233 № 233/7310/23
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Бєлостоцької О.В.
секретаря Теліціної О.О.
розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «Кредит- Капітал», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округа Данич Оксана Федорівна про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-
Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 30 листопада 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилась, звернулась із заявою про розгляд справи за її відсутності, в якій повідомила про підтримання позовних вимог, заперечень проти ухвалення заочного рішення у справі не висловила.
Представник відповідача - ТОВ Фінансова компанія «Кредит-Капітал» в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, у зв`язку з чим суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280, 281 ЦПК України.
Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округа Данич О. Ф. в судове засідання не з`явилась, про час і місце його проведення повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила. Судом встановлено, що рішенням Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату № 6 від 06 вересня 2022 року свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю № 1466, видане 17 жовтня 1994 року на ім`я Данич О.Ф. анульоване.
З`ясувавши позицію позивачки, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Як вбачається з листа приватного виконавця виконавчого округу Київської області Валявського О.В. від 29.01.2024 року № НОМЕР_2, виконавче провадження № НОМЕР_2 перебуває у нього на виконанні у зв`язку із заміщенням ним приватного виконавця Гореліка Є.Б. (а.с.29).
07 вересня 2021 року ОСОБА_3 уклала шлюб із ОСОБА_4 , у зв`язку з чим змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_3 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.9).
Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.
Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.
При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).
Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) передбачено нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку.
Тобто, на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріусом редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів передбачала можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.
Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Отже, відповідачем не доведено суду ту обставину, що серед документів наданих приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису був наданий оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку і не спростовано доводів позивачки з цього приводу.
Зазначене вище є порушенням вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат», постанови КМУ № 1172 від 29.06.1999 та є безумовною підставою для визнання оспорюваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору на підставі ст.141 ЦПК України слід покласти на відповідача по справі.
Керуючись ст.ст. 4,19,259,263, 264, 265,280-282 ЦПК України , -
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду виготовлений 29 січня 2024 року.

Суддя