У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області під головуванням:

судді Іванова А.П.,

при секретарі судових засідань Боті О.І.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідачів ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгород цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Оболонь Інвест Плюс» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсним договору дарування, скасування запису щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та визнання права власності,

встановив:

В провадженні суду на стадії судового розгляду перебуває вищевказана цивільна справа.

14.10.2024 відповідачка ОСОБА_5 подала до суду заяву про відвід судді Іванова А.П., у зв`язку з тим, що у не виникли сумніви у його неупередженості та об`єктивності.

В судовому засіданні представник відповідачів заяву про відвід підтримала, представник позивача зазначив, що підстав для відводу судді немає.

Ознайомившись із заявою про відвід судді та з матеріалами цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

За ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Враховуючи, що одна з підстав заявлення відводу неприйняття суддею зустрічного позову для спільного розгляду з первісним, заява відповідачки ОСОБА_5 про відвід головуючому у справі подана останніми без дотримання строків, регламентованих ч. 3 ст. 39 ЦПК України, так як означена ухвала, якою вирішено це питання, постановлена 03.10.2024.

Підстави для відводу та самовідводу визначені ст. 36 ЦПК України, зокрема п. 5 ч. 1 вказаної статті визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Як підставу для відводу головуючого судді відповідачка Ерделі З.В. зазначає, що суддя прийняв до розгляду позовну заяву підписану адвокатом без даних про право адвоката на підпис позову; відкрив провадження без усунення позивачем недоліків, зазначених в ухвалі про залишення без руху; відповідачі не отримують процесуальні документи й повідомлення про виклик до суду, а сторона позивача завжди обізнана про всі судові засідання і дії суду; суддею безпідставно відмовлено у прийнятті зустрічного позову й суддя перебував у нарадчій кімнаті для вирішення цього питання лише 5 хвилин.

У цьому контексті суд вважає за необхідне зазначити положення ч. 4 ст. 36 ЦПК України, за яким зокрема незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, не може бути підставою для відводу.

Згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007року «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Наявність у осіб, які беруть участь у справі заперечень, сумнівів щодо правильності та відповідності процесуальних дій судді протягом розгляду та судових рішень чинному законодавству України не можуть бути підставою згідно з ст. ст. 36, 37 ЦПК України для відводу судді, всі ці заперечення можуть бути викладені цими особами в апеляційній скарзі у разі незгоди з прийнятим судовим рішенням.

У п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» зазначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У справі «Фей проти Австрії» ЄСПЛ вказав, що неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

У п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що кожен має право на розгляд його справи безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідачкою ОСОБА_5 не подано суду жодного доказу, який би підтвердив упередженість або необ`єктивність суду, а наведені у заяві про відвід судді Іванову А.П. факти не є обставинами, які в розумінні ст. 36 ЦПК України виключають участь судді в розгляді справи, й зводяться лише до незгоди з процесуальними рішеннями, прийнятими суддею.

Окрім цього суд не вправі за відсутності підстав, передбачених ст. 36 ЦПК України, задовольняти необґрунтовану та безпідставну заяву про відвід, оскільки наведене суперечитиме основним засадам цивільного процесуального законодавства, вимогам, встановленим у Законі України «Про судоустрій і статус суддів», Кодексі суддівської етики, Бангалорських принципах поведінки судді.

Враховуючи вищенаведене, зважаючи на те, що будь-яких доказів, які б давали підстави сумніватися в об`єктивності та неупередженості головуючого судді при розгляді даної справи відповідачкою ОСОБА_5 надано не було, підстави для відводу на переконання суду відсутні, тому суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 3 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу. Однак для усунення у відповідачки та інших учасників судового процесу сумнівів в неупередженості судді при розгляді цього питання, суд визнає заявлений відвід необґрунтованим і вважає за необхідне передати таку заяву для розгляду суддею, який не входить до складу суду у цій справі.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 36-40 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву ОСОБА_5 про відвід судді Іванова А.П. передати для вирішення іншому судді, який не входить до складу суду, визначеному у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов