ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/581/24 Справа № 205/1931/18 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - Новікова Г. В.
15 жовтня 2024 року Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:
судді-доповідача: Новікової Г.В.
суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.,
за участі секретаря Лопакової А.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Макаренко О. А. щодо розподілу судових витрат у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зобов`язання відновити стан, що існував до порушення прав щодо земельної ділянки, -
Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 лютого 2021 року,залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 19 січня 2022 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Додатковою постановою Дніпровського апеляційного суду від 09 лютого 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про розподіл судових витрат.

Постановою Верховного Суду від 23 серпня 2023 року касаційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 січня 2022 року та додаткову постанову Дніпровського апеляційного суду 09 лютого 2022 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 17 вересня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 лютого 2021 року - без змін.

18 вересня 2024 року представником ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подано до Дніпровського апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн. за понесені відповідачем під час апеляційного провадження №22-ц/803/1459/22 та у розмірі 10 000 грн. понесені відповідачем під час апеляційного провадження 22-ц/803/8861/23.

23 вересня 2024 року від представника ОСОБА_2 - адвоката Довгаль С.М. надійшло клопотання про зменшення заявлених представником відповідача витрат на правову допомогу у зв`язку із тим, що позивач є особою похилого віку прикутою до ліжка, яка отримує невисоку пенсію, інших джерел доходу не має. Також звертає увагу, що правову допомогу позивач отримує на безоплатній основі у зв`язку із її маленьким доходом. Крім того зазначає, що представником відповідача не надано будь-якого розрахунку на підтвердження обсягу виконаних ним робіт (фіксований розмір, погодинна оплата), а також вважає договори про надання правової допомоги укладеними в супереч вимогам адвокатської етики, оскільки в них не визначено порядок обчислення гонорару адвоката.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно із ч.2, 3,4 ст. 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Враховуючи обставини справи та відсутність необхідності у додаткових поясненнях сторони в судове засідання не викликались.

Вивчивши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення клопотання представника відповідача з наступних підстав.

Відповідно до положень частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (частини 1, 3 ст. 133 ЦПК України).

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Судом встановлено, що представником ОСОБА_1 - адвокатом Макаренко О.А. під час подання у липні 2021 року відзиву на апеляційну скаргу заявлено клопотання про відшкодування судових витрат, які відповідач очікує понести в зв`язку із розглядом справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 7 000 грн..

Також у судовому засіданні 17 вересня 2024 року представником ОСОБА_1 заявлено заяву про необхідність надання часу для долучення доказів, понесених відповідачем судових витрат у вигляді витрат на правничу допомогу під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції після повернення її касаційною інстанцією на новий розгляд.

Отже, вимога щодо розподілу судових витрат на правову допомогу була заявлена до винесення рішення по суті, а заява про ухвалення додаткового судового рішення, яка розглядається, разом з відповідними доказами подана в п`ятиденний строк після прийняття постанови.

Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

З матеріалів справи вбачається, що між адвокатом Макаренко О.А. та ОСОБА_1 було укладено два договори про надання правової допомоги під час розгляду справи №205/1931/18 від 25 червня 2021 року та 25 жовтня 2023 року, на підставі яких адвокату Макаренко О.А. видано ордери на надання правової допомоги відповідачу у Дніпровському апеляційному суді (т.2 а.с.84, 136-137, т.4 а.с.54, 56-57). Також у зазначених договорах, а саме у п.4.1 визначено розмір гонорару адвоката, зокрема у договорі від 25 червня 2021 року у розмірі 7 000 грн., а у договорі від 25.10.2023 року у розмірі 10 000 грн.

Відповідно до акту здачі-приймання робіт (надання юридичних послуг) від 20 січня 2022 року за договором від 25.06.2021 року ОСОБА_1 від адвоката Макаренко О.А. були прийняті наступні послуги: аналіз апеляційної скарги ОСОБА_2 та усна юридична консультація 1 год., підготовка відзиву на апеляційну скаргу 3 год., підготування заяви про ознайомлення з матеріалами справи 1,5 год., участь у судовому засіданні 04.08.2021 року 0,25 год., підготування заперечення на клопотання позивача про проведення додаткової експертизи 1,5 год., підготування клопотання про виклик експерта 0,5 год., участь у судовому засіданні 11.08.2021 року 0,25 год., участь у судовому засіданні 24.11.2021 року 1 год., участь у судовому засіданні 19.01.2022 року 0,5 год., підготовка клопотання про розподіл судових витрат 0,5 год., на загальну суму 7 000 грн. (т.2 а.с.138) Також матеріали справи містять копію квитанції про оплату ОСОБА_1 адвокату Макаренко О.А. гонорару по договору про надання правової допомоги від 25.06.2021 року у розмірі 13 000 грн. (т.2 а.с.139).

Згідно акту здачі-приймання робіт (надання юридичних послуг) від 18 серпня 2024 року за договором від 25.10.2023 року ОСОБА_1 від адвоката Макаренко О.А. були прийняті наступні послуги: участь у судовому засіданні 31.10.2023 року, підготування клопотання про виклик експерта, підготування клопотання про долучення копії висновку судової експертизи, участь у судовому засіданні 05.12.2023 року, участь у судовому засіданні 19.12.2023 року, участь у судовому засіданні 30.01.2024 року, участь у судовому засіданні 11.06.2024 року, підготування заяви про ознайомлення з матеріалами справи, ознайомлення із матеріалами справи 14.06.2024 року, підготування письмових заперечень на клопотання про призначення додаткової земельно-технічної експертизи, участь у судовому засіданні 18.06.2024 року, участь у судовому засіданні 03.09.2024 року, підготовка заяви про ознайомлення з матеріалами справи, ознайомлення з матеріалами справи 12.09.2024 року, участь у судовому засіданні 17.09.2024 року, підготовка заяви про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, на загальну суму 10 000 грн. (т.4 а.с.55). Також матеріали справи містять копії квитанції про оплату ОСОБА_1 адвокату Макаренко О.А. гонорару по договору про надання правової допомоги від 25.10.2023 року у розмірі 3 000 грн. та у розмірі 7 000 грн. (а.с.т.4 58).

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.(Постанова Великої Палати Верховного Суду справа № 755/9215/15-ц від 19 лютого 2020 року).

Так, відповідно до положень ч.6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд під час вирішення питання про розподіл судових витрат може не тільки за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката, а і за власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами третьою - п`ятою та дев`ятою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Аналогічна позиція відображена в п.119 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21

Також, у постанові Верховного Суду від 13 травня 2021 року у справі № 903/277/20 зазначено, що оцінка обґрунтованості, пропорційності витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням обсягу наданих адвокатом послуг, складністю справи, беручи до уваги, зокрема критерії реальності понесення адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, співмірності, а також підтвердженість таких витрат належними та допустимими доказами вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин кожної справи.

У рішенні від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції», заява № 31107/96, (щодо справедливої сатисфакції) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) також зауважила, що за наявності угод, які передбачають «гонорар успіху», ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22 лютого 2005 року у справі «Пакдемірлі проти Туреччини» (Pakdemirli v. Turkey, заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала «гонорар успіху» у сумі 6 672,9,00 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000,00 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72) (пункт 5.43 постанови).

З урахуванням наведеного вище, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема, у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Варто також зауважити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено, чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, зокрема, постановами Верховного Суду від 23 грудня 2021 року у справі №923/560/17, від 10 листопада 2021 у справі № 329/766/18, від 01 вересня 2021 у справі №178/1522/18.

Враховуючи наведене, адвокатом Макаренко О.А. надано належні та допустимі докази на підтвердження надання відповідачу ОСОБА_1 адвокатських послуг під час розгляду зазначеної справи у суді апеляційної інстанції.

Тому, виходячи із положень ч.3 ст. 141 ЦПК України, клопотання представника позивача, враховуючи співмірність складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності подання відзиву на апеляційну скаргу, участі у судових засіданнях деякі з яких тривали не більше 10 хвилин та значимості таких дій у справі, виходячи з її конкретних обставин, колегія суддів вважає, що зазначені представником відповідача витрати на правничу допомогу у загальному розмірі 17 000 грн. є завищеними.

Зокрема суд звертає увагу, що справа стосується відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення. Окрім цього, апеляційний суд зауважує, що правова позиція сторін, зокрема відповідача, інтереси якого, як в суді першої так і апеляційної інстанції, представляє адвокат Макаренко О.А., була сталою та не зазнавала змін протягом розгляду справи, адвокат був обізнаний у справі з усіма деталями, що з неї випливають, оскільки приймав учать у справі в суді першої інстанції, тому ознайомлення із апеляційною скаргою та складання відзиву на неї становлять собою дії, які не потребують об`єктивної та нагальної необхідності для адвоката вивчати додаткові джерела права та інші обставини, тому, підготовка та ведення даної справи в суді апеляційної інстанції не вимагала великого обсягу юридичної і технічної роботи. Крім того суд апеляційної інстанції критично оцінює деякі види наданих адвокатом послуг, зокрема складення заяв про ознайомлення з матеріалами справи та клопотань про виклик експертів, оскільки вони неодноразово заявлялись представником відповідача, а тому не потребують значного обсягу юридичної роботи, а мають у собі лише технічний аспект.

З огляду на викладене, апеляційний суд прийшов до висновку про часткове задоволення заяви представника ОСОБА_1 про стягнення з позивача понесених витрат, пов`язаних з розглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, її доцільність, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, а також матеріального стану позивача, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність зменшити їх розмір та стягнути з позивача на користь відповідача 3 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи у суді апеляційної інстанції .

Керуючись ст. 270, 141 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Макаренко О. А.про розподіл судових витрат на правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу за розгляд справи у суді апеляційної інстанцій у розмірі 3 000 грн. (три тисячі гривень).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

м. Дніпро