Справа №345/4494/24
Провадження № 2/345/1147/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.10.2024 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Якиміва Р.В.

за участю секретаря судового засідання Гладенької Л.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуші в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позицій сторін:

Представник позивача-відповідача ОСОБА_1 адвокат Іванів О.Б. звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом, а саме: на 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача-відповідача ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мама ОСОБА_4 . Після їх смерті відкрилась спадщина на спадкове майно будинковолодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця. Нотаріусом заведена спадкова справа з відповідним реєстром для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Проте, після вивчення нотаріусом всіх поданих нею документів листом від 17.05.2024 йому було повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину на будинковолодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що право власності на вказане домоволодіння зареєстровано за членами колгоспного двору, головою якого є ОСОБА_1 , й рекомендовано з цього приводу звернутись в суд за визнанням права власності на житловий будинок. Вважає, що є підстави для визнання за ним права власності на спадкове майно, що належало спадкодавцю на день смерті, а саме: на 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач-позивач ОСОБА_2 подав до суду зустрічний позов до ОСОБА_1 про визнання права власності на майно, в якому він просить визнати за ним право власності на 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько відповідача - позивача ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мама ОСОБА_4 . Після їх смерті відкрилась спадщина на спадкове майно будинковолодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Нотаріусом заведена спадкова справа з відповідним реєстром для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Проте, після вивчення нотаріусом всіх поданих нею документів листом від 17.05.2024 було повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину на будинковолодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що право власності на вказане домоволодіння зареєстровано за членами колгоспного двору, головою якого є ОСОБА_1 , й рекомендовано з цього приводу звернутись в суд за визнанням права власності на житловий будинок. Вважає, що є підстави для визнання за ним права власності на спадкове майно, що належало спадкодавцю на день смерті, а саме: на 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача відповідача ОСОБА_1 адвокат Іванів О.Б. в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій зазначив, що вимоги за первісним позовом підтримує в повному обсязі та просить здійснювати судовий розгляд за їх відсутності. Крім того, зустрічний позов у даній справі він визнає в повному обсязі та просить задоволити.

Відповідач-позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій зазначив, що вимоги за зустрічним позовом підтримує в повному обсязі та просить здійснювати судовий розгляд за його відсутності. Крім того, первісний позов у даній справі він визнає в повному обсязі та просить задоволити.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

ухвалою суду від 06.08.2024 відкрито провадження у справі, призначено відкрите підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 16.09.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

19.08.2024 ОСОБА_2 подав зустрічний позов до ОСОБА_1 про визнання права власності.

Ухвалою суду від 21.08.2024 відкрито провадження у справі, призначено відкрите підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 16.09.2024 прийнято зустрічний позов та об`єднано з первісним позовом . Справу призначено до розгляду.

Представник позивача відповідача ОСОБА_1 адвокат Іванів О.Б. в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій зазначив, що вимоги за первісним позовом підтримує в повному обсязі та просить здійснювати судовий розгляд за їх відсутності. Крім того, зустрічний позов у даній справі він визнає в повному обсязі та просить задоволити.

Відповідач-позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій зазначив, що вимоги за зустрічним позовом підтримує в повному обсязі та просить здійснювати судовий розгляд за його відсутності. Крім того, первісний позов у даній справі він визнає в повному обсязі та просить задоволити.

Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи, що відповідач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом визнали позовні заяви, визнання ними позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання позовів та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення про задоволення первісного та зустрічного позовів.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, про що складено відповідну довідку.

Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача-відповідача ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мама ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвами про смерть серії НОМЕР_1 від 03.08.2021 та НОМЕР_2 від 16.05.2022 (а.с. 10-11).

ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвами про смерть серії НОМЕР_3 від 15.11.2017 та НОМЕР_4 від 26.11.2007 (а.с. 8,9).

Відповідно до довідки Новицької сільської ради від 10.04.2023 виданої ОСОБА_1 , господарство його діда ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 відноситься до категорії «колгоспний двір» та в ньому проживали та були прописані: ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (а.с. 12).

Згідно зі свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок від 04.01.1989 встановлено, що житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 належить членам колгоспного двору, головою якого є ОСОБА_1 (а.с. 13).

Листом приватного нотаріуса Софії Гошовської від 17.05.2024 №179/02-14, ОСОБА_1 було повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 , неможливо, у зв`язку з тим, що право власності на вказане домоволодіння зареєстровано за членами колгоспного двору, головою якого є ОСОБА_1 , й рекомендовано з цього приводу звернутись в суд за визнанням права власності на житловий будинок (а.с. 6)

На домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 виготовлений технічний паспорт від 12.02.2024, згідно з яким об`єктами домоволодіння є житловий будинок під літерою «А», літня кухня під літерою «Б», сарай під літерою «Б1», сарай під літерою «Б2», вбиральня під літерою «В», сарай під літерою «Г», гараж під літерою «Д», криниця під №1,3, огорожа під №2, та згідно з довідкою № 00318 від 22.07.2024, складеною Івано-Франківським ОБТІ , інвентаризаційна вартість вищенаведеного домоволодіння станом на 12.02.2024 становить 373089 грн. (а.с.15-23, 14).

Таким чином, між сторонами виник спір з приводу визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом та визнання право власності на майно як членів колгоспного двору.

Оцінка суду:

дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

З правового висновку Верховного Суду України, який міститься у постанові Судової палати у цивільних справах від 18 лютого 2015 року у справі № 6-244цс14, вбачається, що за правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує її право власності.

Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Згідно зі Законом України «Про власність» з 15.04.1991 відбулося усуспільнення власності колгоспно-кооперативної у приватну суспільну сумісну власність. Майно придбане внаслідок спільної праці сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не було встановлено письмовою угодою між ними.

Відповідно до ст.120 ЦК України (в редакції 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Зважаючи на те, що в колгоспному дворі по АДРЕСА_1 , проживали ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , то дане домоволодіння належало їм на праві спільної сумісної власності.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 померли, після смерті яких відкрилася спадщина на їх частки вказаного домоволодіння.

Згідно зі ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Статтями 1217 та 1223 цього Кодексу встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Як вбачається зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином позивачу-відповідачу станом на 1990 рік належала 1/6 частка домоволодіння як члену колгоспного двору. Інші 5/6 часток Домоволодіння розділялися між всіма іншими вищевказаними особами, які були зареєстровані станом на 1989-1991роки, тобто всім іншим вищевказаним особам.

Як зазначено вище ОСОБА_1 (голова двору) помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Його частка була успадкована дружиною ОСОБА_5 та його сином, а батьком позивача відповідача ОСОБА_1 в рівних частках.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_5 .. Її частка домоволодіння була успадкована сином, а батьком Позивача- відповідача ОСОБА_1 .

Тому, після смерті ОСОБА_1 та ОСОБА_5 їхній син, а батько позивача-відповідача став власником 3/6 (1/2) Домоволодіння.

29.07.2021року помирає батько позивача-відповідача ОСОБА_1 .. Його частка власності домоволодіння спадкується в рівних частинах між ОСОБА_4 (дружиною), позивачем-відповідачем та відповідачем - поззивачем (його дітьми).

Тому після смерті батька ОСОБА_1 позивач - відповідач стає власником 2/6 (1/3) домоволодіння. Інші частки належать ОСОБА_4 та відповідачу-позивачу по 2/6 (1/3) домоволодіння.

12.05.2022року помирає мама позивача-відповідача ОСОБА_4 .. Її частка успадковується в рівних частинах між позивачем-відповідачем та відповідачем-позивачем, як дітьми спадкодавиці.

Тому на даний час позивачу фактично належить 1/2 (3/6) домоволодіння, яке складається із 1/6 частики як члена колгоспного двору та з 2/6 частики успадкованого майна.

Аналогічно відповідачу-позивачу також на даний час фактично належить 1/2 (3/6) домоволодіння, яке складається із 1/6 частики як члена колгоспного двору та з 2/6 частики успадкованого майна.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до положень ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Позивач-відповідач та відповідач-позивач фактично прийняли у спадщину майно після смерті своїх батьків, оскільки на час їх смерті постійно проживали із ними, та у встановлений законом строк від прийняття спадщини не відмовлялися.

За таких обставин, враховуючи, що позивач-відповідач та відповідач-позивач є спадкоємцями за законом першої черги, які постійно проживали зі спадкодавцями на час відкриття спадщини та від спадкового майна не відмовлялися, визнання відповідачем позивачем первісного позову , визнання позивачем відповідачем зустрічного позову, а також те, що інших спадкоємців немає, суд приходить до висновку, що є достатні підстави для задоволення первісного позову та зустрічної позовної заяви.

На підставі викладеного ст.ст. 1217, 1220, 1223, 1258, 1261, 1268, 1270, 1296 ЦК України, керуючись ст.ст. 13, 16, 81, 200, 206, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

первісний позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку домоволодіння по АДРЕСА_1 , яке складається з: житловий будинок (А), літна кухня (Б), сарай (Б1), сарай (Б2), вбиральня (В), сарай (Г), гараж (Д), криниця №1, огорожа №2, ворота №3.

Зустрічний позов - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , право власності на 1/2 частку домоволодіння по АДРЕСА_1 , яке складається з: житловий будинок (А), літна кухня (Б), сарай (Б1), сарай (Б2), вбиральня (В), сарай (Г), гараж (Д), криниця №1, огорожа №2, ворота №3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя