Справа № 301/2938/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" жовтня 2024 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області

в особі головуючої судді Даруда І.А.

при секретарі Сатін Н.М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним та визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним та визнання права власності, посилаючись на те, що 14.03.2019 року між ним ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_3 було досягнуто домовленість про придбання ним ОСОБА_1 у власність земельної ділянки, загальною площею - 0,50 га, яка розташована на території с. Заріччя, урочище «Морва» власником якої був ОСОБА_3 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ГУ-ЗК № 014962 від 03.02.2003 року.

Сторони договору дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу та уклали письмово попередній договір. Згідно досягнутої домовленості я зобов`язався виплатити готівкою гр. ОСОБА_3 гроші в розмірі 80 000 (вісімдесят тисяч) гривень, а останній в свою чергу з моменту виконання взятих мною на себе зобов`язань, передати мені у власність вищевказану земельну ділянку. Також сторони домовилися, що через 6 (шість місяців) після виготовлення технічної документації на земельну ділянку та присвоєння їй кадастрового номера, отримання витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку, вони укладуть в установленому законом порядку правочин.

Цього ж дня 14.03.2019 року позивачем в рахунок виконання взятих на себе зобов`язань було передано готівкою гр. ОСОБА_3 , - гроші в розмірі 80 000 (вісімдесят тисяч) гривень, який відповідно передав їй державний акт на право приватної власності на землю.

З вказаного часу позивач володіє та користується земельною ділянкою як власник.

19.10.2019 року власник земельної ділянки гр. ОСОБА_3 , помер що стверджується свідоцтвом про смерть (копія додається). В свою чергу, відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи племінником ОСОБА_3 , який йому залишив за заповітом своє майно, відповідно до ст.ст. 1222, 1223 ЦК України є спадкоємцем за заповітом.

Згідно довідки виданої адміністратором ЦНАП виконавчого комітету Зарічанської сільської ради на день смерті ОСОБА_3 за адресою його проживання: АДРЕСА_1 разом з ним ніхто не був прописаний.

На теперішній час, відповідач ОСОБА_2 , є єдиним спадкоємцем відкритої спадщини після смерті гр. ОСОБА_3

Смерть гр. ОСОБА_3 , позбавила позивача на теперішній час можливості належним чином укласти правочин. Проте, згідно домовленості сторони не тільки домовились між собою щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу, а й повністю виконали всі умови, пов`язані з купівлею-продажем вказаної земельної ділянки, однак, договір купівлі-продажу до цього часу не уклали.

Позивач ОСОБА_1 впідготовче судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, а справу розглянути у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій справу просив розглянути без його участі, зазначив, що позовні вимоги визнає.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.

В підготовчому судовому засіданні встановлено: що 14.03.2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було досягнуто домовленість про придбання ним ОСОБА_1 у власність земельної ділянки, загальною площею - 0,50 га, яка розташована на території с. Заріччя, урочище «Морва» власником якої був ОСОБА_3 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ГУ-ЗК № 014962 від 03.02.2003 року.(а.с. 5-6)

Сторони договору дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу та уклали письмово попередній договір. Згідно досягнутої домовленості я зобов`язався виплатити готівкою гр. ОСОБА_3 гроші в розмірі 80 000 (вісімдесят тисяч) гривень, а останній в свою чергу з моменту виконання взятих мною на себе зобов`язань, передати мені у власність вищевказану земельну ділянку. Також сторони домовилися, що через 6 (шість місяців) після виготовлення технічної документації на земельну ділянку та присвоєння їй кадастрового номера, отримання витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку, вони укладуть в установленому законом порядку правочин. З вказаного часу позивач володіє та користується земельною ділянкою як власник.

19.10.2019 року власник земельної ділянки гр. ОСОБА_3 , помер що стверджується свідоцтвом про смерть. В свою чергу, відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи племінником ОСОБА_3 , який йому залишив за заповітом своє майно, відповідно до ст.ст. 1222, 1223 ЦК України є спадкоємцем за заповітом.(а.с. 9)

Згідно довідки виданої адміністратором ЦНАП виконавчого комітету Зарічанської сільської ради на день смерті ОСОБА_3 за адресою його проживання: АДРЕСА_1 разом з ним ніхто не був прописаний (а.с. 10). З наведених доказів, судом встановлено, що на теперішній час, відповідач ОСОБА_2 , є єдиним спадкоємцем відкритої спадщини після смерті гр. ОСОБА_3 .

Також, було встановлено, що смерть гр. ОСОБА_3 , позбавила позивача на теперішній час можливості належним чином укласти правочин. Проте, згідно домовленості сторони не тільки домовились між собою щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу, а й повністю виконали всі умови, пов`язані з купівлею-продажем вказаної земельної ділянки, однак, договір купівлі-продажу до цього часу не уклали.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю.

У відповідності до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 208 ч. 1 п. 3 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. Така згода між сторонами була досягнута по всіх істотних умовах договору купівлі-продажу зазначеної силосної ями та залізобетонних колон з навісу. Зокрема, було досягнуто згоди по наступних умовах договору купівлі-продажу: визначено предмет договору купівлі-продажу, погоджено ціну товару (нерухомого майна), внесено позивачем, як покупцем, належної грошової суми за придбаний товар, споруди продавцем передані, а позивач, в свою чергу, вказане майно отримав та на власний розсуд користується та володіє ними.

Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином з моменту передання земельної ділянки позивач ОСОБА_1 , став її власником.

Згідно ст. 218 ч. 3 ЦК України, якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимог щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Керуючись ст.ст.4,12,19,83,175,177,184,259,263,265,268 ЦПК України ст. ст. 208, 218, 321, 334, 638, 665 Цивільного кодексу України, суд, -

Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, загальною площею 0,50 га, яка розташована на території с. Заріччя, урочище «Морва» укладений 14.03.2019 року між продавцем ОСОБА_3 , та покупцем ОСОБА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,50 га, яка розташована на території с. Заріччя, урочище «Морва» (згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-ЗК № 014962 від 03.02.2003 року).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду . Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І. А. Даруда