Справа № 405/7028/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року м. Кропивницький

Ленінський районний суд міста Кіровограда у складі:

головуючого судді Драного В.В.

при секретарі Дятел О.В.

розглянувши у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про зобов`язання відповідача усунути перешкоди у користуванні позивачем нерухомим майном, а саме 8/25 частин житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом вселення. В обґрунтування позову вказав, що з 2001 року по 24.06.2019 року він перебував у шлюбі з відповідачем. У період шлюбу відповідач набула на підставі рішення суду 8/25 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 . Будинок був у занедбаному стані, проживати в ньому було неможливо, тому вони спільними трудовими та грошовими ресурсами істотно збільшили його вартість. Однак, 19.03.2019 року відповідач разом зі своєї дочкою ОСОБА_3 в насильницький спосіб виселили його з цього помешкання. В подальшому, постановою Кропивницького апеляційного суду від 04.04.2023 року в справі № 405/9138/19 за наслідками апеляційного перегляду, 8/25 частин вказаного житлового будинку визнано об`єктом спільної сумісної власності. Однак, навіть після цього, відповідач чинила перешкоди у користуванні позивачем вказаним майном, а тому він звернувся до суду із заявою про видачу обмежувального припису, яка постановою Кропивницького апеляційного суду від 10.08.2023 року в справі № 405/3910/23 була задоволена, та видано відповідний припис. Також цим же рішенням було встановлено, що відповідач чинила відносно позивача домашнє насильство. Однак, відповідач обмежувальний припис не виконує та продовжує чинити перешкоди у користуванні належним позивачу майном, ключі від замка на вхідних воротах, від житла та від господарських будівель не дає та переховується від нього. Іншого житла позивач не має. За таких обставин просить зобов`язати відповідача усунути перешкоди в користуванні позивачем вказаним нерухомим майно та вселити його у вказаний будинок.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.10.2023 року було відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 07.02.2024 року підготовче провадження у справі закрито, призначено розгляд справи по суті.

01.04.2024 року позивач подав до суду клопотання, в якому позовні вимоги підтримав, просить розгляд справи провести без його участі.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи не надала, відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

За таких обставин, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі матеріалів справи та наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у період з 25.10.2001 року по 24.06.2019 року перебували у шлюбі.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21.02.2005 року у справі № 2-427/05 позовні вимоги ОСОБА_2 до Кіровоградської міської ради задоволено, встановлено факт прийняття нею спадщини на 16/50 (8/25) частин жилого будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , та визнано за нею право власності на вказане нерухоме майно.

Згідно договору дарування від 31.07.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Тєрєховою С.В. зареєстрованого в реєстрі за № 1236, ОСОБА_2 подарувала ОСОБА_3 8/25 частин житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

У грудні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання 8/25 частин житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та визнання договору дарування від 31.07.2018 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо вказаного нерухомого майна, недійсним.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22.06.2022 року в справі № 405/9138/19 у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 04.04.2023 року в справі № 405/9138/19 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22.06.2022 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким визнано об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 8/25 частин житлового будинку з відповідною частиною господарсько-побутових будівель номер АДРЕСА_1 та визнано недійсним договір дарування від 31.07.2018 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо 8/25 частин вказаного житлового будинку.

Як вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.05.2023 року № 333412058 за позивачем 22.05.2023 року було зареєстровано право власності на 8/25 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 на підставі постанови Кропивницького апеляційного суду від 04.04.2023 року у справі № 405/9138/19.

Водночас, постановою Верховного Суду від 21.02.2024 року в справі № 405/9138/19 касаційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задоволено, постанову Кропивницького апеляційного суду від 04.04.2023 року скасовано, рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22.06.2022 року залишено в силі.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до вимог ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Водночас, державна реєстрація права власності підтверджує визнання державою факту, що конкретне майно належить конкретній особі. Сам по собі факт державної реєстрації речового права без наявності відповідних правових підстав, передбачених законодавством, не тягне за собою легітимізацію такого права власності.

Як вбачається з матеріалів справи, під час розгляду даної справи у суді постанова Кропивницького апеляційного суду від 04.04.2023 року у справі № 405/9138/19, на підставі якої було проведено державну реєстрацію права власності позивача на спірне нерухоме майно, скасована, інші правовстановлюючі документи, що б підтверджували право власності або користування позивача на спірне нерухоме майно у матеріалах справи також відсутні.

З огляду, на викладене, оскільки позивачем не доведено, що він є власником спірного нерухомого майна, а відтак не доведено порушення його прав як власника або користувача, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 19, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ) про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном - відмовити.

Судові витрати залишити по фактично понесеними позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його підписання до Кропивницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда В.В. Драний