
Зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час розгляду справи з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому її розгляду, та передбачити усунення яких неможливо. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.
Так, згідно із п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі не з наявністю воєнного стану в Україні, а із фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Правова позиція з цього приводу висловлена Верховним Судом у постанові від 21 грудня 2022 року у справі №456/2541/19.
Вказана вище норма має тимчасовий характер, тобто обмежується строком перебування сторони у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан. При цьому, сторона процесу має право заявити таке клопотання, але має мотивувати «об`єктивну неможливість розгляду справи».
Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та оголошено проведення загальної мобілізації. В подальшому Указами Президента України строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався та діє на момент розгляду справи.
Звертаючись до суду з клопотанням про зупинення провадження, представник відповідача надав довідки військової частини НОМЕР_1 від 04.02.2023 № 239 та від 06.10.2024 № 1608/4958 на підтвердження того, що відповідач ОСОБА_2 перебуває на військовій службі.
Згідно зі ст.1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.
Статтею 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що військове формування це створена відповідно до законодавства України сукупність військових з`єднань і частин та органів управління ними, які комплектуються військовослужбовцями і призначені для оборони України, захисту її суверенітету, державної незалежності і національних інтересів, територіальної цілісності і недоторканності у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій.
Відповідно до ст.3 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України мають таку загальну структуру: Генеральний штаб Збройних Сил України; Командування об`єднаних сил Збройних Сил України; види Збройних Сил України - Сухопутні війська, Повітряні Сили, Військово-Морські Сили; окремі роди сил Збройних Сил України - Сили спеціальних операцій, Сили територіальної оборони, Сили логістики, Сили підтримки, Медичні сили; окремі роди військ Збройних Сил України - Десантно-штурмові війська, Війська зв`язку та кібербезпеки; органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, що не належать до видів та окремих родів військ (сил) Збройних Сил України. Організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, установ та організацій.
Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та вирішення питань, пов`язаних з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі, врегульовано Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008.
Відповідно до п.12 Положення встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.
Результат аналізу п.12 Положення дає підстави зробити висновок про те, що встановлення відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом оформлюється письмовими наказами по особовому складу (Постанова Верховного Суду від 14 лютого 2024 року у справі № 466/8799/22).
Як слідує із довідок, виданих командиром військової частини НОМЕР_1 від 04.02.2023 № 239 та від 06.10.2024 № 1608/4958 старший солдат ОСОБА_2 дійсно перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 26.02.2022 по теперішній час.
Разом з тим, до клопотання не долучено копії наказу по особовому складу на підтвердження перебування ОСОБА_2 на військовій службі у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан і залучені до виконання бойових завдань у зоні бойових дій.
Разом з тим, відповідно до позиції Верховного Суду, сформульованої у постанові від 5 червня 2024 року у справі № 317/3364/21 вбачається, що передбачений у пункті 2 частини першої статті 251 ЦПК України обов`язок суду зупинити провадження у справі, яка стосується стягнення аліментів на утримання дитини, повинен корелювати із якнайкращим забезпеченням інтересів дитини. Незважаючи на те, що позивачем у такій справі є один із батьків, а відповідачем інший, інтереси дитини, яка не є стороною справи, мають домінувати над інтересами кожного з її батьків.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для зупинення провадження у справі.
Керуючись ч. 6 ст. 259 ЦПК України, суд, -
У задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Тимошенка Дмитра Володимировича про зупинення провадження у справі, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду виготовлений 14.10.2024.

Суддя