Житомирський апеляційний суд
Справа №291/108/24 Головуючий у 1-й інст. Митюк О.В.
Категорія 36 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) у м. Житомирі

цивільну справу №291/108/24 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»

на заочне рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 03 квітня 2024 року, яке ухвалене під головуванням судді Митюк О.В. в смт Ружині,

в с т а н о в и в:

У січні 2024 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (надалі - АТ КБ «ПриватБанк» або банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 . Просило станом на 09 січня 2024 року стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 20 липня 2020 року в сумі 34 448,97 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту в сумі 29 322,39 грн та заборгованості за простроченими процентами в сумі 5 126,58 грн.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що з метою отримання банківських послуг ОСОБА_1 ознайомився з умовами кредитування та підписав паспорт кредиту. Відповідач 20 липня 2020 року підписав власноручно на планшеті заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, відповідно до якої отримав карту «Універсальна». Також 09 вересня 2021 року ОСОБА_1 підписав власноручно на планшеті заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, погодившись на умови: відновлювана кредитна лінія до 200 000 грн; картка «Універсальна Gold»; строк кредитування 12 місяців із пролонгацією; процентна ставка 40,8% річних; сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок до останнього календарного числа місяця, наступного за місяцем, у якому були здійснені витрати за рахунок кредитного ліміту; розмір мінімального обов`язкового платежу 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн щомісячно або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення; проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до частини другої ст.625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін, - 60% від простроченої суми заборгованості. ОСОБА_1 отримав: кредитну картку «Універсальна» із строком дії - 03/24 та кредитну картку «Універсальна Gold» із строком дії - 09/24. Відповідач користувався кредитним лімітом, повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував проценти за користування кредитним лімітом, але припинив надавати своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, процентами, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що відображено у розрахунку заборгованості за договором та підтверджується випискою за рахунком. Отже, відповідач зобов`язання за договором не виконав, хоча договір є обов`язковим до виконання. У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням унесених позичальником коштів на погашення заборгованості утворилася вказана вище заборгованість.

Заочним рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 03 квітня 2024 року позов задоволений частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у сумі 29 322,39 грн та судовий збір у розмірі 2 061,91 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення в частині відмови у стягненні заборгованості за простроченими процентами скасувати та ухвалити в цій частині нове, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги аргументовані тим, що відповідач підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 20 липня 2020 року. Безпосередньо у вказаній заяві зазначені основні умови кредитування та процентна річна ставка для карт «Універсальна» та «Універсальна Gold». Також усі істотні умови кредитування узгоджені у заяві про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 09 вересня 2021 року, що також особисто підписана відповідачем. Відповідно до останньої заяви відповідачу відкритий картковий рахунок та видана кредитна картка «Універсальна Gold». Ураховуючи те, що зазначеними заявами, які підписані відповідачем, визначений розмір процентів за користування кредитом, проценти підлягають стягненню з позичальника на користь кредитора в примусовому порядку у зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором. За таких обставин, безпідставні твердження суду першої інстанції, що відсутні докази того, що сторони дійшли згоди стосовно розміру та порядку сплати умов щодо процентів та неустойки, посилаючись на правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року в справі №342/180/17. Суд першої інстанції не навів жодних підстав існування у відповідача права на користування коштами банку без сплати процентів, тобто безоплатно. Факт сплати відповідачем платежів на погашення процентів не спростований. У виписці про рух коштів чітко прослідковується, що відповідач знімав кошти через банкомат, розраховувався кредитною картою за покупки в торгових точках, поповнював карту через термінали самообслуговування тощо. Ці операції підтверджують факт отримання кредитних карт та їх використання, оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. Відповідач після отримання картки здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, а також отримував кредитні кошти з власної ініціативи. Активація відповідачем картки та користування картковим рахунком свідчить про укладення сторонами кредитного договору. Надана виписка по карткових рахунках та розрахунок заборгованості є належними та допустимими доказами. Суд першої інстанції дійшов передчасних висновків про відмову в задоволенні позову, не врахував вказаних вище обставин та звільнив відповідача від відповідальності за укладеним договором із формальних міркувань. У разі несвоєчасного або не в повному обсязі внесення щомісячного мінімального платежу сума кредиту вважається простроченою. Прострочений кредит це кредитні кошти, які були надані клієнту та не були повернуті у строк, передбачений договором. Відповідач знав про умови укладеного договору та прийняв їх. У разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі, основна сума боргу сплачується у останню чергу. Спочатку сплачуються проценти та неустойка. Відповідачу 09 вересня 2021 року була видана кредитна картка 402630 «Універсальна Gold» строком дії до 09/24. Суду банком надані первинні бухгалтерські документи про видачу та сплату коштів за кредитним договором.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило. За змістом частини третьої ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду заочного рішення суду першої інстанції.

Перевіривши законність та обґрунтованість заочного рішення суду першої інстанції в оскарженій частині відповідно до положень ст.367 ЦПК України, тобто в частині відмови у стягненні заборгованості за простроченими процентами, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені законом України "Про електронну комерцію" (далі - Закон).

Відповідно до частини третьої ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта ст.11 Закону України "Про електронну комерцію").

За правилом частини восьмої ст.11 Закону України "Про електронну комерцію", у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначає, яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Із системного аналізу положень вказаного вище законодавства слідує, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

У іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно із ст.64 ЦПК України, докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами.

Відповідно до Положення про застування цифрового власноручного підпису в банківській системі України, яке було затверджено постановою НБУ від 13 грудня 2019 року №151 і втратило чинність 31 грудня 2023 року, тобто діяло на час виникнення між сторонами спірних правовідносин, цифровий власноручний підпис це власноручний підпис фізичної особи, створений на екрані електронного сенсорного пристрою та нерозривно пов`язаний з електронним документом, підписаним цим підписом. Цифровий власноручний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та прирівнюється до власноручного підпису.

Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ст.526 ЦПК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

За змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. З огляду на зміст ст.ст.633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, із якими він ознайомлений.

Із матеріалів справи вбачається та судом установлено, що 20 липня 2020 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладений договір про надання банківських послуг шляхом підписання останнім на планшеті заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг (а.с.22-29).

У вказаній заяві зазначені основні умови кредитування, зокрема, у п.1.3 процентна ставка: 43,2% річних - для карти «Універсальна»; 42% річних - для карти «Універсальна Gold».

У пункті 1.4 визначено, що повернення кредиту здійснюється шляхом: договірного списання з рахунку клієнта, у т.ч. за рахунок кредитного ліміту, у розмірі процентів, що підлягають сплаті за цим договором, 1-го числа календарного місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, за умови наявності невикористаного кредитного ліміту та за відсутності прострочених зобов`язань клієнта; шляхом внесення клієнтом коштів у розмірі мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту. Розмір мінімального обов`язкового платежу: 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн щомісячно; у разі прострочення з 31-го дня - 10% від заборгованості; у разі прострочення з 181-го дня 100% від заборгованості.

Наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором зазначені у пункті 1.5 заяви, за умовами якого, пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання, але не більше за 15% суми простроченого платежу; процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту - 86,4% річних для карти «Універсальна» та 84% річних - для карти «Універсальна Gold»; інші платежі у разі: неповернення клієнтом кредиту в строк, зазначений в п. 2.1.1.2.4 цього договору, починаючи з дня, що є наступним за днем спливу строку, та/або - у разі, якщо клієнт не виконав вимогу банку щодо усунення порушення, в порядку, передбаченому п.2.1.1.6.1 цього договору, починаючи з дня, що є наступним за днем спливу строку, встановленого вимогою банку, та/або в разі несвоєчасної сплати клієнтом мінімального обов`язкового платежу в строк, зазначений в п. 2.1.1.3.1 цього договору, починаючи з дня, що є наступним за днем спливу строку платежу, та/або - в разі настання обставин, передбачених п. 2.1.1.3.5 договору, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту, клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, та/або в разі настання обставин, передбачених п.2.1.1.6.5 договору, починаючи з 32-го дня направлення повідомлення банку клієнту, клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість за кредитом, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до частини другої ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4% річних для карти «Універсальна» та 84% річних для карти «Універсальна Gold». Також сторони узгодили використання простого електронного підпису.

Також ОСОБА_1 09 вересня 2021 року власноручно підписана на планшеті заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг (а.с.10-21). За умовами цієї заяви: сума кредитного ліміту для карт «Універсальна» та «Універсальна Gold» по 200 000 грн (п.1.2); строк кредитування 12 місяців із пролонгацією (п.1.2); процентна ставка 42% річних для карти «Універсальна» та 40,8% річних для карти «Універсальна Gold» (п.1.3); процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 84% для карти «Універсальна» та 81,6% для карти «Універсальна Gold» (п.1.5).

Згідно з наданим банком розрахунком, за відповідачем рахується заборгованість за договором від 20 липня 2020 року про надання банківських послуг станом на 09 січня 2024 року в сумі 34 448,97 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 29 322,39 грн та заборгованості за простроченими процентами 5 126,58 грн (а.с.38-42).

Відповідно до ст.1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно з частиною четвертою ст.55 Закону України "Про банки та банківську діяльність" банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів, зокрема, збільшувати розмір процентної ставки за кредитними договорами або зменшувати її розмір за договорами банківського вкладу (крім вкладу на вимогу), за винятком випадків, встановлених законом.

У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Банк, заявляючи позов про стягнення заборгованості за кредитним договором від 20 липня 2020 року, крім тіла кредиту, також просив стягнути заборгованість за простроченими процентами у сумі 5 126,58 грн.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ст.76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 23 травня 2022 року в справі №393/126/20 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду виснував, що сам по собі факт ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Наданий банком паспорт споживчого кредиту від 20 липня 2020 року містить застереження, що інформація, зазначена в паспорті, зберігає чинність та є актуальною до 04 серпня 2020 року. Більш того, зі змісту розділу 7 цього паспорту слідує, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо.

Із огляду на висновки Верховного Суду, що забезпечили сталу судову практику, та обставини, встановлені у цій справі, колегія суддів вважає необґрунтованими посилання банку на те, що паспорт споживчого кредиту є невід`ємною складовою частини спірного кредитного договору, приймаючи до уваги згоду позичальника з умовами кредитування, яка підтверджена його підписом у паспорті кредиту.

У розрахунку заборгованості за договором від 20 липня 2020 року, який виготовлений станом на 09 січня 2024 року, прослідковується, що прострочені проценти у сумі 5 126,58 грн нараховані за період із 01 серпня 2023 року по 09 січня 2024 року з застосуванням процентної ставки на прострочений кредит 40,8% річних. Проте, така річна процентна ставка узгоджена сторонами лише заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 09 вересня 2021 року для картки «Універсальна Gold».

Як вже зазначено вище, умовами заяви про приєднання від 09 вересня 2021 року передбачена не лише картка «Універсальна Gold» із процентною ставкою 40,8% річних, а й картка «Універсальна» із процентною ставкою 42% річних.

Довідка банку про номери карток, дати їх відкриття, терміни дії та тип не зазначає, за яким кредитним договором вони були видані, тобто відсутня інформація щодо заяв про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а тому беззаперечно не доводить, за відсутності доказів про отримання відповідачем картки типу «Універсальна Gold», обставин, що у період із 01 серпня 2023 року по 09 січня 2024 року відповідач користувався саме карткою «Універсальна Gold» та правомірність застосування до спірного періоду річної процентної ставки на рівні 40,8%, що позбавляє суд апеляційної інстанції можливості пересвідчитися у правильності наведеного банком розрахунку процентів за простроченими процентами (а.с.31).

Окрім того, у заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 20 липня 2020 року, на підставі якої банк просить стягнути заборгованість за простроченими процентами в сумі 5 126,58 грн, не прописана річна процентна ставка в розмірі 40,8%, яку використано банком при здійсненні розрахунку заборгованості станом на 09 січня 2024 року.

Виписка про рух коштів за період із 20 липня 2020 року по 11 січня 2024 року також не містить інформації про дату договору, за яким видана. У виписці зазначений номер карток, без ідентифікації за типом.

Підсумовуючи зазначене вище, вимоги щодо заборгованості за простроченими процентами задоволеними бути не можуть, враховуючи, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Із огляду на викладене, інші доводи апеляційної скарги на висновки про відмову в задоволенні вимог про стягнення заборгованості за простроченими процентами не впливають.

Згідно з частинами першою-третьою ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» частині стягнення заборгованості за простроченими процентами є правильним та доводи апеляційної скарги його не змінюють.

Відповідно до положень ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Заочне рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та додаткового правового обґрунтування, з огляду на викладене вище, не потребують.

Заочне рішення в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту не перевіряється, оскільки у цій частині не оскаржене.

Відповідно до п.2 частини третьої ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Заочне рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 03 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуюча Судді: