15.10.2024 Справа № 756/9059/20
Ун.№756/9059/20
Пр.№2/756/70/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2024 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Майбоженко А.М.

секретаря Любін А.Ю.

за участю

представника позивача

за первісним позовом ОСОБА_1

представника відповідача

за первісним позовом ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа Служба у справах дітей Печерської районної у місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини з матір`ю та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа: Вишгородська міська рада про визначення місця проживання дитини з батьком,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2020 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 , третя особа - служба у справах дітей Печерської районної у м. Києві державної адміністрації, в якому просить визначити проживання малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з нею, за місцем її проживання.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 11.10.2014 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 13.07.2017 розірвано. Від шлюбу мають сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

29.11.2017 року Апеляційним судом м. Києва було залишено без змін рішення Оболонського районного суду м. Києва від 06.10.2017 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітньої дитини: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 6000,00 грн., починаючи з 06.04.2017 року і до досягнення дитиною повноліття; та аліменти на утримання позивачки в розмірі 1684,00 грн, щомісячно, починаючи з 06.04.2017 року і до досягненню дитиною трирічного віку.

Розпорядженням Дарницької районної в м. Києві Державної адміністрації №569 від 09.07.2019 відповідачу було визначено участь у вихованні дитини, встановлено спілкування за наступним графіком: у перехідний період (перші три місяця): перша, третя субота місяця з 10:00 год. до 13:00 год. у присутності матері; у будні дні - один раз на тиждень не менше 2 год. за домовленістю між батьками в присутності матері; після закінчення перехідного періоду: перша, третя з 10:00 год. до 13:00 год. без присутності матері; у будні дні - один раз на тиждень не менше 2 год. за домовленістю між батьками без присутності матері; у святкові дні, літній період - за домовленістю між батьками.

Зазначає, що після побачень з батьком син повертався у пригніченому стані, оскільки батько привозив дитині іграшки, але не залишав їх сину, а після побачення забирав іграшки з собою. Даний факт підтверджується Висновком № 101 від 17.05.2019 року, в якому психолог зазначив, що ОСОБА_5 скаржився на те, що батько завжди забирає іграшки.

04.07.2020 року після побачення з сином, відповідно до встановленого графіку. Відповідач, користуючись відсутністю позивача поряд з дитиною самовільно змінив місце проживання ОСОБА_5 , та вивіз його у невідомому для неї напрямку, вимкнув телефон та уникав спілкування.

Мати дитини має постійний дохід та забезпечена житлом.

Вважає, що в інтересах дитини проживати саме з нею, адже в такому віці дитина потребує материнської опіки. Позивачка створює всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку сина, оскільки вона сумлінно ставиться до своїх батьківських обов`язків, доглядає за ним, бере активну участь у його вихованні, слідкує за його здоров`ям.

Посилаючись на викладене, просить суд визначити місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір`ю.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 31.07.2020 відкрито загальне позовне провадження у цій справі.

У березні 2021 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3 , третя особа - Вишгородська міська рада Вишгородського району Київської області, в якому просив визначити місце проживання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_4 або почергово з батьком ОСОБА_4 кожного парного тижня та з матір`ю ОСОБА_3 кожного непарного тижня відповідно; заборонити ОСОБА_3 та/або будь-яким іншим особам змінювати місце проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з місця проживання з батьком на місце проживання з матір`ю та/або будь-якою іншою особою; зобов`язати ОСОБА_3 та/або будь-яких інших осіб, за обставин зміни місця проживання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повернути його батьку ОСОБА_4 , а у разі неповернення дитини батьку протягом одного календарного дня - відібрати/відбирати негайно у матері ОСОБА_3 та/або будь-яких інших осіб, у яких знаходиться дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та повернути дитину батьку ОСОБА_4 .

В обґрунтування зустрічного позову посилався на те, що 14.08.2020 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено та нотаріально посвідчено договір про участь батьків у вихованні Матвія, відповідно до пункту 2.1.5. договору сторони погодили графік перебування дитини, зокрема, почергово протягом семи календарних днів з кожним з батьків, при цьому батько дитини зобов`язується самостійно забирати та повертати дитину за місцем реєстрації матері. При закінченні періоду перебування дитини з матір`ю дитина передається матір`ю батькові. У разі неможливості проживання за адресою матері, за попереднім погодженням з батьком, мати може змінити адресу проживання з дитиною до усунення перешкод, що заважають і унеможливлюють проживання за адресою матері.

З моменту укладення вищезазначеного договору, батьки не порушували графік передачі дитини.

Зазначає, що дитина з серпня 2020 наполягає на тому, що хоче проживати саме з батьком, за місцем проживання якого, створені усі належні умови необхідні для виховання та розвитку дитини.

Позивач за зустрічним позовом має постійний дохід, що дозволяє забезпечувати належний фізичний, інтелектуальний, психологічний, культурний, духовний розвиток

Крім того, у відзиві ОСОБА_4 заперечував, щодо задоволення первісних позовних вимог з тих підстав, що протягом шести місяців сторони жодного разу не порушили укладений між ними нотаріально посвідчений договір про участь батьків у вихованні Матвія від 14.08.2020, що є свідченням позитивних результатів почергового проживання дитини то з батьком, то з матір`ю.

Відповідач ОСОБА_4 має постійне джерело доходу, здатен утримувати дитину, забезпечувати їй якнайкращі умови життя та розвитку, тому переконаний, що визначення місця проживання дитини почергово, то з батьком, то з матір`ю, буде відповідати якнайкращим інтересам дитини. Зазначає, що між батьком та дитиною склалися позитивні стійкі соціальні зв`язки, дитина дуже прив`язана до батька, ОСОБА_4 піклується належним чином про Матвія.

Ухвалою суду, постановленою в судовому засіданні 19.04.2021, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 16.06.2021 року, яка постановою Київського апеляційного суду від 02.12.2021 року залишена без змін визнано дії представника відповідача ОСОБА_4 - адвоката Каменської Н.П. щодо заявлення завідомо безпідставного відводу головуючому від 16 червня 2021 року - зловживанням процесуальними правами. Заяву представника відповідача ОСОБА_4 - адвоката Каменської Н.П. про відвід головуючому судді від 16 червня 2021 року залишено без розгляду, застосовано до представника відповідача ОСОБА_4 - адвоката Каменської Н.П. заходи процесуального примусу, стягнувши з неї штраф у дохід державного бюджету у розмірі двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що на день постановлення ухвали становить 4 540 грн 00 коп.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 11.08.2021 року зобов`язано звернути увагу Вишгородської міської ради на необхідність надання нею як органом опіки та піклування в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа Служба у справах дітей Печерської районної у місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини з матір`ю та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа: Вишгородська міська рада про визначення місця проживання дитини з батьком, висновку щодо розв`язання спору між батьками малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку, визначеному ч.5 ст.19 Сімейного кодексу України.

03.11.2021 року на адресу суду від Виконавчого комітету Вишгородської міської ради надійшов висновок про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 .

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 03.11.2021 року задоволено клопотання представника відповідача за первісним позовом адвоката Каменської Н.П. про призначення в даній справі судової психологічної експертизи для встановлення особливостей ставлення дитини ОСОБА_5 до кожного з батьків, характер стосунків дитини з кожним із батьків, та призначено в цій справі судову психологічну експертизу, проведення експертизи доручено експертам Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру (м.Київ, вул. Богомольця, 10), а провадження у справі зупинено.

01.11.2022 представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_4 - адвокат Якименко М.М. звернувся до суду з заявою про забезпечення зустрічного позову, в якому просить поновити провадження у справі та вжити заходів забезпечення зустрічного позову, у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 порушила умови вказаного договору, адже 27 лютого 2022 року, коли закінчились чергові сім днів із погодженого батьками графіку, не передала дитину батькові, оскільки дитина разом з матір`ю з березня 2022 року перебуває за межами України у зв`язку зі збройною агресією РФ проти України, а тому просить:

- передати (зобов`язати матір ОСОБА_3 передати) сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьку ОСОБА_4 на 126 календарних днів як компенсацію втрачених батьком з вини матері днів періоду з 27.02.2022 по 30.10.2022 (включно), погодженого Договором між батьками про участь у вихованні малолітньої дитини від 14.08.2020 графіку перебування сина почергово з одним з батьків;

- з моменту фактичної компенсації матір`ю втрачених батьком 126 календарних днів перебування із сином, передавати (зобов`язати матір ОСОБА_3 передавати) сина ОСОБА_5 батьку згідно погодженого Договором графіку почергово протягом семи календарних днів то з батьком, то з матір`ю до набрання рішенням суду у цій справі законної сили;

- або з урахуванням інтересів малолітньої дитини визначити інший графік і кількість календарних днів його перебування з батьком, зобов`язавши матір ОСОБА_3 передавати дитину батьку згідно цього графіку.

Ухвалою Оболонського районного суду м.Києва 03.11.2022 відмовлено у поновленні провадження у справі і заяву про забезпечення позову залишено без задоволення.

Постановою Київського апеляційного суду від 07.03.2023 цю ухвалу скасовано у зв`язку з порушенням норм процесуального права, оскільки без поновлення провадження у справі суд першої інстанції не мав права продовжувати розгляд справи та вирішувати питання про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 24.04.2023 поновлено провадження у справі.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 16 серпня 2023 року відмовлено у вжитті заходів забезпечення зустрічного позову ОСОБА_4 .

Постановою Київського апеляційного суду від 09 листопада 2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - адвоката Якименка М. М. - задоволено частково. Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 16 серпня 2023 року скасовано й ухвалено нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову задоволено частково. Зобов`язано матір дитини - ОСОБА_3 забезпечити спілкування сина - ОСОБА_5 з батьком ОСОБА_4 шляхом відеозв`язку (у разі неможливості - телефонного зв`язку) тривалістю 20 хвилин кожної неділі місяця в період часу з 11.00 год. по 11.20 год. за київським часом. В іншій частині вимог заяви про забезпечення позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 01.05.2024 року у цій справі Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - адвоката Якименка М.М. - задоволено частково, постанову Київського апеляційного суду від 09 листопада 2023 року змінено, викладено абзац четвертий резолютивної частини постанови Київського апеляційного суду від 09 листопада 2023 року у такій редакції: «Зобов`язати матір дитини ОСОБА_3 забезпечити щоденне спілкування сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_4 шляхом відеозв`язку (у разі неможливості - телефонного зв`язку), в тому числі, з використанням месенджерів (Telegram, Viber, WhatsApp) та/або програм Zoom, Skype, тривалістю у межах 1 години. За відсутності домовленості батьків про інше спілкування сина з батьком, таке спілкування має відбуватися у період часу з 19.00 год. до 20.00 год за київським часом», в іншій частині постанову Київського апеляційного суду від 09 листопада 2023 року залишити без змін.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 06.09.2023 року зупинено провадження у цій справі до отримання висновку експерта за результатами проведення психологічної експертизи, призначеної у цій справі ухвалою суду від 03.11.2021.

Матеріали цивільної справи за ун.№756/9059/20 повторно направлено на адресу Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру (м.Київ, вул. Богомольця, 10) для проведення психологічної експертизи, призначеної у справі ухвалою суду від 03.11.2021.

05.01.2024 року на адресу суду від судового експерта ОСОБА_7 надійшло повідомлення №СЕ-19-21/39061ПС від 18.12.2023 про неможливість проведення судової експертизи призначеної у цивільній справі №756/9059/20.

Ухвалою суду від 08.01.2024 поновлено провадження у справі.

Представник позивачки за первісним позовом ОСОБА_3 - адвокат Євсєєв В.В. в судовому засіданні просив визначити місце проживання Матвія з матір`ю, в задоволенні зустрічних позовних вимог відмовити.

Представник відповідача за первісним позовом ОСОБА_4 - адвокат Якименко М.М. в судовому засіданні зустрічні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, у задоволенні первісних позовних вимог - відмовити.

Представник Служби у справах дітей Печерської районної у місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, про день час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за відсутності їх представника.

Представник Вишгородської міської ради в судове засідання не з`явився про день час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, в матеріалах справи міститься заява, в якій служба просить суд проводити розгляд справи за відсутності їх представника та прийняти рішення в інтересах дитини.

Суд ухвалив, проводити розгляд справи за відсутністю третіх осіб.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані докази, дійшов наступних висновків.

З 11.10.2014 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 13.07.2017 розірвано (том. спр. 1, а.с. 10).

Від шлюбу мають сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (том справи 1, а.с.9).

29.11.2017 року Апеляційним судом м. Києва було залишено без змін рішення Оболонського районного суду м. Києва від 06.10.2017 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітньої дитини: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 6000,00 грн., починаючи з 06.04.2017 року і до досягнення дитиною повноліття; та аліменти на утримання позивачки в розмірі 1684,00 грн, щомісячно, починаючи з 06.04.2017 року і до досягненню дитиною трирічного віку (т.1 а.с. 11-12).

Як вбачається з довідки виданій ОСОБА_3 директором дошкільного навчального закладу №143 Печерського району м. Києва, її дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з вересня 2018 по теперішній час відвідує заклад дошкільної освіти №143, групу «Метелики». Дитина охайна, доглянута, розвивається в межах свого віку. Приводить до ДНЗ та забирає дитину мама, яка відвідує батьківські збори, бере активну участь у житі дитини. Батько теж цікавиться життям та розвитком дитини, іноді забирає хлопчика, але тільки за згодою мами. Рахунки та сплату за харчування дитини забирає та сплачує мама. (том. 1 а.с. 17).

Відповідно до довідки з дитячої поліклініки Печерського району м. Києва дитина ОСОБА_5 перебуває на диспансерному обліку в амбулаторії з народження, поліклініку відвідує у супроводі матері, профілактичний огляд проходить регулярно(том спр. 1, а.с. 18).

Розпорядженням Дарницької районної в м. Києві Державної адміністрації №569 від 09.07.2019 відповідачу було визначено участь у вихованні дитини, встановлено спілкування за наступним графіком: у перехідний період (перші три місяця): перша, третя субота місяця з 10:00 год. до 13:00 год. у присутності матері; у будні дні - один раз на тиждень не менше 2 год. за домовленістю між батьками в присутності матері; після закінчення перехідного періоду: перша, третя з 10:00 год. до 13:00 год. без присутності матері; у будні дні - один раз на тиждень не менше 2 год. за домовленістю між батьками без присутності матері; у святкові дні, літній період - за домовленістю між батьками (а.с. 21).

14.08.2020 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено та нотаріально посвідчено договір про участь батьків у вихованні малолітньої дитини, за умовами якого батьки домовились про участь у вихованні їх спільної дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вирішили питання здійснення батьківських прав та спілкування з дитиною до ухвалення судом рішення у справі № 756/9059/20 про визначення місця проживання дитини.

Пунктом 2.1.5. договору сторони погодили графік перебування дитини, зокрема, почергово протягом семи календарних днів з кожним з батьків, при цьому батько дитини зобов`язується самостійно забирати та повертати дитину за місцем реєстрації матері. При закінченні періоду перебування дитини з матір`ю дитина передається матір`ю батькові. У разі неможливості проживання за адресою матері, за попереднім погодженням з батьком, мати може змінити адресу проживання з дитиною до усунення перешкод, що заважають і унеможливлюють проживання за адресою матері.

На момент посвідчення цього договору мати дитини проживала за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходиться у Печерському районі м.Києва, а батько за адресою: АДРЕСА_2 .

10.12.2020 на адресу суду від Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування надійшов висновок про визначення місця проживання малолітньої дитини. У висновку зазначено, що мати проживає за адресою: АДРЕСА_1 , після проведення обстеження житлово-побутовиих умов з`ясовано, що для проживання та повноцінного розвитку дитини створено всі належні умови. Мати має самостійний дохід достатній для матеріального забезпечення дитини, надала свідоцтво про право власності на частини цієї квартири. Батько дитини проживає за адресою: АДРЕСА_2 . За вказаною адресою проведено обстеження житлово-побутових умов та з`ясовано, що для виховання та розвитку дитини створено всі необхідні умови, відведено окреме місце для сну, навчання, харчування, проведення дозвілля. Відповідно до цього висновку Печерська районна в м. Києві державна адміністрації, як орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_3

03.11.2021 року на адресу суду від Виконавчого комітету Вишгородської міської ради надійшов висновок про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 , в якому зазначено, що ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Працівниками служби у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації проведено обстеження умов проживання за вищевказаною адресою, що підтверджується відповідним актом. Для дитини відведена окрема кімната, яка облаштована для комфортного проживання. Мати дитини має самостійний дохід, достатній для матеріального забезпечення дитини. За місцем роботи характеризується позитивно. Відповідно свідоцтву про право власності має у власності 1/4 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно довідки зі школи І-ІІІ ступенів № 133 Печерського районну від 01.09.2021 року ОСОБА_5 зарахований до 1 класу. Зі слів ОСОБА_3 , в період проживання дитини у матері, вона займалась підготовкою сина до школи з репетитором. Дитина відвідує різні позашкільні розвиваючі гуртки. В період проживання дитини у батька, останній не займається навчанням дитини, не водить дитину до школи, гуртків, дитина не відвідувала дитячий садочок.

Батько дитини проживає у квартирі своєї матері за адресою: АДРЕСА_2 . Працівниками служби у справах дітей та сім`ї Вишгородської районної державної адміністрації проведено обстеження умов проживання дитини за вищевказаною адресою, що підтверджується відповідним актом. Для дитини відведена окрема кімната, яка облаштована для комфортного проживання. Для проживання та розвитку дитини створені необхідні умови, відведено окремі місце для сну, навчання,

харчування, проведення дозвілля. Батько дитини має самостійний дохід, достатній для матеріального забезпечення дитини. За місцем роботи характеризується позитивно.

Враховуючи всі обставини справи, зокрема вік дитини, ставлення кожного з батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, керуючись чинним законодавством України, враховуючи думку членів комісії з питань захисту прав дитини та діючи в інтересах малолітньої дитини, орган опіки та піклування Вишгородської міської ради вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із його мамою ОСОБА_3 .

Ці обставини встановлені судом на підставі доказів, представлених сторонами при розгляді справи до 24.02.2022.

24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні був введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

На теперішній час, воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався і триває.

06.03.2024 позивачка ОСОБА_3 спільно з сином, виїхала за межі території України і з 29.03.2022 перебуває у Брюсселі.

У судовому засіданні 06.06.2024 до матеріалів справи долучено завірений переклад рішення Франкомовного суду першої інстанції Брюсселю від 08.12.2023 року (а.с.127-176 т.4), який розглянув справу за участі пана Королівського прокурора у Суді першої інстанції Брюсселя, діючи на запит Центрального органу Бельгії, який діє від імені пана ОСОБА_4 проти пані ОСОБА_3 і постановив рішення про відмову у поверненні в Україну ОСОБА_5 , який народився в Києві ІНФОРМАЦІЯ_1.

У цьому рішенні встановлено, шо пані ОСОБА_3 не мала права вирішувати питання про перебування дитини за кордоном і не могла обійтись без згоди пана ОСОБА_4 та знехтувати принципом спільної батьківської опіки що оселитись в Бельгії зі спільною дитиною. З доказів, поданих до суду, не можна зробити висновок про відсутність згоди пана ОСОБА_4 . Незаконний характер переміщення відповідно до цілей Конвенції не заперечується.

Судом нагадано, що ця юрисдикція повинна оцінювати найкращі інтереси дитини і більше не обмежуватись презумпціями, такими як те, що Гаазька конвенція була складено в інтересах дитини і що цей інтерес вважається дотриманим події негайного повернення. У цьому випадку необхідно конкретно оцінити наслідки повернення дитини в Україну. …Воєнна ситуація, в якій опинилась Україна, а точніше Київ, створює для дитини ситуацію серйозного ризику. Дійсно, дозвіл дитині повернутись до зони, де зараз йде війна, серйозно загрожуватиме фізичній і психологічній безпеці дитини.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.

Суд - це фактично останній інструмент, який підлягає використанню при вирішенні сімейних спорів, коли спір неможливо вирішити іншим шляхом.

Водночас розлучення має відбутися таким чином, щоб батько і матір як і раніше співпрацювали при виконанні батьківських обов`язків.

Дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування (стаття 7 Конвенції про права дитини).

Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи, згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до частин першої, другої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

При визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.

Рівність прав батьків стосовно дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й першочергово повинні бути визначені й враховані інтереси дитини з урахуванням об`єктивних обставин спору. При визначенні місця проживання дитини судам потрібно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, під час розгляду справ щодо визначення місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах (постанова Верховного Суду від 14 вересня 2022 року у справі № 466/1017/20).

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки стосовно дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.

При оцінці та визначенні найкращих інтересів дитини підлягають врахуванню такі базові елементи: (а) погляди дитини; (б) індивідуальність дитини; (в) збереження сімейного оточення і підтримання відносин; (г) піклування; захист і безпека дитини; (ґ) вразливе положення; (д) право дитини на здоров`я; (е) право дитини на освіту (постанова Верховного Суду від 04 серпня 2021 року у справі № 654/4307/19). Також підлягають врахуванню: (1) спроможність кожного з батьків піклуватися про дитину особисто; (2) стосунки між дитиною і батьками в минулому; (3) бажання батьків бути опікунами; (4) збереження стабільності в оточенні дитини, йдеться про місце проживання (дім), школу, друзів; (5) бажання дитини.

Судом встановлено, що сторонами створено належні умови для виховання та розвитку дитини, і батько і матір характеризуються позитивно, працюють, дитина має прив`язаність до кожного з них.

Система правосуддя прислухається до дітей, серйозно ставиться до їх думок і має гарантувати захист прав дитини.

Дитина, яка внутрішнім законодавством визнається такою, що має достатній рівень розуміння, під час розгляду судовим органом справи, що стосується її, наділяється правами: отримувати всю відповідну інформацію; отримувати консультацію та мати можливість висловлювати свої думки; клопотати про призначення спеціального представника під час розгляду судовим органом справ, бути поінформованою про можливі наслідки реалізації своїх думок та про можливі наслідки будь-якого рішення (статті 3, 4 Європейської конвенції про здійснення прав дітей 1996 року).

Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Разом з тим, згода дитини на проживання з одним з батьків не повинна бути абсолютною для суду, якщо така згода не буде відповідати інтересам дитини (стаття 12 Конвенції про права дитини, стаття 171 СК України, стаття 14 Закону України «Про охорону дитинства»).

Думка дитини може бути висловлена у письмових доказах (висновках органів опіки та піклування, спеціалістів тощо); електронних доказах (відео-, аудіоматеріалах); висновках психологічної експертизи; показаннях самої дитини, присутньої в залі судового засідання або з використанням режиму відеоконференції.

Суд враховує висловлену дитиною думку системно, з`ясовуючи належно фактичні обставини справи, досліджуючи та надаючи належну правову оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, що в результаті сприятиме правильному вирішенню питання місця проживання дитини. Тільки так будуть забезпечені найкращі інтереси дитини, а не інтереси та бажання батьків, які вони не можуть чи не бажають вирішувати в позасудовий спосіб (постанова Верховного Суду від 21 липня 2021 року у справі № 404/3499/17).

При оцінці пояснень дитини необхідно враховувати її вік на момент опитування, рівень розвитку та психологічні особливості, притаманні відповідному віку.

Судом при розгляді справи в судовому засіданні 21.09.2021 було заслухано думку дитини ОСОБА_5 , якому на той момент було повних 6 років. У зв`язку з технічною несправністю обладнання, яке здійснювало звукозапис судового засідання, відтворити його не представилось можливим. Про зазначене сторони суд не повідомляли, клопотань про повторне заслуховування думки дитини до суду не надходило.

При ухваленні рішення, суд враховує те, що з 01.09.2021 ОСОБА_5 був зарахований до 1А класу школи І-ІІІ ступенів №133 Печерського району м. Києва, що підтверджується довідкою №182 від 01.09.2021. До введення в Україні військового стану, батьками виконувались умови нотаріально-посвідченого договору 14.08.2020 щодо потижневого проживання дитини з кожним з батьків. На час проживання ОСОБА_5 у батька в м.Вишгород Київської області, він навчання у зазначеній школі не відвідував. Належні і допустимі докази його навчання у цей період у будь-якому іншому навчальному закладі відсутні. Зазначене дає змогу суду дійти висновку, що батьком дитини ОСОБА_4 в дні проживання сина у нього, не вживались заходи, спрямовані на безперервність навчального процесу у початковій школі.

На амбулаторному медичному обліку ОСОБА_5 перебуває в дитячій поліклініці за місцем проживання матері, там же і навчався у дошкільному навчальному закладі.

Отже, зазначене дає змогу дійти висновку про те, що матір`ю дитини - позивачкою ОСОБА_3 вживались всі необхідні заходи для розвитку дитини у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, забезпечення її медичним супроводом, надання доступу до навчання.

Враховуючи зазначені обставини справи, з метою забезпечення найкращих інтересів дитини, враховуючи її вік, психологічний стан та особливості фізичного розвитку, з метою забезпечення її гармонійного розвитку та належного виховання, дотримуючись балансу між інтересами дитини, правами батьків на її виховання і обов`язком батьків діяти в інтересах дитини, взявши до уваги висновки Служби у справах дітей Печерської районної у місті Києві державної адміністрації та Вишгородської міської ради про доцільність визначення місця проживання дитини з матір`ю, суд вважає правильним визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю.

При цьому, суд звертає увагу на те, що в цій справі судом отримано висновки органів опіки та піклування за місцями проживання дитини, які визначені її батьками у договорі від 14.08.2020, а саме потижнево з кожним з них. Органи опіки та піклування, провівши засідання та з`ясувавши питання, що входять до їх компетенції, дійшли спільної думки та надали висновки про доцільність визначення місця проживання дитини саме з матір`ю ОСОБА_3 .

Доказів, які б свідчили про неналежність наданих висновків чи які б надавали суду змогу відступити від наданих рекомендацій та визначити місце проживання дитини з батьком суду не надано.

У Резолюції «Рівність і спільна батьківська відповідальність: роль батька» від 02 жовтня 2015 року № 2079 Парламентська Асамблея Ради Європи підкреслила необхідність поваги органів влади держав-членів до права батьків нести спільну відповідальність, забезпечивши, щоб сімейне право передбачало у разі роздільного проживання батьків або розірвання шлюбу можливість спільної опіки над дітьми в їх найкращих інтересах на основі взаємної згоди між батьками (пункт 2).

Крім того, Парламентська Асамблея Ради Європи звернула увагу, що розвиток спільної батьківської відповідальності допомагає подолати гендерні стереотипи щодо ролей, які нібито призначаються жінкам і чоловікам у сім`ї, і є очевидним відображенням соціологічних змін, які відбулися за останні п`ятдесят років в організації приватної та сімейної сфер (пункт 4).

Спільне батьківство слід сприймати як координацію між дорослими у їхніх батьківських ролях і здатність підтримувати та допомагати один одному, воно сприяє покращенню співпраці між батьками та зменшенню ризику потенційних суперечок, оскільки така модель вільна від тягаря переможець-переможений.

Водночас труднощі, пов`язані із спільною опікою, належать до початкового періоду адаптації, і завдяки тривалому контакту батьків ці труднощі поступово зникають. Спільна фізична опіка сприяє відкритому спілкуванню між батьками, мінімізації конфліктів та розчарувань, приносить користь стосункам матір-дитина і батько-дитина.

Суд не вбачає підстав для застосування у цій справі спільної фізичної опіки з почерговим проживанням дитини у помешканні кожного з батьків за відповідним графіком, оскільки така спільна опіка над ОСОБА_5 була узгоджена його батьками у нотаріально посвідченому договорі від 14.08.2020 і тривала до моменту виїзду матері з дитиною за межі території України, тобто до 06.03.2022 року. За цей час, ОСОБА_5 у період проживання з батьком у м.Вишгород не відвідував дошкільний навчальний заклад та школу, які знаходяться у Печерському районі м.Києва та згідно пояснень самого ОСОБА_4 , наданих суду, є віддаленим від його місця проживання. Цей період не сприяв покращенню співпраці між батьками, не мінімізував конфлікти між ними, на що вказує те, що ОСОБА_3 разом з сином залишила територію України з посиланням на забезпечення безпеки сина, не повідомивши батьку місце його перебування.

На момент вирішення справи спілкування батька з сином не відбувається. Сторона матері посилається на те, що це пов`язано виключно з бажанням дитини, а сторона відповідача посилається на те, що мати не виконує ухвалу Верховного Суду про забезпечення зустрічного позову, однак належних, допустимих доказів цих тверджень обома сторонами суду не надано.

При розгляді заяви про забезпечення зустрічного позову судом переглянуто ряд відеозаписів щодо спілкування батька і сина, у яких неодноразово ОСОБА_5 посилався на те, що йому подобається бути з мамою у Бельгії, він має друзів, відвідує школу і не хоче повертатись в Україну, де триває війна.

Це спілкування проводилось на підставі рішення бельгійського суду, який розглядав питання про негайне повернення дитини в Україну. Іншого спілкування батька з сином не відбувалось, що на думку суду додатково вказує на відсутність комунікації між батьками з питань, пов`язаних з їх спільним сином. За таких умов, спільна опіка над сином суперечитиме його інтересам.

В зв`язку з вищезазначеним, позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визначення місця проживання з матір`ю підлягають задоволенню в повному обсязі.

Суд не вбачає підстав для задоволення зустрічного позову.

Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідачки на користь держави судовий збір в сумі 840,40 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 150, 152, 164, 165, 166, 180-182,191 СК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа Служба у справах дітей Печерської районної у місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини з матір`ю - задовольнити.

Визначити місце проживання дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю ОСОБА_3 .

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа: Вишгородська міська рада про визначення місця проживання дитини з батьком - залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Дані учасників справи

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 15.10.2024

Суддя А.М. Майбоженко