ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/4752/24
Провадження № 2/362/2387/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2024 року Васильківський міськрайонний суд Київської області

у складі головуючого судді Мартинцова І.О.,

за участі секретаря судових засідань Стороженко К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в місті Василькові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Васильківської міської ради Київської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Васильківської міської ради Київської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Вимоги позову мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її син ОСОБА_2 , після смерті якого залишилось спадкове майно, а саме: квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 20.03.2001 року. Позивач, мала намір подати заяву про прийняття спадщини, оскільки знала про визначений законом шестимісячний строк для цього. Однак, цього не здійснила, оскільки після початку в лютому 2022 року війни не змогла знайти жодного нотаріуса, який працював та прийняв би від неї заяву. Крім того, перебуваючи в стані постійного стресу та тривоги позивачка почала хворіти, що також стало перешкодою для своєчасного прийняття нею спадщини.

24.06.2024 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Соолматіної О.П. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті сина, однак отримала відмову, мотивовану тим, що нею пропущено шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Позивач вважає, що пропустила строк з поважної причини, тому за захистом своїх законних прав звернулася до суду.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 05.08.2024 року відкрито провадження по вказаній справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання та витребувано у Приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Соломатіної Оксани Петрівни належним чином завірену копію матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17.09.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, подавши заяву, в якій просить прохання позивача задовольнити та проводити розгляд справи без його участі (а.с.41-42).

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, матеріали спадкової справи, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов до наступного висновку.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

При здійсненні правосуддя (ст. 5 ЦПК) суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини встановлено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його цивільних прав і обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ч.1 ст.16 ЦПК України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 25.08.2022 року Васильківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 635.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є матір`ю померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Родинні зв`язки між позивачем та померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про його народження, серії НОМЕР_2 від 11.02.1987 року (а.с. 10).

Батько ОСОБА_2 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії НОМЕР_3 від 10.08.2010 року, що містяться в матеріалах справи (а.с.12)

Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, а саме: квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 20.03.2001 року ( а.с.13)

24.06.2024 приватним нотаріусом Обухівського нотаріального округу Соломатіною О.П. була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до якої, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 на ім`я позивача відмовлено оскільки пропущено строк для прийняття спадщини.

З матеріалів спадкової справи, яка надійшла на запит суду вбачається, що інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 не має.

Даний факт також підтверджується іншими матеріалами справи, зокрема повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану про шлюб № 63 від 24.06.2024 року ( а.с. 27) та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану про народження № 5 від 24.06.20204 року (а. с. 28).

Встановлюючи причини, що перешкоджали позивачу своєчасно подати заяву про прийняття спадщини, суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

24.02.2022 року відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан, який в подальшому було неодноразово продовжено та триває й на даний час.

Згідно медичної документації, що міститься в матеріалах справи (а.с.24-26) встановлено, що позивач через смерть сина мала загострення хронічних хвороб, що в сукупності з фактом початку повномасштабного вторгнення Росії на територію України об`єктивно заважало їй у визначений законом строк звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті сина.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1233 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261 - 1265 ЦК України.

Статтею 1258 ЦК України визначено черговість спадкування за законом, зокрема: «1. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. 2. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Разом з тим, за змістом ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї

Згідно зі ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви для прийняття спадщини.

Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Цим же пунктом передбачено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у справі № 565/1145/17 (Постанова від 26.06.2019 року).

На виконання вимог ст. 81 ЦПК України, позивачем надано докази на підтвердження поважних причин пропуску строку на прийняття спадщини. В свою чергу відповідачем не надано доказів, які б спростовували ці обставини.

Так, позивач обгрунтовує причину пропущення строку звернення із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини тим, що мала загострення хронічних хвороб через смерть сина та через повномасштабне вторгнення Росії на територію України не знайшла жодного нотаріуса, який би на той час працював та прийняв її заяву.

Таким чином, суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача, поважність причин пропущення нею строку для прийняття спадщини та наявність правових підстав для задоволення позову.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 у резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого ст. 1270 ЦК для прийняття спадщини.

Відтак, оцінивши всі обставини, що мають значення для справи, суд вважає, що для прийняття спадщини достатнім є тримісячний строк з моменту набрання законної сили цим рішенням.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 1217, 1218, 1265, 1272 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 13 3, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 289, 352-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Васильківської міської ради Київської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 додатковий строк для прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 сина ОСОБА_2 , терміном три місяці.

Обчислення визначеного додаткового строку почати з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Мартинцова І.О.