Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/1589/24
Провадження № 2/935/720/24
РІШЕННЯ

Іменем України

23 вересня 2024 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Василенка Р.О., із секретарем - Криворучко Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування шкоди завданої смертю фізичної особи та стягнення страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом у якій з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просить суд стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант на її користь:

- суму недоплаченого страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи у розмірі 25 000 грн.;

- пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 5 510, 86 грн., три відсотки річних у розмірі 582,90 грн., інфляційні втрати у розмірі 1 162,89 грн., судові витрати в тому числі на професійну правничу допомогу у розмірі 7 500 грн.

В обґрунтування позову з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_7, близько 15 год. 30 хв., на 96 км автодороги «Київ-Чоп», поблизу с. Городське, Коростишівського району, Житомирської області сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої водій автомобіля марки «HYUNDAI ELANTRA», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , допустив зіткнення з задньою лівою частиною напівпричепа «GENERAL TRAILERS», д.н.з. НОМЕР_2 у складі із сідловим тягачем маркі «MAN TGA», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який знаходився поза межами проїзної частини автодороги на правому узбіччі у нерухомому стані. Внаслідок отриманих під час дорожньо-транспортної пригоди травм пасажир автомобіля марки «HYUNDAI ELANTRA», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 загинув на місті події.

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу марки «HYUNDAI ELANTRA», д.н.з. НОМЕР_4 , на дату вчинення дорожньо-транспортної відповідно до полісу №AM/5293393 була застрахована у відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант».

13 липня 2019 року по факту вказаної дорожньо-транспортної пригоди було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000227 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

02 червня 2020 року на адресу ТДВ «СК «Альфа-Гарант» надіслано заяву про виплату страхового відшкодування моральної шкоди для дружини загиблого - ОСОБА_1 (позивач).

30 червня 2020 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» надано відповідь, якою зокрема повідомлено про необхідність надати інформацію про найближчих родичів - матері та дітей та банківські реквізити ОСОБА_1 та повідомлено про призупинення перебігу строку розгляду страхової справи до набрання рішенням у кримінальній справі законної сили.

25 травня 2023 року вироком Коростишівського районного суду Житомирської області у справі №935/108/20 ОСОБА_2 (сина загиблого) визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Позивач вказує, що після набранням вказаним рішення законної сили неодноразово зверталася із заявами ТДВ СК «Альфа-Гарант» про виплату страхового відшкодування.

27 грудня 2023 року страховиком виплачено на рахунок ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 50 076 грн.(за встановлення надгробного пам`ятнику).

12 лютого 2024 року страховиком виплачено на рахунок ОСОБА_1 страхове відшкодування моральної шкоди у розмірі 25 038,00 грн., з яким не погоджується позивач.

Часткову виплату страхового відшкодування страховик пояснював тим, що є дві особи які мають право на отримання моральної шкоди - позивач, як дружина загиблого та син загиблого ОСОБА_2 .. Відповідно сума страхового відшкодування ділиться рівними частинами на кожну таку особу та для позивача (дружини) ОСОБА_1 становить 25 038 грн., тобто 50 відсотків.

Позивач вказує, що відповідач безпідставно відмовив у виплаті страхового відшкодування моральної шкоди, оскільки ОСОБА_2 (син загиблого) є винною особою у настанні страхового випадку (ДТП), тому з урахування положень ст. 27,37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не є особою який має право на відшкодування моральної шкоди з відповідача у зв`язку із загибеллю батька.

Тому не погоджується з рішенням відповідача про зменшення розміру страхового відшкодування моральної шкоди на 50 відсотків та вважає його безпідставним та таким, що порушує її права та законі інтереси.

Також вказує, що дії відповідача призвели до прострочення належних до виплати сум, тому просить стягнути з ТДВ «СК «Альфа-Гарант» з урахуванням заяви про збільшення позову пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України за відповідний період у розмірі 5 510, 86 грн., також відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України 3% річних у сумі 582,90 грн. та інфляційні втрати розміром 1 162,89 грн.

Відповідач ТОВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» наділали до суду відзив та заперечення на заяву про збільшення позовних вимог у яких заперечили щодо позовних вимог. Вказали, що на виконання вимог ст. 34 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідачем, як страховиком було розпочато розслідування обставин настання події (ДТП), яка має ознаки страхового випадку, що сталася ІНФОРМАЦІЯ_7.

Згідно з п. 27.3 ст. 27 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим).

Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Тому на відшкодування моральної шкоди, завданої смертю ОСОБА_4 мають право його дружина та син(винуватець ДТП). У зв`язку з чим ними здійснено розрахунок суми страхового відшкодування 50 076 грн. :2= 25 038 грн. Вказана сума коштів після отримання всіх необхідних документів виплачена позивачу 12.02.2024 року.

Вказують, що вимоги позивача щодо стягнення пені, трьох відсотків річних та інфляційних витрат не підлягають задоволенню оскільки відповідачем здійснено виплату страхового відшкодування моральної шкоди після отримання всіх документів, що містять вичерпну інформацію про коло осіб, які мають право на отримання страхового відшкодування для вирахування частки страхового відшкодування, яку необхідно виплатити, зокрема, на користь позивача. Законодавством не передбачено можливості страховика самостійно отримувати інформацію з відповідних реєстрів.

Крім того вказали, що заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу необґрунтований та недоведений. Не надано доказів оплат витрат на професійну правничу допомогу. Такі витрати є неспіврозмірними та завищеними, з огляду на складність справи.

Представник позивача - адвокат Гудз Р.А. в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позов з урахуванням заяви про збільшення позову підтримує та просить суд його задовольнити з наведених підстав.

Представник відповідача ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду невідомі. У матеріалах справи наявний відзив, заперечення на заяву про збільшення позову у якому просять суд відмовити у задоволенні позову, тому суд розглянув справи без їх участі.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, на засадах змагальності та в межах позовних вимог, дійшов наступного висновку

Судом встановлено, що вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 25 травня 2023 року у справі № 935/108/20 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України із врахуванням ст. 69 КК України призначено узгодженене сторонами покарання (угода про визнання винуватості) у виді штрафу у розмірі 6 тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 102 000 грн, з позбавленням права керувати трансопртними засобами строком 1на рік.

Відповідно до викладених у вироку обставин визнаних судом ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_8, близько 16 години 10 хвилин, керував технічно справним автомобілем «HYUNDAI ELANTRA», р.н. НОМЕР_1 , яким рухався по автодорозі Київ - Чоп, зі сторони м. Києва у напрямку м. Житомира та перевозив пасажира ОСОБА_4 , який сидів на передньому пасажирському сидінні.

Керуючи у казаний день та час зазначеним транспортним засобом та рухаючись ним по 96км + 659м вказаної автодороги, поблизу с. Городське, Коростишівського району, Житомирської області, водій ОСОБА_2 , під час руху поза межами населеного пункту по прямій горизонтальній асфальтованій ділянці дороги, в задовільних умовах дорожнього руху, в умовах достатньої видимості, в порушення вимог пунктів 1.5, 2.3.б), 10.1 та 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не урахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, натомість змінив напрямок руху керованого ним транспортного засобу праворуч та в подальшому перетнувши лінію дорожньої розмітки 1,2 вказаних вище Правил, виїхав за межі проїзної частини, де, здійснив наїзд на задню частину напівпричепа «General Trailers», д.н.з. НОМЕР_2 у складі із сідловин тягачем «MAN TGA 18.440», д.н.з. НОМЕР_5 , який знаходився у нерухомому стані на правому узбіччі.

В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «HYUNDAI ELANTRA», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження від яких загинув на місці пригоди.

Порушення водієм ОСОБА_2 вимог пунктів 1.5, 2.3.б), 10.1, та 12.1. Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 знаходиться у прямому причинному зв?язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної події та її наслідками. Таким чином, необережні дії ОСОБА_2 , що виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_4 , кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України.

Вказаний вирок набрав законної сили 27 червня 2023 року.

Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. (частина шоста статті 82 ЦПК України).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис про смерть №11912. (а.с. 16).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 слідує, що у загиблого в дорожньо-транспортній пригоді ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , були батьки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Згідно відповіді Славутського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області від 28.09.2023 №23.20-40/828 слідує, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , а ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Позивач ОСОБА_1 була дружиною ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_8 .

Згідно відповіді Славутського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області від 10.01.2024 №31.15-40/41 слідує, що батьком ОСОБА_2 (винуватець ДТП), ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_4 , який загинув у ДТП. (а.с. 63)

Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 автомобіля марки «HYUNDAI ELANTRA», д.н.з. НОМЕР_1 , на момент настання дорожньо-транспортої пригоди була застрахована в TДB «СК «Альфа-Гарант», згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №AM/5293393. Страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 260 000 грн., за шкоду заподіяну майну 130 000 грн.. (а.с.17 )

02 грудня 2020 року представником позивача ОСОБА_1 ,- адвокатом Шелепінським О.М. подано до відповідача TДB «СК «Альфа-Гарант» заяву про виплату страхового відшкодування моральної шкоди у сумі 50 076 грн.

Листом від 30 грудня 2020 року TДB «СК «Альфа-Гарант» повідомило ТОВ «ЦЕНТР АВТОВИПЛАТ ПОЛІС» про прийняте рішення у страховій справі, відповідно до якого вказано про необхідність надати інформацію про найближчих родичів - матері та дітей та банківські реквізити ОСОБА_1 та повідомлено про призупинення перебігу строку розгляду страхової справи до набрання рішенням у кримінальній справі законної сили.

05 жовтня 2023 року представником позивача ОСОБА_1 ,- адвокатом Шелепінським О.М. подано TДB «СК «Альфа-Гарант» заяву про долучення доказів (копію вироку Коростишівського районного суду від 25.05.2023 року із відміткою про набрання законної сили), вказано про необхідність здійснення виплати страхового відшкодування моральної шкоди для дружини потерпілого - ОСОБА_4 у сумі 50 076 грн. та витрат на встановлення пам`ятника 50 076 грн. (а.с. 47).

Листом від 28 грудня 2023 року TДB «СК «Альфа-Гарант» повідомило ТОВ «ЦЕНТР АВТОВИПЛАТ ПОЛІС» про прийняте рішення у страховій справі, відповідно до якого вказано, що сума відшкодування за спорудження надгробного пам`ятника складає 50 076 грн. Щодо відшкодування моральної шкоди вказано про необхідність надати відомості про усіх родичів загиблого. (а.с. 160).

29 грудня 2023 року адвокатом Шелепінським О.М. в інетерсах ОСОБА_1 направлено TДB «СК «Альфа-Гарант» адвокатський запит із проханням надати детальний розрахунок суми виплаченого страхового відшкодування.

Листом від 15 лютого 2024 року TДB «СК «Альфа-Гарант» повідомило ОСОБА_1 , що право на отримання моральної шкоди має дружина - ОСОБА_1 та син - ОСОБА_2 . Сума страхового відшкодування моральної шкоди розраховується наступним чином: мінімальна заробітна плата на дату настання випадку 4173 грн. х 12 місяців = 50 076 грн. та така сума ділиться рівними частинами на кожну особу. Тому для позивача ОСОБА_1 така виплата становить 25 038 грн. (а.с. 64)

Не погодившись із частковою виплатою TДB «СК «Альфа-Гарант» страхового відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1 звернулася з цим позовом.

Частиною другою статті 1168 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Згідно зі ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожнього-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Частиною першою статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, є шкода, пов`язана зі смертю потерпілого.

Згідно із пунктом 27.1 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України внаслідок чого у дорожньо-транспортній пригоді пасажир автомобіля "HYUNDAI ELANTRA» та його батько - ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження від яких загинув на місці пригоди встановлена вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 25 травня 2023 року у справі № 935/108/20.

Пунктом 27.3 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Відповідач при розрахунку розміру страхового відшкодування моральної шкоди вважав, що дружина(позивач) та син загиблого (винуватець ДТП) є тими особами, які мають право на отримання такого відшкодування рівними частинами відповідно до п. 27.3 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

У пункті 35.1 статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Однак відповідачем не враховано того, ОСОБА_2 , відповідно до вказаного вище пункту, одночасно є особою, яка має право на відшкодування моральної шкоди через ступінь родинних зв`язків із загиблим батьком, в той же час ОСОБА_2 є особою, яка винувата у настанні страхового випадку (загибелі батька/потерпілого), тому не входить до переліку осіб, які в даному випадку повинні враховуватися страховиком при визначенні суми відшкодування моральної шкоди заподіяної смертю фізичної особи.

Окрім того позивач ОСОБА_1 є єдиною особою, яка звернулася до відповідача за страховим відшкодуванням, а трирічний строк звернення інших осіб до страховика про виплату такого відшкодування сплив.

Враховуючи викладене, невиплата страховиком ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» страхового відшкодування позивачу є неправомірною, й належні до виплати суми страхового відшкодування підлягають стягненню в судовому порядку, тому суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, у зв`язку з чим з відповідача на корсить позивача слід стягнути несплачену суму страхового відшкодування моральної шкоди у розмір 25 038 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення пені з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, трьох відсотків річних та інфляційних витрат.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку.

Згідно зі ст. 36.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦПК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З матеріалів справи вбачається TДB «СК «Альфа-Гарант» у листі від 28 грудня 2023 року повідомило ТОВ «ЦЕНТР АВТОВИПЛАТ ПОЛІС» про прийняте рішення у страховій справі вказано, що сума відшкодування за спорудження надгробного пам`ятника складає 50 076 грн. Щодо відшкодування моральної шкоди вказано про необхідність надати відомості про усіх родичів загиблого.

Разом із тим копія вироку Коростишівського районного суду від 25.05.2023 року у справі № 935/108/20 із відміткою про набрання законної сили надіслана TДB «СК «Альфа-Гарант» 05 жовтня 2023 року. (а.с. 47).

Відповідно до п. 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

На переконання суду, позивачем надавалися усі документи, необхідні для здійснення страхового відшкодування в строк визначений п. 36.2. Закону України«Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»

У зв`язку з чим Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант», порушило строки виплати страхового відшкодування, а тому позивач правомірно вимагає стягнення пені з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, інфляційних втрат та трьох відсотків річних, починаючи з 28 грудня 2023 року, дата повідомлення про прийняте рішення у страховій справі.

Разом із тим судом враховується здійснена відповідачем 12.02.2024 року часткова оплата суми відшкодування моральної шкоди у розмірі 25 038 грн. на рахунок позивача, яка враховуються як сума зобов`язання при обчисленні пені, трьох відсотків річних та інфляційних витрат.

Так інфляційні втрати розраховуються шляхом множення суми заборгованості, на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу.

Таким чином витрати від інфляції за період з 28.12.2023 року до 11.02.2024 року включно становлять 200,30 грн. відповідно до наступного розрахунку: 50 076 грн. (сума боргу) ? 1.00400000 (індекс інфляції за січень 2024 року 100,4%) : 100% - 50 076 грн. (сума боргу).

Витрати від інфляції за період з 12.02.2024 року до 21.08.2024 року включно становлять 1118,60 грн. відповідно до наступного розрахунку: 25 038 грн. (сума боргу) ? 1.04467589 (сукупний індекс інфляції за лютий 2024 року -серпень 2024) : 100% - 25 038 грн. (сума боргу).

Нарахування 3% річних за порушення грошового зобов`язання за період з 28.12.2023 року до 11.02.2024 року розраховується наступним чином: сума заборгованості 50 076 грн. х 3% : 365 х 46 днів = 188,86 грн.

Нарахування 3% річних за порушення грошового зобов`язання за період з 12.02.2024 року до 21.08.2024 року розраховується наступним чином: сума заборгованості 25 038 грн. х 3% : 365 х 192 дні = 394,04 грн.

Нарахування пені з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України за період з 28.12.2023 року до 11.02.2024 року розраховується наступним чином: 50 076 грн. (сума боргу) х 30 (подвійна облікова ставка НБУ) х 46 днів: 100 = 1888, 56 грн.

Нарахування пені з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України за період з 12.02.2024 року до 21.08.2024 року розраховується наступним чином: 25 038 грн. (сума боргу) х (подвійна облікова ставка НБУ за вказаний період ) х 192 дні: 100 = 3 622,30 грн.

Враховуючи викладене, суд вважає, що є законні підстави стягнення з відповідача на користь позивача пені із розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 5 510,86 грн, три відсотки річних у розмірі 582,90 грн., та інфляційних витрат у розмірі 1 162,89 грн., згідно наданого розрахунку стороною позивача за період з 28.12.2023 року до 20.08.2024 року в межах заявлених вимог.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з обставин справи, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення у повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат між сторонами, в тому числі й щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено перелік витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі є витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зроблено висновки, що «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін».

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку, а також документи, що свідчать про фактичне надання таких послуг.

Так, позивачем в позовній заяві було зазначено про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона планує понести у зв`язку з розглядом справи у суді у розмірі 7 500 грн., який позивач просить стягнути на свою користь.

В матеріалах справи наявний договір про надання правничої допомоги від 28.03.2024 року №85/23, ордер на надання правничої (правової допомоги).

В п 6.1. Договору сторони погодили, що вартість послуг за надання професійної правничої допомоги становить 7 500 грн.

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 22.01.2021р. по справі № 925/1137/19 наголосив, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

При визначенні співмірності розміру стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, сума якої вказана як гонорар адвоката, суд також враховує характер виконаної адвокатом роботи у даній справі. Зокрема написання позову, відповіді на відзив та підготовку необхідних для звернення до суду документів, в тому числі обсяг необхідних дій витрачених для отримання відповідей.

Також суд враховує принципи співмірності та розумності таких судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру та витраченого часу та вважає вказану позивачем суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 500 грн. справедливою, обґрунтованою та такою, що не є завищеною чи неспівмірною з наданим обсягом адвокатських послуг та визначеною сумою гонорару, тому з відповідача ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на користь позивача ОСОБА_1 слід стягнути 7 500 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Крім того, відповідно ст.141 ЦПК України, з відповідача ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на користь держави слід стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 1211,20 грн.

Враховуючи викладене вище, на підставі ст.ст. 15, 16, 999, 1168, 1187 ЦК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», і керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 258, 259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант», на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_9 суму недоплаченого страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи у розмірі 25 000 грн.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант», на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_9 пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 5 510, 86 грн., три відсотки річних у розмірі 582,90 грн., інфляційні втрати у розмірі 1 162,89 грн., а всього разом - 7 256 (сім тисяч двісті п`ятдесят шість) грн.65 коп.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант», на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_9 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 500 грн.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант», на користь держави судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_9 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант», , місцезнаходження: бульвар Лесі Українки,26, м. Київ.

Повне судове рішення складено 02.10.2024 року.

Суддя Роман ВАСИЛЕНКО