Провадження № 2/127/2313/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2024 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Ан О.В.,

за участю секретаря Поляруш І.О.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

У травні 2024 із позовом до суду звернулося АТ «Акцент Банк» (далі А-Банк), яке просило стягнути на свою користь з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № б/н від 24.02.2017 у розмірі 73717,23 грн станом на 30.04.2024, яка складається з наступного: 45650,16 грн заборгованість за кредитом, 28067,07 грн заборгованість за відсотками. Мотивувало тим, що 24.02.2017 відповідач приєднався до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладення кредитного договору б/н та отримання кредитної картки. На підставі вказаної анкети - заяви відповідачеві на платіжну картку встановлено кредитний ліміт зі сплатою 44.4 % на рік на суму залишку заборгованості. Позичальник, отримавши кредитні кошти порушив договірні зобов`язання щодо строків повернення кредиту, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка в добровільному порядку не погашається, що й стало підставою звернення до суду.

Ухвалою суду від 22.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач надав відзив у якому проти позову заперечив та зазначив, що укладав з позивачем договір банківського обслуговування, отримав картку для розрахункі в магазинах, вносив на неї свої кошти, які в подвльшому використовував для оплати. Кредитний договір не укладав. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували факт укладення кредитного договору. Натомість до позовної заяви додано анкету - заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. У доданих умовах та правил надання банківських послуг відсутній йог підпи, що свідчить про його необізнаність із змістом вказаного документу. Відповідач спростовує витяг з умов та правил надання банківських послуг тим, що вони повністю залежать від волевиявлення позивача. Також у матеріалах справи відсутні докази отримання коштів відповідачем, відсутні первинні бухгалтерські документи або виписка по клієнтському рахунку.

Банк надав відповідь на відзив у якому пояснив, що відповідач при підписанні договору підтвердив під розпис факт ознайомлення його з умовами та правилами надання банківських послуг та зобов`язався в подальшому регулярно ознайомлюватися зі змінами викладеними на сайті. Наявна заборгованість нарахована у відповідності до умов кредитування. Також банк зазначає, що згідно ст. 1054, 1058 ЦК України відповідач має сплачувати проценти.

Відповідач надав заперечення на відповідь на відзив у якому підтримав позицію викладену у відзиві, наполягвав, що кредитний договір не підписував, розмір процентів за користування грошима не узгоджував, кредитними коштами не користувався.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, разом із позовною заявою надав заяву в якій просив суд розгляд справи здійснити у його відсутність, позовні вимоги підтримав.

Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечив та просив у задоволенні позовних вимог відмовити з підстав наведених у відзиві.

Судом встановлено, що 11.09.2014 АТ «Акцент Банк» та ОСОБА_1 підписали анкету - заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у А-Банку, при цьому відмітки про бажання визначити певний вид послуг банку та про визначення кредитного ліміту відсутні. В анкеті-заяві відсутні відмітки про те, що ОСОБА_1 отримав пам`ятку про тарифи і основні умови обслуговування та кредитування отримав і підписав.

Відповідач підтвердив, що дана заява з пам`яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами становить договір про надання банківських послуг (анкета- заява а.с. 12).

На ім`я відповідача АТ «Акцент Банк» відкрив рахунок № НОМЕР_1 та видав дві картки № НОМЕР_2 зі строком дії до вересня 2021 та №425899 зі строком дії до грудня 2024.

Суд критично оцінює наданий банком розрахунок заборгованості за договором № б/н від 24.02.2017, станом на 30.04.2024 ( заборгованість становить 73717,23 гривень, з яких: 45650,16 гривень заборгованість за кредитом; 28067,07 гривень заборгованість по відсотках ), так як позивачем не надано доказів укладення длоговору кредиту, узгодження ( ознайомлення) відповідача з умовами кредитування, визначенням розміру відсотків за користування кредитом, зміни умов договору з 2017 року (розрахунок а.с. 4-11).

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із статтею 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом частини другої статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною першою статті 633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У анкеті-заяві від 11.09.2014 зазначено, що ОСОБА_1 погоджується з тим, що саме дана заява разом з пам`яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами становить договір про надання банківських послуг. Проте вираз «надання банківських послуг» не підтверджує укладення між сторонами договору кредиту. Які саме послуги 11.09.2014 надавалися банком з наданих доказів встановити неможливо.

Наданий до позовної заяви витяг з Умов та Правил надання банківських послуг не містять підпису відповідача, а тому їх не можна вважати належним, допустимим та достатнім доказом ознайомлення відповідача із такими Умовами, а також доказом погодження сторонами істотних умов кредитного договору в письмовій формі, як це передбачено ст.ст. 207, 1055 ЦК України. Тобто не доведено, що саме ці Умови та Правила мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника.

З наданої суду виписки випливає, що сума витрат за період складає 713538,63 грн, сума зарахувань за період складає 641331,80 грн. При цьому сума сплачених відповідачем відсотків, які не передбачені жодними допустимими доказами, складає 94913,38 грн. Отже сума внесених коштів перевищує видачу 641331.80 + 94913.38 = 736245.18 ) .

Отже, підстави для задоволення позову відсутні.

В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати суд залишає за позивачем оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено.

На підставі викладеного та керуючись статтями 525-526, 549, 552, 611-612, 1054 ЦК України, 4, 7, 12, 13, 81, 89, 141, 244, 263, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Акціонерне товариство «Акцент Банк», адреса: м. Дніпро, вул. Батумська, 11, .

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Повний текст рішення суду складено 14.10.2024.

Суддя: