УХВАЛА

04 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 206/1537/22

провадження № 61-11339св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І., Тітова М. Ю.,

учасники справи за первісним позовом:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

учасники справи за зустрічним позовом:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції»,

треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , державний реєстратор Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області Лесько Олександр Васильович, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Римська Анастасія Вікторівна,

розглянув у порядку письмового провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції», яка підписана представником Проценком Миколою Миколайовичем, про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виселення та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Римська Анастасія Вікторівна, про визнання іпотеки такою, що припинена, скасування рішення про державну реєстрацію прав, витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» (далі - ТОВ «ФК «Приватні інвестиції») звернулось з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виселення.

У серпні 2022 року до суду надійшов зустрічний позов ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Приватні інвестиції», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , державний реєстратор Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області Лесько Олександр Васильович (далі - державний реєстратор Лесько О. В.), приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Римська Анастасія Вікторівна (далі - приватний нотаріус Римська А. В.), про визнання іпотеки такою, що припинена, скасування рішення про державну реєстрацію прав, витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності на нерухоме майно.

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 31 серпня 2022 року зустрічний позов ОСОБА_1 про визнання іпотеки такою, що припинена, скасування рішення про державну реєстрацію прав, витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності на нерухоме майно прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ТОВ «ФК «Приватні Інвестиції» про виселення.

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2023 року у задоволенні первісного позову ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» та зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Додатковим рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2023 року стягнено із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» витрати на професійну правничу допомогу в сумі 56 474,74 грн.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 04 липня 2023 року апеляційні скарги ОСОБА_1 на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2023 року та додаткове рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2023 року задоволено.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2023 року в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 скасовано.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано іпотеку, предметом якої домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , оформлену договором іпотеки від 03 листопада 2005 року № 102/05/Ф-1, який укладений між ОСОБА_1 і АТ «Кредит Банк (Україна)», такою, що припинена.

Скасовано рішення від 07 жовтня 2021 року № 60831072 про державну реєстрацію права власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 за ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» та припинено право власності ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» на вказане домоволодіння.

Стягнено з ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 5 666,33 грн.

В іншій частині рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2023 року залишено без змін.

Додаткове рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2023 року скасовано.

У липні 2023 року ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» подало до Верховного Суду касаційну скаргу за підписом представника - адвоката Проценко М. М., в якій просить скасувати постанову апеляційного суду, а рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 та додаткове рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Постановою Верховного Суду від 14 серпня 2024 року касаційну скаргу ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» задоволено.

Постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 липня 2023 року в частині зустрічного позову ОСОБА_1 скасовано.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2023 року в частині вимог за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Приватні інвестиції», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , державний реєстратор Лесько О. В. , приватний нотаріус Римська А. В., про визнання іпотеки такою, що припинена, скасування рішення про державну реєстрацію прав, витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності на нерухоме майно та додаткове рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2023 року залишено в силі.

Стягнено із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» судовий збір за подання касаційної скарги в сумі 9 066,00 грн.

30 серпня 2024 року через систему «Електронний суд» представник ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» - адвокат Проценко М. М. подав до Верховного Суду заяву про ухвалення додаткового рішення у справі.

Заява мотивована тим, що касаційний суд не вирішував питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, які понесло ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» під час розгляду справи судами апеляційної та касаційної інстанцій у загальному розмірі 64 079,80 грн.

На підтверження витрат на правничу професійну допомогу представник ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» разом із заявою про ухвалення додаткового рішення надав до суду копії: договору про надання правової допомоги від 07 жовтня 2021 року № 07/10/2021, укладеного між Адвокатським об`єднанням «СмартЛекс» і ТОВ «ФК «Приватні інвестиції»; додатку до договору від 01 травня 2023 року до про надання правової допомоги від 07 жовтня 2021 року № 07/10/2021; додатку до договору від 10 липня 2023 року про надання правової допомоги від 07 жовтня 2021 року № 07/10/2021; рахунку на оплату від 30 вересня 2023 року № 66 на суму 64 079,80 грн; акта наданих послуг від 30 вересня 2023 року № 66; платіжної інструкції кредитового переказу коштів від 04 жовтня 2023 року; довіреності ТОВ «ФК «Приватні інвестиції», яка видана адвокату Проценку М. М.; свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до частин першої, другої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Суд зобов`язаний здійснювати правосуддя на засадах рівності учасників цивільного процесу перед законом і судом незалежно від будь-яких ознак (стаття 6 ЦПК України).

Згідно з частинами першою-третьою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (частина перша, пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України).

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3 частини першої статті 270 ЦПК України).

Заява про ухвалення додаткового рішення є заявою з процесуальних питань. Тому подання учасником справи заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу потрібно здійснювати із дотриманням вимог ЦПК України, встановлених для подання клопотань (заяв) з процесуальних питань.

Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлено, - він встановлюється судом (частина третя статті 182 ЦПК України).

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення з процесуальних питань визначені у статті 183 ЦПК України.

Будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви (клопотання, заперечення) (пункт 6 частини першої статті 183 ЦПК України).

За правилами частини другої статті 183 ЦПК України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Згідно з частиною четвертою статті 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 квітня 2023 року в справі № 626/133/21 (провадження № 61-11044св22) зазначено, що

«суд апеляційної інстанції встановив, що до заяви ОСОБА_1 не додано доказів направлення (надання) іншим учасникам справи копії заяви про ухвалення додаткового рішення разом із додатками, доданими до неї та, як наслідок, виснував про наявність підстав для відмови в ухваленні додаткового рішення у справі на підставі частини дев`ятої статті 83 ЦПК України.

За правилами частини дев`ятої статті 83 ЦПК України суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Порівняльний аналіз правил частини дев`ятої статті 83 ЦПК України та частини четвертої статті 183 ЦПК України дає підстави для висновку, що правило частини дев`ятої статті 83 ЦПК України застосовується у разі подання до суду безпосередньо доказів, а правило частини четвертої статті 183 ЦПК України - у разі подання до суду заяв, клопотання чи заперечення, у тому числі і з доданими до них додатками на підтвердження вимог цих заяв, клопотань, заперечень.

Верховний Суд врахував, що у справі, яка переглядається, позивач подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, до якої додала додатки - докази понесення витрат на правничу допомогу, які є складовими заяви про ухвалення додаткового рішення, а тому до такої заяви підлягають застосуванню правила частини четвертої статті 183 ЦПК України щодо подання заяв, а не правило частини дев`ятої статті 83 ЦПК України щодо подання доказів.

Тож, застосовуючи до спірних процесуальних правовідносин правило частини дев`ятої статті 83 ЦПК України, апеляційний суд не врахував, що докази понесення витрат на правничу допомогу є додатками до заяви про ухвалення додаткового рішення у справі, а тому під час вирішення питання про прийняття до розгляду такої заяви суд мав керуватися правилами статті 183 ЦП України, зокрема і застосовувати наслідки недотримання таких правил як неподання доказів направлення копії заяви разом із додатками іншим учасникам справи - повернення заяви без розгляду, що відповідає правилу частини четвертої статті 183 ЦПК України.

Верховний Суд у постанові від 21 вересня 2022 року у справі № 725/1301/21 (провадження № 61-20691св21) зазначив, що, встановивши порушення позивачем установленого процесуальним законом порядку пред`явлення до відшкодування витрат на правничу допомогу, а саме ненаправлення позивачем на адреси інших учасників справи (відповідачів) документів, які підтверджують понесені витрати на правничу допомогу, що позбавило відповідачів можливості подати до суду клопотання про неспівмірність розміру таких витрат відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України, суд апеляційної інстанції обґрунтовано повернув без розгляду клопотання позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Аналогічна практика вирішення заяв про ухвалення додаткового рішення, до яких заявники не додали докази надіслання (ненадання) іншим учасникам такої заяви з доданими до неї додатками, сформована Верховним Судом і в ухвалах від 25 лютого 2021 року у справі № 906/977/19, від 01 вересня 2022 року у справі № 759/13013/14-ц (провадження № 61-14029св21), від 16 січня 2023 року у справі № 640/23065/14 (провадження № 61-1456ск21), від 02 лютого 2023 року у справі № 466/1403/20 (провадження № 61-10035св22), від 27 березня 2023 року у справі № 756/820/20 (провадження № 61-8952св22) на стадії касаційного розгляду справи».

Під час розгляду заяви встановлено, що 30 серпня 2024 року через систему «Електронний суд» представник ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» - адвокат Проценко М. М. подав до Верховного Суду заяву про ухвалення додаткового рішення. Проте до заяви не додано доказів направлення (надання) іншим учасникам справи копій заяви про ухвалення додаткового рішення із додатками.

Отже, представником ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» не дотримановимоги частини четвертої статті 183 ЦПК України.

За таких обставин заява представника ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» - адвоката Проценка М. М. про ухвалення додаткового рішення підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись статтями 141, 183, 270, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції», яка підписана представником Проценком Миколою Миколайовичем, про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виселення та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Римська Анастасія Вікторівна, про визнання іпотеки такою, що припинена, скасування рішення про державну реєстрацію прав, витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності на нерухоме майно залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

П. І. Пархоменко

М. Ю. Тітов