КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 жовтня 2024 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: Таргоній Д.О., Голуб С.А., Слюсар Т.А., розглянувши в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 29 липня 2024 року у справі за позовом приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення оплати за житлово-комунульні послуги,

УСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення оплати за житлово-комунульні послуги.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 29 листопада 2023 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «АК «Київводоканал» 14163,65 грн - оплати житлово-комунальних послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, плати внеску за обслуговування вузлів комерційного обліку і плати за абонентське обслуговування (період з 01.11.2015 по 31.08.2023); 976,04 грн - три проценти річних (період з 01.11.2015 по 31.01.2022); 4547,36 грн - втрати від інфляції (період з 01.11.2015 по 31.01.2022); 2684 грн - судового збору.

11 липня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з заявою про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду м. Києва від 29 листопада 2023 року.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 29 липня 2024 року заяву ОСОБА_1 повернуто без розгляду.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 29 липня 2024 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що заява про перегляд заочного рішення за формою та змістом відповідала вимогам закону, та підстав для її повернення не було.

Крім того, ОСОБА_1 вважає, що рішення Деснянського районного суду м. Києва від 29 листопада 2023 року, в силу вимог ст. 280 ЦПК України, є заочним рішенням та відповідно до закону не може бути звичайним,оскільки в даному рішенні викладені та є в наявності всі умови проведення заочного розгляду справи, а саме: відповідач повторно не з`явився в судове засідання та не подав відзив на позов; учасники справи в судове засідання не з`явились і доказів про поважність причин своєї неявки суду не надали; позивачем подано заяву про розгляд справи за відсутності позивача (представник ОСОБА_2 ).

В порядку, передбаченому ст. 360 ЦПК України, відзивів на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило.

За правилом п. 9 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншого суду.

Згідно приписів ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та письмові докази у їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Виходячи зі змісту ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Повертаючи заяву про перегляд заочного рішення без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що у справі №754/15190/23 ухвалено рішення суду, яке не є заочним, тож підстав для його перегляду судом першої інстанції немає.

Колегія суддів в повній мірі погоджується з вищевказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Заочне провадження є особливим порядком розгляду та вирішення цивільної справи за відсутності відповідача, належним чином повідомленого про час та місце судового розгляду, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, та якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Глава 11 «Заочний розгляд справи» Розділу ІІІ «Позовне провадження» ЦПК України встановлює особливі умови та порядок проведення заочного розгляду справи, ухвалення заочного рішення, подання і розгляду заяви про його перегляд, а також скасування й оскарження цього рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу (ч. 1 ст. 281 ЦПК України).

Ч. 1 ст. 282 ЦПК України передбачено, що за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим ст. ст .263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд.

Відповідач може подати заяву про перегляд заочного рішення до суду, який це рішення ухвалив, на предмет наявності передбачених ч. 1 ст. 288 ЦПК України підстав для його скасування, і оскаржити таке рішення у загальному порядку (ст. 284-288 ЦПК України).

Форму заяви про перегляд заочного рішення, вимоги до її змісту, підписання, додатків, кількості копій визначають ч. 1, 7 ст. 285 ЦПК України. До неналежно оформленої заяви про перегляд заочного рішення застосовуються положення ст. 185 цього кодексу (ч. 8 ст. 285 ЦПК України), яка регламентує порядок залишення позовної заяви без руху та її повернення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ст. 284 ЦПК України).

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом (ч. 4 ст. 287 ЦПК України).

Зазначений порядок є спеціальним і представляє окрему стадію судового процесу, дотримання якої для відповідача є обов`язковим. Оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення. На вказане неодноразово звертав увагу Верховний Суд, зокрема в постановах від 22 січня 2020 року у справі № 559/2315/15-ц, від 05 лютого 2020 року у справі № 369/1534/18.

Тлумачення ст.ст. 284, 287, 288 ЦПК України дає змогу зробити висновок, що ЦПК України передбачає дві форми перегляду заочного рішення: загальну (перегляд в апеляційному порядку) та спеціальну (перегляд судом, який виніс заочне рішення, за заявою відповідача). При цьому апеляційну скаргу можуть подати сторони (відповідач лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення) та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі в справі, якщо суд вирішив питання про їхні права та обов`язки.

Таким чином, процесуальним законом визначено спеціальний порядок перегляду заочного рішення, який проводиться судом, що його ухвалив, лише за письмовою заявою відповідача, і це є лише його персоніфікованим правом. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25 березня 2019 року у справі №462/3542/16-ц (провадження № 61-7677св18), від 12 червня 2019 року у справі № 308/8618/17 (провадження № 61-23208св18), від 08 квітня 2020 року у справі № 488/3949/16-ц (провадження № 61-3498св20), від 22 липня 2020 року у справі № 760/13894/14-ц (провадження № 61-19413св19).

П. 4 ч. 1 ст. 183 ЦПК України передбачено, що будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника . Ч. 4 ст. 183 ЦПК України визначено, що суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи у провадженні суду першої інстанції перебувала справа за позовом приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення оплати за житлово-комунульні послуги.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2023 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 29 листопада 2023 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «АК «Київводоканал» 14163,65 грн - оплати житлово-комунальних послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, плати внеску за обслуговування вузлів комерційного обліку і плати за абонентське обслуговування (період з 01.11.2015 по 31.08.2023); 976,04 грн - три проценти річних (період з 01.11.2015 по 31.01.2022); 4547,36 грн - втрати від інфляції (період з 01.11.2015 по 31.01.2022); 2684 грн - судового збору.

Матеріали справи свідчать про те, що вказане рішення суду ухвалено у загальному, а не в заочному порядку.

Ухвали про заочний розгляд справи суд не постановляв.

У змісті тексту рішення суду вказівки на його ухвалення у заочному порядку немає.

У резолютивній частині вказаного рішення учасникам справи роз`яснено порядок його оскарження, а саме, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Тобто, судом чітко роз`яснено загальний порядок оскарження рішення суду відповідно до ст. 354 ЦПК України.

Посилання на спеціальний порядок оскарження рішення, як заочного, резолютивна частина рішення суду від 29 листопада 2023 року не містить.

Таким чином, судова колегія вважає, що посилання відповідачки на те, що у справі ухвалено заочне рішення суду, є помилковими.

Оскільки спеціальний порядок оскарження відповідачем заочного рішення до суду першої інстанції передбачений виключно для заочних рішень, у даному разі у суду першої інстанції відсутній предмет перегляду, тож він дійшов правильного висновку про повернення заяви про перегляд заочного рішення.

Разом з тим, судова колегія вважає за необхідне вказати, що ОСОБА_1 не позбавлена права оскаржити рішення Деснянського районного суду м. Києва від 29 листопада 2023 року у загальному порядку до суду апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що у справі ухвалено саме заочне рішення, що є помилковим, отже ці доводи висновків судді суду першої інстанції не спростовують та не свідчать про порушення норм процесуального права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не впливають на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення.

Колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення суду, як і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишити без змін, як таке, що ухвалене з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 29 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 10 жовтня 2024 року.

Судді: Д.О. Таргоній

С.А. Голуб

Т.А. Слюсар