ПОСТАНОВА

Іменем України

26 вересня 2024 року м. Кропивницький

справа № 2-857/2001

провадження № 22-ц/4809/878/24

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Карпенка О. Л. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С. М., Мурашка С. І.,

за участю секретаря судового засідання Савченко Н. В.,

учасники справи:

позивач Колективне сільськогосподарське підприємство «Димінське»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , Новоукраїнська районна державна адміністрація,

особи, які не брали участі у справі, й оскаржили рішення суду: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , від імені яких діє представник адвокат Майнард Наталія Олександрівна, на рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області (суддя Стальніков В. М.) від 31.05.2001,

ВСТАНОВИВ:

1.Короткий зміст позовних вимог

У 2001 році голова ліквідаційної комісії Колективного сільськогосподарського підприємства «Димінське» звернувся до суду з окремими позовами до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 про визнання виданих їм на підставі рішення Новоукраїнської районної державної адміністрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) недійсними.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що кожен із відповідачів не набув права на земельну частку (пай) у землях колективної власності, а тому, супереч закону, безпідставно отримали видані їм сертифікати.

2.Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції

2.1)Ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 26.03.2001 справи за позовами голова ліквідаційної комісії КСП «Димінське» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 про визнання виданих їм на підставі рішення Новоукраїнської районної державної адміністрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) недійсними об`єднані в одне провадження (т. 1, а. с. 145).

2.2)Ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 28.03.2001 до участі у справи залучено Новоукраїнську районну державну адміністрацію як співвідповідача (т. 1, а.с. 152).

2.3)Рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 31.05.2001 визнано недійсними видані на підставі рішення Новоураїнської районної державної адміністрації наступні сертифікати на земельні частки (паї):

-ОСОБА_5 сертифікат за № 0092175, серія КР;

-ОСОБА_10 сертифікат за № 0092396, серія КР;

-ОСОБА_7 сертифікат за № 0092206, серія КР;

-ОСОБА_12 сертифікат за № НОМЕР_1 , серія КР;

-ОСОБА_8 сертифікат за № НОМЕР_2 , серія КР;

-ОСОБА_15 сертифікат за № НОМЕР_3 , серія КР;

-ОСОБА_1 сертифікат за № НОМЕР_4 , серія КР;

-ОСОБА_16 сертифікат за № НОМЕР_5 , серія КР;

-ОСОБА_17 сертифікат за № НОМЕР_6 , серія КР;

-ОСОБА_2 сертифікат за № 0092944, серія КР.

У задоволенні позову до ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та Новоукраїнської районної державної адміністрації про визнання недійсними сертифікатів суд відмовив.

Мотивуючи рішення про задоволення позову до ОСОБА_12 , місцевий суд вказав, що на час паювання земель колективної власності КСП «Димінське», тобто станом на 09.12.1995, відповідачу не виповнилося 16 років, а тому, відповідно до п. 3.1 Статуту КСП, він не був членом цього підприємства й права на земельну частку (пай) не набув, хоча й працював на підприємстві.

3.Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

08.04.2024 представник ОСОБА_13 і ОСОБА_14 - адвокат Майнард Наталія Олександрівна подали апеляційну скаргу в якій просять суд апеляційної інстанції скасувати рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 31.05.2001 в частині визнання недійсним виданого ОСОБА_12 сертифіката на земельну частку (пай) № 0187984 серія КР.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що на час відкриття Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області провадження у цій справі ОСОБА_12 був померлим, а тому не міг бути відповідачем у справі.

Апелянти вважають, що суд ухвалив рішення в цій частині з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Про існування оскаржуваного рішення суду ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , які є спадкоємцями за законом щодо майна померлого сина ОСОБА_12 , дізналися лише у 21.02.2024, після того, як 22.01.2024 вони звернулися до Кропивницької районної нотаріальної контори з питання отримання свідоцтва про право на. Копію рішення суду вони отримали 29.03.2024.

4.Відзиви на апеляційну скаргу від інших учасників справи до суду апеляційної інстанції не надійшли.

Згідно з ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

5.Короткий зміст пояснень учасників справи у судовому засіданні 26.09.2024

Апелянт ОСОБА_14 та її представник адвокат Майнард Наталія Олександрівна підтримали подану апеляційну скаргу.

Апелянт ОСОБА_13 особисто в судове засідання не з`явився, а його представник адвокат Майнард Наталія Олександрівна підтримала подану апеляційну скаргу.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 68/2022 «Про утворення військових адміністрацій» у зв`язку з утворенням районних військових адміністрацій відповідні районні державні адміністрації набувають статусу відповідних районних військових адміністрацій. З огляду на це Новоукраїнська районна державна адміністрація набула статусу Новоукраїнської військової державної адміністрації.

Новоукраїнської військової державної адміністрації явку свого представника в судове засідання не забезпечила.

Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

6.Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частин 1, 2, 4 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скаргиза наявними у ній доказами, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції, в оскаржуваній його частині, не відповідає зазначеним нормам закону, а томувимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню.

7.Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (ч. 3 ст. 3 ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017.

Провадження у справі за позовом голови ліквідаційної комісії Колективного сільськогосподарського підприємства «Димінське» до ОСОБА_12 про визнання сертифіката на право на земельну частку (пай) недійсними відкрито ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 28.02.2001 (т. 1, а. с. 98).

Ухвалою того ж суду від 06.03.2001 справи за позовами голови ліквідаційної комісії КСП «Димінське» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 об`єднано в одне провадження (т. 1, а. с. 145).

Станом на 28.02.2001 порядок провадження у цивільних справах у судах України визначався ЦПК України 1963 зі змінами (далі ЦПК (1963)).

Згідно зі ст. 98 ЦПК (1963) особами, які беруть участь у справі визнаються, зокрема, сторони.

Сторонами у справі є позивач та відповідач. Сторонами можуть бути громадяни, а також державні підприємства, установи, організації, колгоспи, інші кооперативні організації, їх об`єднання, інші громадські організації, що користується правами юридичної особи (ст. 102 ЦПК (1963)).

За змістом ст. 100, ст. 101 ЦПК (1963) здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки (цивільна процесуальна правоздатність) визнається, зокрема, за всіма громадянами України. Здатність особисто здійснювати свої права в суді та доручати ведення справи представникові (цивільна процесуальна дієздатність) належить громадянам, які досягли повноліття, а також юридичним особам.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 9 чинного на той час ЦК УРСР (1963) правоздатність громадянина виникає в момент його народження і припиняється зі смертю.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 136 ЦПК (1963) суддя відмовляє в прийнятті заяви, якщо заява не підлягає розгляду в судах.

Схожу за змістом норму містить п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017: «Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства».

Відповідно до п. 1 ст. 227 ЦПК (1963) суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в судах.

Відповідну норму містить п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017: «Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства».

Системний аналіз вказаних норм права дозволяє дійти висновку про те, що як за нормами ЦПК (1963), так і за нормами ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, на момент звернення із позовом до суду відповідач у справі має бути живим. В іншому випадку провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите - підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в суді.

При цьому норми п. 1 ч. 2 ст. 136, п. 1 ст. 227 ЦПК (1963) є імперативними, як і норма п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, чинного на час перегляду справи в суді апеляційної інстанції.

Згідно з копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_7 , яку апелянти додали до апеляційної скарги, ОСОБА_12 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 19 років, про що 24.09.1999 в книзі реєстрації актів про смерть Дмитрівською сільською радою Новоукраїнського району зроблено запис № 9 (т. 2, а. с. 19).

ОСОБА_13 та ОСОБА_14 являлися батьками померлого ОСОБА_12 , що підтверджується відомостями копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_8 (т. 2, а. с. 20), належать до числа спадкоємців за законом першої черги (ст. 529 ЦК УРСР (1963)), звернулися до нотаріальної контори за оформленням своїх спадкових прав, що підтверджується копією витягу про реєстрацію спадкової справи у Спадковому реєстрі (т. 2, а. с. 27).

За таких обставини позов мав бути пред`явлений саме до ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , а тому суд фактично вирішив питання про їх права, тож відповідно до ч. 1 ст. 352 ЦПК України вони мають право на апеляційне оскарження рішення суду.

ЄСПЛ, практику якого суди зобов`язані застосовувати згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України як джерело права, у рішенні від 21.10.2010 у справі «DIYA 97 v. UKRAINE» зауважив, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів.

Таким чином, з огляду на те, що станом на 28.02.2001 (дата відкриття судом першої інстанції провадження у справі) ОСОБА_12 вже помер і його правосуб`єктність припинилася, суд першої інстанції повинен був відмовити у прийнятті позовної заяви голови ліквідаційної комісії КСП «Димінське» до ОСОБА_12 на підставі п. 1 ч. 2 ст. 136 ЦПК (1963), а помилково відкривши провадження у справі - закрити його на підставі п. 1 ст. 227 ЦПК (1963).

При цьому ні про заміну первісного відповідача належним (ч. 1 ст. 105 ЦПК (1963)), ні про заміну вибулої сторони правонаступником (ст. 106 ЦПК (1963)) суд вирішувати питання не міг так, як такі процесуальні дії могли вчинятися лише за умови належного прийняття позовної заяви, тобто після відкриття провадження у справі.

З цих же підстав суд апеляційної інстанції не може вирішувати питання залучення правонаступників померлого до відкриття провадження у справі, бо процесуальне правонаступництво не виникає.

Суд першої інстанції ухвалив рішення щодо прав померлого ОСОБА_12 з порушенням норм процесуального права, що привело до неправильного вирішення справи в цій частині.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Отже, вимоги апеляційної скарги ОСОБА_13 і ОСОБА_14 підлягають задоволенню, рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 31.05.2001 в частині визнання недійсним виданого ОСОБА_18 сертифіката на право на земельну частку (пай) скасуванню із закриттям провадження у справі з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 255 чинного ЦПК України.

Інші доводи апеляційної скарги, які стосуються правильності встановлення судом першої інстанції обставин справи та висновків суду колегією суддів апеляційного суду не оцінюються так. як справа не вирішується по суті у зв`язку із закриттям провадження у справ.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 377, 382 - 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , від імені яких діє представник адвокат Майнард Наталія Олександрівна, задовольнити.

Рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 31.05.2001 в частині визнання недійсним виданого на підставі рішення Новоукраїнської районної державної адміністрації ОСОБА_18 сертифіката на право на земельну частку (пай) серія КР № 0187984 скасувати й у відповідній частині провадження у справі № 2-857/2001 закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст цієї постанови складено 10.10.2024.

Головуючий О. Л. Карпенко

Судді: С. М. Єгорова

С. І. Мурашко