Справа № 755/4233/24
Провадження №2/755/3424/24
"06" вересня 2024 р. м.Київ
Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - Коваленко І.В.,
при секретарі - Назаровій І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють вимоги щодо предмету спору: Перший Приморський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Миргородська Наталія Григорівна, про зняття арешту з майна, -
07.03.2024 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпровського районного суду м. Києва з позовною заявою до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_1 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Миргородська Наталія Григорівна, про зняття арешту з майна.
Відповідно до позовних вимог позивач просить суд:
«Скасувати арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 , накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Притуляка В.М. від 20.09.2012 р. (ВП НОМЕР_3), номер запису про обтяження 1383632 (спеціальний розділ) в розділі «Актуальна інформація про реєстрацію обтяжень» в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно».
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власницею квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гніденко Н.Ю. 19 серпня 2010 року за реєстровим № 1529, зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно Комунальним підприємством «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна» 07 вересня 2010 року в книзі: 86-296, номер запису: 867, реєстраційний номер: 31427724, що підтверджується копією договору та інформаційною довідкою № 355589480 від 23.11.2023 р.
08 листопада 2023 року, маючи намір відчужити належну позивачу на праві власності квартиру АДРЕСА_1 , вона звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Миргородської Наталії Григорівни щодо нотаріального посвідчення відповідного договору купівлі-продажу. Однак, постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Миргородської Н.Г. від 08.11.2023 р. було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - посвідченні договору купівлі-продажу № 141 в буд. АДРЕСА_1 , у зв`язку з наявністю зареєстрованого обтяження, яке перешкоджає вчиненню такої нотаріальної дії.
Позивач звертає увагу суду, що вона ніколи не проживала за адресою: АДРЕСА_3 та не була стороною (боржником) у виконавчому провадженні ВП НОМЕР_3. Однак, відсутність в матеріалах виконавчого провадження ВП № НОМЕР_4 відомостей про ІПН боржника ОСОБА_1 призвело до того, що внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про обтяження поширюється на позивачку та унеможливлює укладення позивачем будь-яких правочинів щодо розпорядження належним їй на праві приватної власності об`єктом нерухомого майна - квартирою АДРЕСА_1 .
Згідно з відомостями Автоматизованої системи виконавчого провадження в Першому Приморському відділі державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції чи будь-якому іншому відділі державної виконавчої служби або провадженні приватного виконавця жодних виконавчих проваджень, у яких би позивач була боржником, немає. За таких обставин, відсутні будь-які правові підстави для арешту та заборони на відчуження нерухомого майна, яке їй належить. Відтак, наявність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вищезазначеного запису про обтяження № 1383632 від 09.10.2012 р. незаконно обмежує право власності, чим порушує права позивача.
Наявність арешту на майні позивачки за відсутності правових підстав для цього порушує її право власності, внаслідок чого позивач позбавлена можливості розпорядитись належною їй на праві власності квартирою. Зважаючи на відсутність підстав для обмеження права власності позивачки, наявність в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про арешт невизначеного майна ОСОБА_1 , без зазначення ідентифікаційного номера, перешкоджає їй вільно розпоряджатися належним на праві власності майном.
08.03.2024 позовна заява передана у провадження судді Коваленко І.В. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.
15.03.2024 року ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.
01.04.2024 року на виконання вимог ухвали суду від 15.03.2024 року від представника позивача ОСОБА_2 до суду надійшла заява про усунення недоліків разом з позовною заявою в новій редакції.
01.04.2024 року ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють вимоги щодо предмету спору: Перший Приморський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Миргородська Наталія Григорівна про зняття арешту з майна.
У підготовчому судовому засіданні від 27.06.2024 року на підтвердження припинення внаслідок ліквідації юридичної особи, яка була стягувачем у виконавчому провадженні НОМЕР_3, представник позивача подала письмове клопотання про приєднання доказів у справі, а саме: копію рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради від 28.11.2013 року №433 «Про ліквідацію житлово-експлуатаційних підприємств територіальної громади міста Одеси» з додатком у вигляді переліку комунальних підприємств, які підлягають ліквідації; копію протоколу доручень; копію рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради від 27.11.2014 року №331 «Про внесення змін до рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради від 28.11.2013 року №433 «Про ліквідацію житлово-експлуатаційних підприємств територіальної громади міста Одеси» з доказами направлення такого клопотання з додатками іншим учасникам справи.
27.06.2024 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва закрито підготовче провадження у даній справі.
Представник позивача у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. До початку судового засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі виходячи з підстав викладених у змісті позовної заяви, просила прийняти рішення, яким їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористалась.
Треті особи, які не заявляють вимоги щодо предмету спору: Перший Приморський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Миргородська Наталія Григорівна у судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Правом на подання письмових пояснень на позовну заяву не скористались.
Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положення цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення.
Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно частин 1 та 2 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання правочину недійсним.
Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється у порядку іншого судочинства.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гніденко Н.Ю. 19 серпня 2010 року за реєстровим № 1529, зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно Комунальним підприємством «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна» 07 вересня 2010 року в книзі: 86-296, номер запису: 867, реєстраційний номер: 31427724, що підтверджується копією договору та інформаційною довідкою № 355589480 від 23.11.2023 р. (а.с. 14-16)
Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Миргородської Н.Г. від 08.11.2023 р. було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - посвідченні договору купівлі-продажу № 141 в буд. АДРЕСА_1 , у зв`язку з наявністю зареєстрованого обтяження, яке перешкоджає вчиненню такої нотаріальної дії. (а.с. 17)
Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 353562967 від 08.11.2023 року, вбачається, що в ньому міститься запис про обтяження №1383632 від 09 жовтня 2012 року. Зі змісту вказаного запису вбачається, що державним реєстратором приватним нотаріусом Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області Цихонею В.А. було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 3342853 від 20.06.2013 р. про арешт нерухомого майна на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, виданої 20.09.2012 р. державним виконавцем Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Притуляком В.М. ВП № НОМЕР_4, в якому ОСОБА_1 зазначена «Особою, майно/права якої обтяжуються», інформація про ІПН боржника відсутня, опис предмета обтяження: все нерухоме майно. (а.с.31)
Згідно листа від 21.12.2023 р. № 192513 Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було повідомлено, що: «... згідно інформації, яка міститься в автоматизованій системі виконавчого провадження, на виконанні відділу перебувало виконавче провадження № НОМЕР_4 про стягнення коштів з ОСОБА_1 . В результаті вжитих державним виконавцем заходів виконавче провадження № НОМЕР_4 завершено та виконавчий документ направлено стягувачу з правом повторного пред`явлення. При завершенні виконавчого провадження у державного виконавця були відсутні підстави для зняття арешту. Також слід зазначити, що згідно Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 року № 2274/5, а саме Розділу 9 пункту 9.9, який діяв на день прийняття державним виконавцем рішення, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання до архіву, становить 1 (один) рік. Виконавчі провадження, строк зберігання яких закінчився, підлягають знищенню. У зв`язку з закінченням терміну зберігання виконавче провадження НОМЕР_4 знищено. В інформації, яка міститься в автоматизованій системі виконавчого провадження, ідентифікуючі відомості боржника ОСОБА_1 відсутні, у зв`язку з чим неможливо підтвердити або спростувати належність особи, правову допомогу якій Ви надаєте, до виконавчого провадження НОМЕР_4. Провести перевірку матеріалів виконавчого провадження НОМЕР_4 начальником в порядку статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» та встановити порушення вимог Закону, допущені державним виконавцем, а також зняти арешт з майна не є можливим».
Як вбачається з інформації, яка міститься в Автоматизованій системі виконавчих проваджень жодних виконавчих проваджень, у яких би була позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 боржником, немає. (а.с. 50)
Згідно листа від 18.06.2024 р. № 1032-11.1-34 Департаменту архівної справи та діловодства Одеської міської ради, до якого додано засвідчену копію рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради від 28.11.2013 року № 433 «Про ліквідацію житлово-експлуатаційних підприємств територіальної громади міста Одеси» з додатками, а також засвідчену копію рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради від 27.11.2014 року № 331 «Про внесення змін до рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради від 28.11.2013 року № 433 «Про ліквідацію житлово-експлуатаційних підприємств територіальної громади міста Одеси».
Окрім того, вказаним листом повідомлено, що інформація щодо правонаступників Малого експлуатаційного підприємства (МЕП-51) в Департаменті відсутня.
Згідно з п. 2.1 рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради від 28.11.2013 року № 433 «Про ліквідацію житлово-експлуатаційних підприємств територіальної громади міста Одеси» виконавчий комітет Одеської міської ради вирішив провести заходи, що передбачені чинним законодавством України, з припинення юридичних осіб згідно з переліком.
Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 27.11.2014 р. № 331 «Про внесення змін до рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради від 28.11.2013 року № 433 «Про ліквідацію житлово-експлуатаційних підприємств територіальної громади міста Одеси» виконавчий комітет Одеської міської ради вирішив внести наступні зміни до рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 28.11.2013 року № 433 «Про ліквідацію житлово-експлуатаційних підприємств територіальної громади міста Одеси» підпункт 2.1 пункту 2 викласти в наступній редакції: провести ліквідаційні заходи у порядку, передбаченому чинним законодавством України, згідно з переліком. (а.с. 130)

Як наслідок, 01.04.2016 р. в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було здійснено державну реєстрацію припинення юридичної особи МАЛЕ ЕКСПЛУАТАЦІЙНЕ ПІДПРИЄМСТВО «МЕП-51» (). При цьому жодних правонаступників в ліквідованої юридичної особи немає: ні за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань, ні за інформацією, вказаною в рішенні Виконавчого комітету Одеської міської ради від 28.11.2013 року №433 «Про ліквідацію житлово- експлуатаційних підприємств територіальної громади міста Одеси».

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначений вичерпний перелік підстав за яких виконавець зобов`язаний зняти арешт з майна. В усіх інших випадках, як вбачається з п. 5 ст. 59 цього Закону, арешт з майна може бути знятий за рішенням суду.

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності із ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Наведе свідчить про те, що позивач має право на звернення до суду з позовом для усунення свого порушеного права, оскільки безпідставне обтяження його майна створює перешкоди в його використанні, зокрема, неможливості розпорядитись ним.

Таким чином, позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно.

Виходячи з викладеного, на час звернення із заявою до суду за наявності арешту (обтяження), накладеного на майно порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту шляхом зняття арешту з майна.

Відповідно частин 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Рішення суду, як найважливіший акт правосуддя, покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержуватись вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі.

Відхиляючи будь-які доводи сторін чи спростовуючи подані стороною докази, суди повинні у мотивувальній частині рішення навести правове обґрунтування і ті доведені фактичні обставини, з огляду на які ці доводи або докази не взято до уваги судом. Викладення у рішенні лише доводів та доказів сторони, на користь якої приймається рішення, є порушенням вимог щодо рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, серія А, № 303А, § 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Suominen v. Finland» від 01 липня 2003 року № 37801/97, § 36,). Ще одне призначення обґрунтування рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року № 49684/99, § 30).

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють вимоги щодо предмету спору: Перший Приморський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Миргородська Наталія Григорівна, про зняття арешту з майна.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 15, 16, 19, 317, 319, 321, 391 ЦК України та керуючись ст.ст. 4, 7-13, 76-81, 89, 141, 247, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють вимоги щодо предмету спору: Перший Приморський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Миргородська Наталія Григорівна, про зняття арешту з майна - задовольнити.

Скасувати арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 , накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Притуляка В.М. від 20.09.2012 р. (ВП НОМЕР_3), номер запису про обтяження 1383632 (спеціальний розділ) в розділі «Актуальна інформація про реєстрацію обтяжень» в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_4 );

Відповідач: ОСОБА_1 , (дата народження невідомо, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 );

Треті особи: Перший Приморський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (, Польський узвіз, буд. 6, м. Одеса), Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (, вул. Пастера, буд. 58, м. Одеса), Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Миргородська Наталія Григорівна (вул. Дмитрівська, 80, прим. 8, м. Київ).

Повний текст заочного рішення складений 16 вересня 2024 року.

Суддя: