Провадження № 2/127/4916/24
У Х В А Л А

Іменем України

10 жовтня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі головуючого судді Бойко В.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про розірвання договору купілі-продажу майнових прав та стягнення коштів,

ВС ТА Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області через систему «Електронний суд» надійшов позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про розірвання договору купілі-продажу майнових прав та стягнення коштів.

Дослідивши позовну заяву та додані документи, суд вважає, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Позивачем не додано до позовної заяви документ, що підтверджує сплату судового збору, чим не дотримано вимоги ч. 4 ст. 177 ЦПК України.

В позовній заяві позивач зазначає, що вона звільнена від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ч.3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

У даному випадку Закон України «Про захист прав споживачів» на спірні правовідносини не поширюється, оскільки укладені між сторонами договори пайової участі в будівництві є договором про спільну інвестиційну діяльність і передбачає об`єднання внесків сторін з метою будівництва будинку, внаслідок чого позивач отримує у власність майнові права на частку житлового будинку, а не надання послуг за змістом п. 17 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до п. 17 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

Згідно з Договором купівлі-продажу мацйнових прав на частку житлового будинку від 08.10.2019 року його предметом є не надання позивачу певних послуг, а надання позивачем власних грошових коштів для будівництва житлового будинку.

Виходячи зі змісту укладених між сторонами договору, передбачених в них прав та обов`язків, порядку їх виконання, їх слід віднести до договору про інвестиційну діяльність, передбачений ст.ст. 1, 2 Закону України «Про інвестиційну діяльність» від 18 вересня 1991 року N 1560-XII, а як угоду про послуги будівництва житла.

Так, відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України «Про інвестиційну діяльність» від 18 вересня 1991 року N 1560-XII інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються в об`єкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (доход) та/або досягається соціальний та екологічний ефект. Інвестиційною діяльністю є сукупність практичних дій громадян, юридичних осіб і держави щодо реалізації інвестицій. Інвестиційна діяльність здійснюється на основі, зокрема, спільного інвестування, що здійснюється юридичними особами та громадянами України, юридичними особами та громадянами іноземних держав.

У даному випадку в результаті вкладання обумовлених договорами грошових коштів сторони домовилися, що позивач після закінчення будівництва та прийняття об`єкта будівництва до експлуатації отримає у власність частку житлового будинку. Така діяльність сторін має соціальне значення, оскільки вирішуються потреби суспільства у забезпеченні кожного громадянина житлом, для чого держава створює необхідні умови згідно ст. 47 Конституції України. При цьому відповідач від здійснення інвестиційної діяльності, внаслідок якої здійснюється будівництво, як господарюючий суб`єкт отримує певний дохід, що в цілому відповідає змісту інвестиційної діяльності.

Поняття "споживач" визначено в п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Таким чином, права особи як споживача охоплюються і мають місце на стадії придбання, замовлення, використання або реалізації наміру придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, а коли така продукція вже придбана, замовлена або використовується, то діють правила і норми відповідних договірних правовідносин.

В даному випадку підставою заявленого позивачем позову є невиконання відповідачем договірних умов.

Таким чином, навіть, виходячи з юридичного визначення поняття споживача, позивач не відповідає його критеріям, передбаченим в п. 22 ч. 1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів», а відповідно не є споживачем в розумінні вказаного вище Закону.

Таким чином, до спірних правовідносин не може бути застосована ч. 3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо звільнення від сплати судового збору, оскільки в заявленому позові позивач виступає не як споживач і позов подано не на захист її прав споживача.

Позивачем заявлено 1 вимогу немайнового характеру та 1 вимогу майнового характеру.

Відповідно до пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, встановлена ставка судового збору 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем сплачується судовий збір 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Таким чином, позивачу необхідно визначити ціну позову, сплатити судовий збір за позовну вимогу немайнового та майнового характеру.

Згідно ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 175, 177, 185, 258, 259, 260, 263, ЦПК, суд, -

УХВАЛИВ:

Матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про розірвання договору купілі-продажу майнових прав та стягнення коштів залишити без руху.

Надати позивачу для усунення вищевказаних недоліків строк 5 дні з дня вручення даної ухвали.

В разі не усунення вищевказаних недоліків цивільний позов буде вважатися неподаним та повернутий позивачу.

Ухвала суду остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя: