Провадження №: 2-о/755/669/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" жовтня 2024 р. місто Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва САВЛУК Т.В., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особи - Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до Дніпровського районного суду міста Києва із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без реєстрації шлюбу в період з кінця червня 2019 року по 02 липня 2024 року включно»

Вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 на предмет дотримання правил підсудності та звернення до належного суду, суддя приходить до наступних висновків.

Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (стаття 19 ЦПК). Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (статті 26 - 30 ЦПК).

Виходячи з поняття підсудність у цивільному судочинстві як розмежування компетенції між окремими ланками судової системи та між судами однієї ланки щодо розгляду цивільних справ, підсудністю фактично є визначення в системі судів компетентного суду стосовно вирішення певної цивільної справи.

Питання про підсудність справ визначається цивільним процесуальним кодексом України.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За змістом положень статті 316 Цивільного процесуального кодексу України, заяви фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подаються до суду за місцем її проживання.

Місцем проживання (перебування) заявника в даному випадку являється зареєстроване у встановленому законом порядку місце його проживання, що кореспондується з положеннями статті 29 Цивільного кодексу України та статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

За змістом поданої до суду заяви, заявник - ОСОБА_3 зазначила зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до юрисдикції Нововоронцовського районного суду Херсонської області.

Згідно даних, які внесені до Єдиного державного демографічного реєстру (відповідь на запит суду №848281 від 16 жовтня 2024 року, 10:36:13) ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , дата реєстрації - ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Разом з тим, повідомлення про фактичне місце проживання заявником ОСОБА_1 безпосередньо за адресою: АДРЕСА_2 , що територіально відноситься до Дніпровського району міста Києва, обмежується зазначенням вказаної адреси у поданій до суду заяві, будь-яких доказів, які мали підтвердити зміну місця проживання заявника та фактичне місце проживання в іншому місці (договір оренди/найму, довідка внутрішньо переміщеної особи, інші підстави) до заяви не долучено.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені розділом IV цього Кодексу.

Виходячи з положень п. 1.ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно положень статті 378 ЦПК України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

При цьому, відповідно до частини першої та третьої статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Таким чином, ухвалення Дніпровським районним судом міста Києва рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 , заінтересована особи - Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, яка не підсудна цьому суду, не відповідатиме критеріям судового рішення, які визначені статтею 263 ЦПК України, та є підставою, передбаченою ст.378 ЦПК України, для його скасування.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» і «Сокуренко та Стригун проти України», роз`яснив, що суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначаються правилами підвідомчості та підсудності.

За наведених обставин, суддя приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 , заінтересована особи - Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, не підсудна Дніпровському районному суду міста Києва та підлягає направленню за підсудністю для подальшого розгляду до Нововоронцовського районного суду Херсонської області, тобто за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання заявника з дотриманням вимог ч. 1 ст. 316 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до частини третьої статті 31 ЦПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги, не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Враховуючи викладене та керуючись статями 31,32, 260, 294, 316, 353-354 Цивільного процесуального кодексу України, суддя ,

п о с т а н о в и в:

Цивільну справу № 755/17496/24 (провадження № 2о/755/669/24) за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особи - Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, - передати за підсудністю до Нововоронцовського районного суду Херсонської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Інформацію по справі можна отримати на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі інтернет http://dn.ki.court.gov.ua

С у д д я: