ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/5289/24
Провадження № 2/362/2538/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2024 року (заочне)

Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Мартинцової І.О.,

за участі секретаря судового засідання - Стороженко К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом Комунального підприємства Васильківської міської ради «Васильківтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2024 року Комунальне підприємство Васильківської міської ради «Васильківтепломережа» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг.

В обґрунтування вимог позову позивач зазначає, що відповідач зареєстрована та є власником квартири АДРЕСА_1 та в силу вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є споживачем житлово-комунальної послуги. Квартира обладнана централізованою системою теплопостачання. За вказаною адресою відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , нарахування за послуги проводяться відповідно до опалювальної площі квартири та тарифу, затвердженого Рішеннями виконавчого комітету Васильківської міської ради № 536 від 20.12.2018 року.

Позивач надає відповідачу послуги з постачання теплової енергії, щомісячно на адресу відповідача надходять розрахункові квитанції на оплату за надані послуги. Однак, відповідач оплату за опалення не проводить, в наслідок чого станом на 01.07.2024 року утворився борг, який становить 40133,72 грн.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30.08.2024 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадження без виклику сторін.

Судом було вжито належних заходів для повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Сторонам було направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі, а відповідачу також надіслано копію позову з додатками.

Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не надходило.

Представник позивача надав листа, в якому вимоги позову підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує та долучив рішення про зміну назви.

Відповідач, який належним чином повідомлявся про відкриття провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження, за адресою реєстрації (поштове повідомлення міститься в матеріалах справи) не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило.

В силу вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

На підставі статті 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач проти цього не заперечує.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності заперечень відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої та другої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Одночасно, суд враховує та приймає до уваги той факт, що рішенням № 33-26п/4-VIII від 12 серпня 2024 року Васильківської міської ради Київської області, змінено назву позивача з Комунального підприємства «Васильківтепломережа» на Комунальне підприємство Васильківської міської ради «Васильківтепломережа», внаслідок чого внесено зміни в статут позивача та внесено відповідні зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

При цьому, у постанові Верховного Суду від 25 березня 2019 року по справі № 191/81/17, зроблено висновок про те, що зміна назви юридичної особи тягне тільки правовий наслідок проведення державної реєстрації змін, пов`язаних зі зміною назви, до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Отже, зміна назви юридичної особи не тягне за собою правонаступництва у зв`язку з відсутністю нового учасника цивільних відносин, якому мають перейти права та обов`язки особи, яка вибула, та юридичної незмінності право попередника учасника цивільних відносин, який вибуває зі складу учасника цивільного відношення.

Тобто, суд не вирішує питання про процесуальне правонаступництво відповідно до статті 55 ЦПК України, а лише вказує в даному рішенні нове офіційне найменування юридичної особи позивача - Комунальне підприємство Васильківської міської ради «Васильківтепломережа».

Як вбачається із п. 3.1 статуту КП «Васильківтепломережа», основною метою діяльності КП «Васильківтепломережа», як виробника комунальної послуги, є забезпечення якісного та безперебійного постачання теплової енергії, централізованого опалення гарячого водопостачання споживачам міста: підприємствам, організаціям, установам відомчого і комунального житла та іншим.

Судом установлено, що відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ( а.с.43).

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.08.2024 року судом достовірно встановлено, що відповідач є власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 37).

Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Частиною четвертою статті 319 ЦК України визначено, що власність зобов`язує.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

З огляду на викладене, власник майна повинен нести всі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна.

З наданого позивачем на підтвердження своїх вимог переліку сум по особовому рахунку № НОМЕР_1 за вказаною адресою АДРЕСА_2 виникла заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії в розмірі 40133,72 грн. (а.с. 7).

Відповідач доказів на спростування обставин викладених в позовній заяві, будь-яких контррозрахунків або квитанцій, які б свідчили про сплату комунальних послуг до суду не надав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України - якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до вимог ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезенням побутових відходів у порядку встановленому законодавством.

В силу вимог п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно із ст. 68 ЖК України споживачі повинні щомісячно здійснювати оплату за отримані комунальні послуги у строки встановлені договором або законом.

Правовідносини відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з постачання теплової енергії (далі - виконавець), та індивідуальним і колективним споживачем (далі - споживач), який отримує або має намір отримати послугу з постачання теплової енергії (далі - послуга), та визначають вимоги до якості послуги, одиниці вимірювання обсягу спожитої споживачем теплової енергії, порядок оплати регулюються Правилами надання послуг з постачання теплової енергії що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019 року (надалі - Правила).

Відповідно до п. 35-37 Правил Розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором. Споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору. Споживач не звільняється від оплати послуги за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (на іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб.

Згідно ч. 2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частиною 2 ст. 642 ЦК України визначено, що якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції.

Наявність відносин між сторонами, отже і виникнення цивільних прав та обов`язків, підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги з централізованого опалення та постачає гарячу воду, надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату спожитої енергії, а споживач має здійснювати оплату виставлених рахунків.

Крім того, Постановою судової палати у цивільних та господарських справах Верховного суду України від 20.04.2016 р. справа 6-2951цс15 містить висновок про те, що факт відсутності договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг.

Як встановлено в ході розгляду справи відповідач не звертався до позивача із заявою про складання графіка погашення заборгованості, або відстрочення терміну її оплати та не надав жодної довідки, яка підтверджує неспроможність погашення боргу.

Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Враховуючи, що судом встановлено факт підключення квартири за адресою: АДРЕСА_2 до мережі централізованого опалення, суд вбачає наявність між сторонами договірних правовідносин, та, відповідно, підстав для виконання відповідачем своїх обов`язків по оплаті послуг з постачання теплової енергії, оскільки фактично ці житлово-комунальні послуги надавались позивачем, а відповідач користувався цими послугами, про що свідчить витяг з особового рахунку, відповідно до якого заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії становить 40113,72 грн.

Також факт відсутності договору про надання послуг, не є підставою для відмови в позові, оскільки згідно з ч. 1 ст. 10 ЦК України, цивільні права і обов`язки виникають з дій, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Виходячи з вищевикладеного, оцінюючи в сукупності наявні у справі докази, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги КП Васильківської міської ради «Васильківтепломережа» про стягнення нарахованої заборгованості за комунальні послуги з постачання теплової енергії, надані відповідачу, підлягають задоволенню.

На підставі ст. 141 ЦПК України, суд, також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 1,7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з постачання теплової енергії що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019 року, ст.ст. 67,68 ЖК України, ст.ст. 509, 526, 530, 625, 638, 642,714 ЦК України, статтями 10,13,76-78,81,141, 247, 258, 259, 264, 265, 273, 280 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позов комунального підприємства Васильківської міської ради «Васильківтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь Комунального підприємства Васильківської міської ради «Васильківтепломережа» заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії 40133 (сорок тисяч сто тридцять три) грн.72 коп., перерахувавши кошти на р/р № НОМЕР_2 в АТ «УкрСиббанк», МФО 351005, Код .

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь Комунального підприємства Васильківської міської ради «Васильківтепломережа» 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. судового збору, перерахувавши кошти на р/р № НОМЕР_2 в АТ «УкрСиббанк», МФО 351005, Код .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Васильківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя І.О. Мартинцова