УХВАЛА

08 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 522/29806/13-ц

провадження № 61-11296ск24

Верховний Суд у складі судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Ігнатенка В. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 08 квітня 2024 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Євробанк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Соната Фінанс», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

30 липня 2024 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку направив до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного суду від 08 квітня 2024 року.

У касаційній скарзі заявник просив суд касаційної інстанції скасувати постанову Одеського апеляційного суду від 08 квітня 2024 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Соната Фінанс» заборгованості за простроченими відсотками за договором кредиту від 19 серпня 2011 року № С-314 в розмірі 80 758, 66 дол. США, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у цій частині.

Ухвалою Верховного Суду від 02 вересня 2024 року касаційну скаргу

ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме подати нову редакцію касаційної скарги та її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, із належним обґрунтуванням пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України, на який він посилається, як на підставу касаційне оскарження судових рішень.

На виконання вимог вказаної ухвали, ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку направив до Верховного Суду уточнену касаційну скаргу.

Верховний Суд вважає, що заявник вимоги ухвали від 02 вересня 2024 року не виконав та належним чином не обґрунтовує необхідність формування єдиної правозастосовчої практики щодо відповідних норм права.

Касаційний суд має забезпечувати формування єдиної судової практики шляхом надання відповідного тлумачення (правозастосування) норм права.

Про необхідність формування єдиної правозастосовчої практики свідчить, зокрема, відсутність єдиного правового висновку Великої Палати Верховного Суду, наявність правових висновків суду касаційної інстанції, які прямо суперечать один одному, велика кількість справ щодо вирішення подібних правовідносин, які перебувають на розгляді судів.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. За змістом статті 185 ЦПК України, якщо заявник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.

Заявник не виконав вимоги ухвали Верховного Суду від 02 вересня

2024 року, що перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою і є підставою для визнання касаційної скарги неподаною та повернення її заявникам.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 08 квітня 2024 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Євробанк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Соната Фінанс», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, визнати неподаною та повернути.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Ігнатенко