ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 621/698/24
Номер провадження 22-ц/818/3241/24
У Х В А Л А

про відкриття апеляційного провадження

15 жовтня 2024 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (судді-доповідача) - Мальованого Ю.М.,

суддів - Маміної О.В., Тичкової О.Ю.,

вирішуючи питання щодо відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 24 червня 2024 року в складі судді Шахової В.В. у справі № 621/698/24 за позовом Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 24 червня 2024 року позов Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» (далі- ПрАТ «Харківенергозбут») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію задоволено.

23 липня 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , на вказане судове рішення через суд першої інстанції подала апеляційну скаргу, яка надійшла до Харківського апеляційного суду 25 липня 2024 року.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 29 липня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 24 червня 2024 року залишено без руху з підстав несплати судового збору та недотримання вимог статті 356 ЦПК України.

16 серпня 2024 року представником ОСОБА_1 ОСОБА_2 подано уточнену апеляційну скаргу та клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке мотивовано скрутним майновим станом, оскільки розмір судового збору перевищує 5 % її доходу за 2023 рік.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 10 вересня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 24 червня 2024 року залишено без руху з підстав несплати судового збору.

На виконання вказаної ухвали відповідачкою подано клопотання про звільнення від сплати судового збору у зв`язку з її скрутним матеріальним становищем. На підтвердження наведених обставин заявником надано Довідку про доходи № 1030 6501 4000 2030, відповідно до якої ОСОБА_1 перебуває на обліку в Зміївському об`єднаному управлінні ПФУ в Харківській області та з січня 2023 року по грудень 2023 року отримала пенсію у розмірі 46367,96 грн. Також, відповідачкою надано виписку про картці/рахунку НОМЕР_1 в АТ КБ «ПриватБанк», з якої вбачається, що за період з 20 січня 2023 року по 20 вересня 2024 року на картковий рахунок заявниці надійшло 84360,29 грн, -виплати Пенсійного фонду, пенсія. Відомості про інші нарахування відсутні.

Однією з основних засад судочинства відповідно до пункту 8 частини 3 статті 129 Конституції України є забезпечення апеляційного перегляду справи.

Частиною 4 статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з практикою ЄСПЛ у статті 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, там, де існують, апеляційні або касаційні суди, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (рішення у справі «Делькур проти Бельгії» від 17 січня 1970 року та рішення у справі «Гофман проти Німеччини» від 11 жовтня 2001 року).

ЄСПЛ, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя. Україна, як учасниця зазначеної Конвенції, повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Відповідно до рішень ЄСПЛ у справах «Гергел і Георгета Стоїческу проти Румунії» від 26 липня 2011 року, «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір має бути розумним, таким, що з урахуванням фінансового положення заявника може бути ним сплачений. Великий розмір судових витрат, який не враховує фінансове положення заявників, може бути розглянутий як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зокрема, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік та предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 136 ЦПК України підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру чи звільнення від його сплати є майновий стан сторони у справі (тобто як позивача, так і відповідача).

Вичерпного і чіткого переліку документів про майновий стан особи закон не містить, тому суд встановлює можливість сплатити судовий збір на підставі поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням. Підстави для відмови суду у подібних клопотаннях мають бути достатньо аргументовані.

Зважаючи, що обставини, на які посилається відповідачка, підтверджені належними доказами, а тому, дотримуючись принципу цивільного судочинства щодо забезпечення права на апеляційний перегляд справи, зважаючи, суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на рішення Московського районного суду м.Харкова від 24 червня 2024року.

Апеляційна скарга за своєю формою і змістом відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України.

Підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження відсутні.

Керуючись ст.ст. 359, 360, 361 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 24 червня 2024 року задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 24 червня 2024 року.

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 24 червня 2024 року в складі судді Шахової В.В. у справі № 621/698/24 за позовом Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію.

Направити учасникам справи копію ухвали про відкриття провадження, копію апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Роз`яснити учасникам справи право подати відзив на апеляційну скаргу, який за формою та змістом має відповідати вимогам статті 360 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді О.В. Маміна

О.Ю. Тичкова