30.09.2024 Справа № 756/1018/24
Справа №756/1018/24
Провадження № 2-др/756/166/24
30 вересня 2024 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:
головуючого - судді Тихої О.О.,
за участю секретаря судового засідання Косянчук Н.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву представника відповідача - адвоката Ліщишина Ігоря Віталійовича, про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є спільною частковою власністю, в натурі, припинення спільної часткової власності,
Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 13.09.2024 у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є спільною частковою власністю, в натурі, припинення спільної часткової власності відмовлено.

Представник відповідача - адвокат Ліщишин І.В. звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив стягнути з позивача ОСОБА_1 на користь відповідачки ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12 000,00 грн.

В обґрунтування заяви зазначив, що з метою забезпечення представництва інтересів відповідача в суді у вказаній справі та надання інших видів правової допомоги між ОСОБА_2 та Адвокатським об`єднанням «АРГУМЕНТУМ» було укладено Договір про надання правової допомоги № 20/26 від 15.10.2020, а також Додаткова угода від 04.06.2024, відповідно до яких вартість наданих відповідачу послуг з професійної правничої допомоги становить 12 000,00 грн., що підтверджується відповідними документами.

Таким чином, судові витрати, що понесла відповідач у зв`язку із розглядом справи №756/1018/24 становлять 12 000,00 грн., які представник відповідача просить стягнути з позивача.

Вказану заяву представник відповідача просив розглянути за його відсутності та відсутності відповідача.

Позивач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся.

Зважаючи на положення ч. 4 ст. 270 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін.

Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, ознайомившись з заявою про стягнення судових витрат, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 13.09.2024 у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є спільною частковою власністю, в натурі, припинення спільної часткової власності відмовлено.

За приписами ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» заява №19336/04, від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95), від 06 липня 2015 року у справі «Заїченко проти України» (п.131), зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі №742/2585/19, від 03 лютого 2021 року у справі №522/24585/17.

Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

З матеріалів справи вбачається, що 15.10.2020 між ОСОБА_2 та Адвокатським об`єднанням «АРГУМЕНТУМ» було укладено Договір про надання правової допомоги № 20/26.

Відповідно до п. 3.1 вказаного Договору правову допомогу, що надається Адвокатським об`єднанням, Клієнт оплачує в гривнях, виходячи з погодинної оплати праці Адвокатського об`єднання, що становить 3000,00 грн. за годину без ПДВ., або у фіксованому розмірі за згодою Сторін.

04.06.2024 між ОСОБА_2 та Адвокатським об`єднанням «АРГУМЕНТУМ» укладено Додаткову угоду до Договору про надання правової допомоги № 20/26, якою сторони погодили фіксований розмір гонорару Адвокатського об`єднання в межах судової справи №756/1018/24 за представництво інтересів Клієнта в суді першої інстанції у сумі 12 000,00 грн.

На підтвердження наданих послуг Адвокатським об`єднанням «АРГУМЕНТУМ» надано Акт від 16.09.2024, підписаний відповідачем на суму 12 000,00 грн.

Дослідивши докази, надані представником відповідача на підтвердження понесених відповідачем судових витрат, практику ЄСПЛ та Верховного Суду, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви представника відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000,00 грн., які відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а також не суперечать принципу розподілу таких витрат.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача - адвоката Ліщишина Ігоря Віталійовича, про стягнення судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є спільною частковою власністю, в натурі, припинення спільної часткової власності задовольнити.

Ухвалити у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є спільною частковою власністю, в натурі, припинення спільної часткової власності додаткове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000 (дванадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя О.О. Тиха