КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
У Х В А Л А

15 жовтня 2024 року місто Київ

справа № 359/2178/24

Київський апеляційний суд у складі судді-доповідача Борисової О.В., перевіривши виконання вимог ст.356 ЦПК України за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Борця Є.О. у справі за позовом Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2024 року позов АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 01 жовтня 2024 року подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу через систему «Електронний суд».

02 жовтня 2024 року Київським апеляційним судом до Бориспільського міськрайонного суду Київської області направлено запит про витребування справи № 359/2178/24.

10 жовтня 2024 року вказана цивільна справа надійшла до Київського апеляційного суду.

Разом з апеляційною скаргою, апелянтом було подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

В обгрунтування вимог посилалася на те, що копію повного тексту оскаржуваного рішення було отримано ним 02 вересня 2024 року.

А тому, просив поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки він пропущений з поважних причин.

Відповідно до ч.1 ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема з протоколу судового засідання від 01 серпня 2024 року, відповідач був відсутній в судовому засіданні під час оголошення вступної та резолютивної частини оскаржуваного рішення.

Дати складення повного тексту оскаржуване рішення не містить.

Доказів направлення та отримання відповідачем копії оскаржуваного рішення матеріали справи не містять.

В апеляційній скарзі, представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 вказує, що отримав копію оскаржуваного рішення 02 вересня 2024 року.

Апеляційна скарга подана до суду 01 жовтня 2024 року.

Враховуючи вказані обставини, положення ст.129 Конституції України про забезпечення права на апеляційний перегляд справи, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК України суд приходить до висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду, а тому строк підлягає поновленню.

Проте, апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду Київським апеляційним судом, виходячи з наступного.

В апеляційній скарзі апелянт вказує, що він звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ч.3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Преамбула Закону України «Про захист прав споживачів» визначає, що Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 березня 2018 року у справі №761/24881/16-ц зазначила, щостаттею 5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік пільг щодо сплати судового збору, проте системний і комплексний аналіз зазначеногоЗакону і статті22 Закону України «Про захист прав споживачів» дає правові підстави зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб у переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, встановленому статтею 5 Закону України «Про судовий збір», не може безумовно означати те, що споживачі такої пільги не мають, оскільки така пільга встановлена спеціальним законом, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів. Велика Палата констатувала, що стаття 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку осіб, яким надано пільги щодо сплати судового збору, як і не містить позиції про те, що пільги надаються лише за пред`явлення позову. Спеціальний закон, звільнивши споживачів від сплати судового збору за подання позову, зазначив, що вони звільняються з метою захисту своїх порушених прав (стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів»). Отже, при прийнятті Закону України «Про судовий збір» законодавець передбачив можливість застосування Закону України «Про захист прав споживачів» при визначенні пільг певних категорій осіб щодо сплати судового збору. Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що порушені права можуть захищатись як у суді першої інстанції (при пред`явленні позову), так і на наступних стадіях цивільного процесу, а саме при апеляційному перегляді.

Отже, Велика Палата Верховного Суду визначила єдиний підхід щодо застосування судами норм матеріального права під час визначення, чи звільнена особа від сплати судового збору за звернення до суду із позовом на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», сформулювавши, що виключно позивачі - споживачі у таких справах звільняються від справляння судового збору на всіх стадіях судового розгляду.

Враховуючи наведене, споживачі звільняються від сплати судового збору на всіх стадіях цивільного процесу у випадку, якщо вони є позивачами і звертаються до суду з позовами про захист прав споживачів.

Зокрема, такої ж позиції дотримується Верховний Суд при вирішенні питання про звільнення від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» за подачу касаційної скарги особами, які не мають процесуального статусу позивача (ухвала від 10 січня 2023 року у справі №344/8736/21).

ОСОБА_1 у вказаній справі є відповідачем, отже на нього не поширюються положення ст. 22 Закону України «Про судовий збір».

Тому, апелянту необхідно сплатити судовий збір у порядку та розмірі, визначених Законом України «Про судовий збір».

Згідно з п.3 ч.4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, в суді першої інстанції підлягав сплаті судовий збір у розмірі 3028 грн.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2024 року позов АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» задоволено.

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Згідно ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Апеляційна скарга представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 була подана до суду через систему «Електронний суд», отже підлягає сплаті судовий збір за подачу апеляційної скарги із застосуванням коефіцієнта 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору у розмірі 3633,6 грн.

Виходячи з вищевикладеного, апелянту необхідно сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 3633,6 грн. на реквізити: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Соломян. р-н/22030101, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), розрахунковий рахунок: UA0026010, МФО банку отримувача: 899998, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, код класифікації доходів бюджету: 22030101 та надати до Київського апеляційного суду оригінал квитанції про оплату судового збору.

А тому, апелянту необхідно:

подати до Київського апеляційного суду оригінал квитанції про сплату судового збору.

До апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст.356 цього Кодексу застосовуються положення ст.185 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.127, 358 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Поновити представнику відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2024 року.

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Борця Є.О. у справі за позовом Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали.

У разі не виконання вимог ухвали у визначений строк скарга буде вважатись неподаною та повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: Борисова О.В.