Справа № 372/5087/23
Провадження № 2-др/697/15/24
15.10.2024
Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Колісник Л.О.,
за участю секретаря судового засідання Румини М.В.,
представника відповідача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Канів Черкаської області заяву представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в частині вирішення судових витрат по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.
02.09.2024 Канівським міськрайонним судом Черкаської області винесено рішення про відмову від задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.
В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про розгляд заяви, про причини неявки не повідомили, заяви про відкладення розгляду справи не подали.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, уповноважила представляти свої інтереси представника адвоката Гончарука А.В.
Представник відповідача адвокат Гончарук А.В. в судовому засіданні заяву про ухвалення додаткового рішення підтримав, просив задовольнити, пояснив, що кошти йому не були оплачені за договором, акт приймання-передачі виконаних робіт не підписувався, але сторони мали на увазі, що кошти на правову допомогу будуть сплачені після винесення рішення з цього приводу. Зазначений в ордері договір про надання правничої допомоги виписаний на підставі іншого договору, оскільки він як представник надавав правничу допомогу відповідачу ще у іншій справі. Пізніше було укладено договір про надання правової допомоги у цій справі. Перешкод у поданні договору про правову допомогу до закінчення розгляду справи не було. Проте вони вирішили не подавати докази про витрати на правничу допомогу до винесення рішення по суті, оскільки у разі задоволення позову, така потреба була б відсутня.
Суд, вислухавши представника відповідача, вивчивши матеріали справи, заяву представника відповідача про винесення додаткового рішення, надавши оцінку письмовим доказам, вважає, що заява представника відповідача не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат : 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Відповідно до ч.2,4 ст. 10 ЦПК України сд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Зі змісту ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Оскільки склад та розмір витрат на правничу допомогу входить до предмета доказування, обов`язок доведення обгрунтованості витрат на правничу допомогу покладається на сторону, яка заявляє відповідне клопотання. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Така ж правова позиція викладена в постанова ВП ВС від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16.
За змістом п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України здійснені стороною у справі судові витрати на правничу допомогу визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом установленого строку така заява залишається без розгляду. При цьому розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Аналогічних висновків дійшла ВП ВС у постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, ОП КГС ВС від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19.
Суд також зазначає, що відповідно до ч.1, 2 ст.134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 21.08.2019 року у справі № 922/2821/18 неповідомлення учасником справи іншого учасника справи про попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, а також ненаправлення на його адресу документів на підтвердження відповідних вимог позбавляє іншого учасника справи можливості подати до суду клопотання про зменшення розміру таких витрат, є однією з підстав для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу.
Так як склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, на підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Отже, сторона повинна документально довести, що вона понесла витрати на правову допомогу, а саме: надати договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат.
При визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Як встановлено судом, представником відповідача на підтвердження понесення витрат відповідача на правову допомогу надано договір про надання правової допомоги від № 12/08/24-1, який укладений між його сторонами 12.08.2024. Інші докази на підтвердження витрат відповідача на правову допомогу після цієї дати в матеріалах справи відсутні. З пояснень представника відповідача вбачається, що хоча цей договір існував на час винесення рішення по справі, проте сторона відповідача не надавала його для приєднання до матеріалів справи, оскільки у випадку задоволення позову у цьому б не було потреби. При цьому будь-яких поважних причин, які б завадили приєднати всі наявні у сторони відповідача докази витрат на правову допомогу під час розгляду справи, представник відповідача не вказав.
Крім того, підтвердженням повноважень представника відповідача у справі є ордер на надання правничої (правової) допомоги від 01.04.2024 (а.с.55),у якому підставою надання правничої допомоги відповідачу його представником вказаний інший договір про надання правової допомоги, а саме: № 20/03/24 від 20.03.2024. Доказів його зміни, розірвання, укладення додаткових угод до нього суду не надано.
За таких обставин суд позбавлений можливості визначити склад, розмір, дійсні умови договору про правничу допомогу, реальність витрат відповідача у зв`язку з отриманням правничої допомоги.
При розгляді заяви про стягнення витрат на правову допомогу суд враховує, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач понесла чи які очікує понести в зв`язку із розглядом справи не подавався; докази на підтвердження умов надання правничої допомоги, розміру гонорару та порядку його сплати є суперечливими, через що неможливо визначити точну вартість реальних та дійсних витрат відповідача, пов`язаних із розглядом справи; незважаючи на наявність у відповідача таких доказів на день розгляду справи, вони не були подані під час розгляду справи без поважних причин.
Враховуючи викладене, а також те, що рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви представника відповідача про стягнення витрат на правову допомогу.
На підставі викладеного, керуючись ст. 137, 141, 270 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в частині вирішення судових витрат по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - відмовити.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга подається до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст додаткового рішення суду складений 16.10.2024.
Головуючий Л . О . Колісник