н/п 2/490/2657/2024 Справа № 490/5409/24
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2024 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі головуючого судді Гуденко О.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВ "Кредитсервіс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВС Т А Н О В И В :

В червні 2024 року ТОВ «Кредитсервіс» звернулося в суд з позовом про стягнення заборгованості, вказуючи на те, що 01.12.2021 року між ТОВ «Кредитсервіс» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 211201-008. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору, Кредитодавець надає Позичальнику кредит у розмірі 40 000,00 грн. (сорок тисяч гривень 00 копійок) на умовах строковості, зворотності, платності (надалі - кредит), а Позичальник зобов`язується повернути кредит Кредитодавцю та оплатити за користування кредитом на умовах, що передбачені цим договором.

Відповідно до п. 1.2. Кредитного договору, Кредит надається Позичальнику шляхом перерахування суми Кредиту на банківський (картковий) рахунок Позичальника.

Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору, за користування Кредитом Позичальник сплачує Кредитодавцю платежі, строки і суми яких зазначені в Графіку платежів. Плата за користування кредитом нараховується щомісячно за кожен місяць користування кредитом. У складі плати за користування кредитом, можуть нараховуватися відсотки за перший день користування кредитом, фіксована щомісячна комісія та (або) одноразова комісія за користування кредитом в залежності від обраного Позичальником кредитного продукту.

Відповідно до п. 2.2. Кредитного договору, процентна ставка за Договором є фіксованою.

Відповідно до п. 2.4. Кредитного договору, датою повернення суми Кредиту, так само як і датою сплати заборгованості за Договором, вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок Кредитодавця.

Відповідно до п. 3.1. Кредитного договору, Договір набуває чинності і діє 10 (десять) років з моменту укладення, але в будь-якому випадку - до повного виконання Позичальником своїх зобов`язань за Договором.

Відповідно до п. 3.5. Кредитного договору, У випадку припинення дії, або закінчення строку дії Договору, Сторони не звільняються від обов`язку виконання зобов`язань, що виникли під час його дії.

Пунктом 4.4. Кредитного договору, Позичальник зобов`язується:

4.4.1. використати кредит за цільовим призначенням;

4.4.2. вчасно повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом в порядку, визначеному цим Договором;

4.4.3. надавати Кредитодавцю всі необхідні документи для здійснення перевірки цільового використання Кредиту;

4.4.4. у випадку прострочення сплати заборгованості за цим Договором в повному обсязі, сплатити нараховані проценти за користування кредитом та штрафи.

4.4.6. виконувати інші обов`язки передбачені Договором.

Відповідно до п. 5.6. Кредитного договору, Сторони Договору погодили, що на підставі ст.259 Цивільного кодексу України позовна давність за всіма зобов`язаннями Сторін, що виникають з умов Договору, в тому числі щодо сплати штрафів, процентів та відшкодування збитків становить 10 (десять) років.

Позовна давність щодо кредитних коштів і процентів, повернення яких визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. На це звернув увагу Верховний Суд України у своїй постанові від 19.03.2014 №6- 20цс14.

Отже, аналізуючи умови договору сторін і зміст зазначених правових норм, доходимо висновку про те, що у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення.

Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів.

У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов`язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - ст. 1048 ЦК України), що підлягає сплаті.

Відповідно до п. 6.11.2. Кредитного договору, підписанням Договору Позичальник підтверджує, що до укладення Договору отримав від Кредитодавця інформацію, зазначену в ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» і ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до Кредитного договору, Сторони домовились, що Кредитодавець при підписанні цього Договору та при укладенні додаткових угод до нього може використовувати факсимільне відтворення підпису (факсимілє), аналоги власноручних підписів їх уповноважених осіб за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронного - числового підпису або іншого аналогу власноручного підпису.

Кредитний договір № 211201-008 від 01.12.2021 року було підписано ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором V94965 (01/12/2021 15:22:11).

Пунктами 3.11. - 3.13 Публічної оферти передбачено наступне:

3.11. У випадку прийняття рішення про надання Кредиту, Кредитодавець укладає із Позичальником Договір на умовах та в порядку, згідно Оферти.

3.12. До укладення Договору Кредитодавець надає Позичальнику інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій Кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту у формі паспорт споживчого кредиту. Позичальник підтверджує своє ознайомлення з паспортом споживчого кредиту шляхом підписання Договору.

3.13. Договір укладається шляхом підписання Позичальником його індивідуальної частини, якою Позичальник повністю та безумовно акцептує Оферту на індивідуальних умовах, погоджених сторонами Договору. Невід`ємними частинами Договору є Оферта та індивідуальна частина Договору.

Відповідно до п. 3.14. Публічної оферти, у випадку підписання Позичальником індивідуальної частини Договору в електронному вигляді порядок укладення Договору є наступним:

1) Позичальник авторизується в Особистому кабінеті на веб-сайті Кредитодавця за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію".

2) Перед укладенням Договору Позичальник ознайомлюється з інформацією про Кредитодавця згідно ч. 2 ст. 12 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", що розміщена на веб-сайті Кредитодавця в розділі "Про компанію".

3) Позичальник у Особистому кабінеті на веб-сайті Кредитодавця ознайомлюється із сформованою засобами інформаційно-телекомунікаційної системи Кредитодавця Індивідуальною частиною Договору на підставі погодженої Заявки Позичальника і перевіряє правильність внесених даних.

4) До моменту підписання Індивідуальної частини Договору Позичальник має можливість відмовитись від підписання та змінити умови Заявки і зміст наданої в Заявці інформації. У такому випадку формується нова Заявка Позичальника, яка розглядається Кредитодавцем у відповідності до п.п. 3.2- 3.10 цього Розділу).

5) Позичальник на підставі статей 11, 12 Закону України "Про електронну комерцію" підписує Індивідуальну частину Договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором (шляхом введення коду з SMS повідомлення, отриманого на Телефон Позичальника або на електронну пошту Позичальника). Укладений вказаним способом правочин згідно п. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі.

6) Генерація і надсилання одноразового ідентифікатора, для підписання Індивідуальної частини Договору і, відповідно, акцептування Оферти здійснюється наступним чином:

Коли Позичальник на веб-сайті натискає відповідну кнопку для підписання Індивідуальної частини Договору, силами програмних засобів ІТС Кредитодавця генерується одноразовий ідентифікатор.

Вказаний ідентифікатор автоматично через API-сервіс надсилається на телефонний номер Позичальника або (за вибором Позичальника) на Електронну пошту Позичальника, верифіковані в його Особистому кабінеті.

Після введення Позичальником згенерованого одноразового ідентифікатора у відповідне поле для підписання, програма звіряє згенерований та введений ключі, і у випадку їх співпадіння Договір вважається підписаним.

Інформація з накладеним електронним підписом при цьому додається до Індивідуальної частини Договору.

Доступ до ознайомлення з договором з можливістю його завантаження в будь-який час Договір надається Позичальнику в його Особистому кабінеті.

7) Після підписання Договору Позичальнику засобами ІТС Кредитодавця направляється повідомлення з підтвердженням вчинення електронного правочину, а також надається копія Договору.

Відповідно до п. 3.15. Публічної оферти, при укладанні Договору відсутня необхідність укладення договорів щодо додаткових чи супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту.

Відповідно до п. 3.16. Публічної оферти, підписуючи Договір Позичальник підтверджує свою повну обізнаність та згоду з усіма істотними умовами Договору, які викладені у Оферті, ознайомлення з затвердженими Кредитодавцем Правилами надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, з паспортом споживчого кредиту, а також своє ознайомлення з інформацією, зазначеною в частині 2 статті 12 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг".

Відповідно до п. 3.17. Публічної оферти, кредит надається Позичальнику шляхом перерахування коштів на банківський (картковий) рахунок Позичальника за реквізитами, вказаними Позичальником в індивідуальній частині Договору.

Відповідно до п. 3.18. Публічної оферти, датою отримання кредиту і одночасно датою початку кредитних зобов`язань між Позичальником і Кредитодавцем є день зарахування кредитних коштів на рахунок Позичальника.

Згідно ст. 639 ЦК України, Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом. Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно- правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно- телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частин сьомої, дванадцятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12 цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису, визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму.

Відповідно до Кредитного договору, Клієнту було надано кредит у сумі 40 000,00 грн.

Відповідно до Умов Кредитного договору, крім щомісячних процентів, стягується одноразова комісія за видачу кредиту від початкової суми кредиту у розмірі 7,5 % (сума одноразової комісії складає 3000 грн.). Разові проценти стягуються із суми кредиту у день перерахування кредиту на банківський рахунок Позичальника.

Умовами Кредитного договору передбачено:

Позичальник має зробити 24 щомісячних платежів;

Позичальник повинен вносити платежі щомісячно до 24 числа відповідного місяця включно.

Орієнтовна реальна річна процентна ставка , відсотків річних - 332,04 %

Орієнтовна загальна вартість кредиту - 121 599,62 грн.

Відповідно до ч.11 п.1 ст.1 ЗУ «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Відповідно до ст. 536 ЦК України, розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

На виконання умов вищевказаного договору Банк свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує.

Згідно розрахунку кредитної заборгованості за Кредитним договором № 211201-008 від 01.12.2021 року станом на 05.01.2024 р. заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Кредитсервіс» становить 109 312,71 , яка складається з:

Прострочена заборгованість за сумою кредиту 39 123,80 грн.

Прострочена заборгованість за комісією 0,00 грн.

Прострочена заборгованість за процентами 70 188,91 грн.

Строкова заборгованість за сумою кредиту 0,00 грн.

Строкова заборгованість за комісією 0,00 грн.

Строкова заборгованість за процентами 0,00 грн.

Строкова заборгованість за штрафами та пенею 0,00 грн.

Станом на дату 05.01.2024 року ТОВ «Кредитсервіс» повідомляє, що заборгованість за Кредитним договором № 211201-008 від 01.12.2021 року не погашена.

Учасникам справи було роз`яснено, що відповідно до ч. 5ст. 279 ЦПК Українисуд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутністю клопотання будь-якої із сторін про інше.

Позивач просив слухати справу у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення

16 вересня 2024 року ОСОБА_1 подав до суду відзив на позовну заяву про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому зазначив , що із сумою заборгованості у розмірі 109 312,71 грн, відповідач не погоджується,вважає її необгрунтованою,не підтвердженною належними та допустимими доказами та такою, що не підлягає задоволенню у повному обсязі.

Зазначає, що позивач не підтвердив факт підписання ним кредитного договору , не надав підтвердження, яким чином згенеровано ніби-то електронний підпис позичальника на договорі.

Також зазначає, що останній платіж за договром ним здійснено 27.08.2023 року, отже з того часу кредитьор не мав права нараховувати відсотки на заборгованість, а мав право на нарахування лише за ст. 625 ЦК України. Разом з тим, у період дії в укрїні воєнного стану , позичальник звільняється від відповідальності, визначеної за ст. 625 ЦК України - аотже відсотки у розмірі 70 188,91 грн нараховані позивачем неправомірно.

Також зазначає про завищену суму витрат на правову допомогу.

Дослідивши матеріали справи, позицію сторін, виклдаену у пистмових заявах по суті справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно до ч.1 ст. 76, ч. 2 ст. 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Із матеріалів справи встановлено, що 01.12.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальності «Кредитсервіс» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 211201-008 відповідно до умов якого, товариство надає позичальнику грошові кошти у сумі 40000,00 грн., строк користування кредитом 730 днів, плата за користування кредитом в середньому від початкової суми кредиту 8,5%, а позичальник зобов`язується отримати та належним чином використовувати і повернути в передбачені цим договором строки кредит та сплатити відсотки та інші платежі за користування кредитом.

ТОВ «Кредитсервіс» належним чином виконало свої зобов`язання за договором позики, надавши відповідачу грошові кошти, в порядку передбаченому умовами договору.

Згідно розрахунку заборгованості загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню станом на 05.01.2024 р. становить 109312,71 грн, яка складається з:

Прострочена заборгованість за сумою кредиту 39 123,80 грн. Прострочена заборгованість за комісією 0,00 грн. Прострочена заборгованість за процентами 70 188,91 грн. Строкова заборгованість за сумою кредиту 0,00 грн. Строкова заборгованість за комісією 0,00 грн. Строкова заборгованість за процентами 0,00 грн. Строкова заборгованість за штрафами та пенею 0,00 грн.

Суд дослідив виписку з особливого рахунку за Кредитним договором №211201-008 від 01.12.2021 року , з якої вбачається , що ОСОБА_1 здійснював сплату заборгованості за кредитним договором , а саме: 28.12.2021 року - 4 670 грн; 28.01.2022 року - 4670 грн; 30.11.2022 року - 500 грн; 29.04.2023 року - 1000 грн; 27.08.2023 року - 500 грн;

Таким чином, виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, є належним доказом щодо заборгованості відповідача за кредитним договором.

Також судом встановлено , що позивач ТОВ "Кредитсервіс" врахував суму сплачених кошті по заборгованості за кредитним договором, яку сплатив ОСОБА_1 у розмірі 11 340 грн , та за рахунок сплачених коштів зменшив суму заборгованості відповідача з урахуванням даної обставини до 109 312,71 грн.

Судом встановлено , що згідно договору про надання кредиту від 01.12.2021 року, орієнтовна загальна вартість кредиту становить 121 599,62 грн., ОСОБА_1 був ознайомлений з цим пунктом кредитного договору та засвідчив це електронним підписом одноразовим ідентифікатором, а тому суд критично ставиться до твердження ОСОБА_1 щодо того, що матеріали справи не містять жодних підтвердженьтого, що саме цей договір,який надав позивач в копіях, був акцептований сторонами в порядку, передбаченому законом , і що саме цей кредитний договір був підписаний відповідачем.

За нормою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис`за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів.

Згідно з ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Разом з тим, статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Із дослідженого судом кредитного договору встановлено, що даний договір укладено в електронній формі та зі сторони споживача підписано електронним підписом.

Отже, підписання вищезазначеного кредитного договору свідчить про те, що ОСОБА_1 всі умови цілком зрозумів та своїм підписом письмово підтвердив та закріпив те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні даних договорів, вільні у виборі контрагента та умов договору.

Згідно до ч. 1ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.

Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача необхідно задовольнити, оскільки відповідачем порушено умови вищезазначеного кредитного договору, та не виконано взятих на себе зобов`язань.

Щодо заперечень відповідача про неправомірність нарахування йому відсотків за ст. 625 ЦК України у період дії воєнного стану - то суд їх відхиляє як безпідставні. Так, з розрахунку позовних вимог вбачається, що відсотки у заявленому розмірі нараховані позичальнику згідно умов кредитного договору п.2.1 згідно графіку платежів ( який підписано відповідачем) чітко встановлені як умовами Договру про надання кредиту ( орієнтовна реальна річна ставка 332%) та паспорті споживчого кредиту, який також підписано віповідачем.

А отже позивачем не застосовано до позичальника відповідальність згідно ст. 625 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Судом встановлено, що позивачем заявлено до стягнення з відповідача на його користь 7000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з приписами ч.ч. 1-6 ст.137ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Судом встановлено, що у матеріалах справи містяться копія договору про надання правової допомоги від 25.01.2023 № 25-01/2023, укладеного між ТОВ «Кредитсервіс» та АО «Правовий діалог», акт приймання передачі справ на надання правової допомоги, копія акту № 3 приймання передачі наданої правової допомоги за Договором про надання правової допомоги від 25.01.2023 № 25-01/2023, згідно якоих ТОВ «Кредитсервіс» звертається до АО «Правовий діалог» для погодження надання правових (юридичних) послуг з приводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , а саме: підготовка та направлення / подача однієї позовної заяви або апеляційної скарги або касаційної скарги в розмірі 7000,00 грн.

За таких обставин, з огляду на співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про задоволення витрат на професійну правничу допомогу, заявлену позивачем, у розмірі 4000 грн.

У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України та приймаючи до уваги, що позовні вимоги судом задоволені, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового в сумі 2422,40 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 10-13, 258, 259, 265, 268, 278-279, 280-283 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс»( ) заборгованість за Кредитним договором № 211201-008 від 01.12.2021 року станом на 05.01.2024 р. в розмірі 109 312,71 , яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту 39 123,80 грн.,прострочена заборгованість за процентами 70 188,91 грн, а також судовий збір в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Гуденко О.А.