Справа № 139/642/24
Провадження № 2/139/261/24
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

11 жовтня 2024 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі головуючої судді Тучинської Н.В.

розглянувши в селищі Муровані Курилівці у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

у с т а н о в и в:

Сторони перебувають у договірних правовідносинах на підставі Кредитного договору (оферти) № 25.01.2023-100000534 від 25 січня 2023 року, шляхом підписання Заявки, що є частиною цього Договору. Відповідно до умов Кредитного договору сума кредиту складає 11000 гривень. Строк кредиту 42 календарних дні. Товариство з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" виконало взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором, надавши відповідачу кредит у сумі 11000 гривень. Відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання щодо повернення кредиту та відсотків за користування кредитом належним чином не виконав.

Від представника позивача ТОВ "Споживчий центр" Балюха Олександра Степановича (повноваження на а.с. 19) 28 серпня 2024 року через систему "Електронний суд" до суду надійшов цей позов.

На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, 30 серпня 2024 року отримано підтвердження про зареєстроване місце проживання відповідача в АДРЕСА_1 (а.с. 29).

Ухвалою суду від 30 серпня 2024 року (а.с. 30) позовну заяву прийнято до розгляду Мурованокуриловецького районного суду, відкрито провадження у справі та ухвалено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Цією ж ухвалою відповідачу встановлено строк в 15 днів з дня вручення ухвали для подання відзиву на позов чи для подання клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Ухвалу про відкриття провадження відповідачу було направлено 30 серпня 2024 року, поштове відправлення повернулось без вручення оскільки адресат відсутній за вказаною адресою (а.с. 39-40).

В той же час, 24 вересня 2024 року від відповідача на поштову адресу суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 41-44) відповідно до якого ОСОБА_1 категорично не погоджується із заявленими вимогами, вважає їх необґрунтованими та такими, що суперечать вимогам чинного законодавства. Зокрема, відповідач заперечує факт укладення кредитного договору № 25.01.2023-100000534 від 25 січня 2023 року, оскільки йому не було письмово повідомлено всю необхідну інформацію; вважає, що позивачем не доведено факт виконання свого зобов`язання з надання кредиту; вважає непропорційно великою суму компенсації у разі невиконання позичальником умов договору.

30 вересня 2024 року через систему «Електронний суд» від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив з доказами, на яких ґрунтується позиція (а.с. 53-57).

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 275 ЦПК України).

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи.

За приписами ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

У зв`язку з наведеним вище, суд ухвалив розглядати справу в порядку письмового провадження, без проведення судового засідання (ч. 13 ст. 7 ЦПК України).

За вказаних обставин, за приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

Розглянувши справу, суд прийшов до висновку, що позовна вимога підлягає до задоволення, з врахуванням такого:

За правилами статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Судом встановлено, що 25 січня 2023 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір (оферти) № 25.01.2023-100000534, шляхом підписання Заявки, що є частиною цього Договору.Відповідно умов Заявки (а.с. 13-14) сума кредиту становить 11000 гривень; строк, на який надається кредит 42 дні з дня його надання; проценти розраховуються шляхом множення Кредиту (залишку Кредиту у разі його дострокового часткового повернення) на кількість днів користування Кредитом/залишком Кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді.

Відповідно до п. 4.1. пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) (зворот а.с. 9-12) Кредитодавець надає Позичальнику Кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Надання Кредиту здійснюється шляхом перерахування коштів у рахунок кредиту на банківський рахунок споживача. Відповідно до п. 4.5. пропозиції орієнтовна реальна річна процентна ставка за кредитом становить 75979%. Відповідно до п. 13.12 пропозиції позичальник підтверджує, що йому надані та він отримав інформацію, зазначену в частині другій статті 12 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", паспорт споживчого кредиту відповідно до Закону України "Про споживче кредитування", графік платежів з переліком складових загальної вартості кредиту відповідно до Правил розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, примірник цього договору.

Частиною першою ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Загальні правила щодо форми договору визначені ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

У п. 5 і п. 6 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього.

У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання зокрема електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки.

Частина 2 ст. 1056-1 ЦК України визначає, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За умовами Договору (п.3.1. пропозиції) ОСОБА_1 зобов`язувався повернути кредит, сплатити проценти до дати, вказаній у Заявці.

Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, в установлений строк і відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Укладення договору підтверджується наявною у матеріалах справи копією пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) ( зворот а.с. 9-12), копією заявки на укладення кредитного договору від 25 січня 2023 року (а.с. 13-14), копією підтвердження укладення кредитного договору (зворот а.с. 14), копією паспорту споживчого кредиту (а.с. 6-7) та копією додатку до анкети позичальника ( а.с. 8 9), які містять електронний підпис відповідача. Крім того, представником позивача до відповіді на відзив додано «Log File» (а.с. 68) з чіткою хронологією дій учасників електронної комерції при укладенні електронного договору в інформаційно-комунікаційній системі.

Крім того, як слідує із Картки субконто (а.с. 69-70), 08 лютого 2023 року ОСОБА_1 частково сплатив заборгованість за кредитним договором у розмірі 3410 гривень, що, з огляду на позицію Верховного Суду (постанова від 10.09.2019 у справі № 916/2403/18), є фактом визнання відповідачем факту наявності договірних правовідносин та заборгованості.

Позивач довів виконання свого зобов`язання з видачі кредиту ОСОБА_1 квитанцією № від 25.01.2023 (а.с. 15), в якій зазначено рахунок отримувача 516936*18. Відповідно до п. 4.1. пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) (зворот а.с.9-12) спосіб перерахування Позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача. У заявці на отримання кредиту (а.с. 13-14) Позичальник вказав реквізити належного йому електронного платіжного засобу для перерахування коштів за даним та наступними договорами: НОМЕР_1 .

Доказів, що такий картковий рахунок йому не належить, відповідач не надав суду.

Щодо аргументу відповідача про непропорційність відсотків до суми кредиту, суд враховує таке:

Заявкою від 25 січня 2023 року (а.с. 13-14) позичальник ОСОБА_1 підтвердив, що йому надані та він отримав інформацію, зазначену в частині другій статті 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (він ознайомився з нею за посиланням https://sgroshi.com.ua/ua/rozkritta-informacii), паспорт споживчого кредиту відповідно до ЗУ «Про споживче кредитування», графік платежів з переліком складових загальної вартості кредиту відповідно до Правил розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, примірник цього договору.

Крім того, у Заявці від 25 січня 2023 року (а.с. 13-14) ОСОБА_1 вказав, що він однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), невід`ємною частиною якої є Заявка до кредитного договору № 25.01.2023-100000534 від 25 січня 2023 року, з якими попередньо він уважно ознайомився, а акцептовані ним умови кредитного договору вказані нижче. Такими умовами, зокрема, є встановлення первинного періоду кредитування строком 14 днів з дня його надання (п. 5), чергового періоду користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду, період користування ставкою «Економ» (2% за один день), який розпочинається в день, наступний за днем сплати Позичальником повністю всіх процентів, нарахованих на дату платежу, та закінчується через 14 днів; визначення ставки «Стандарт» (3% за один день), яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім первинного періоду та періоду «Економ» (п. 6).

У відповіді на відзив (а.с. 53-57) представник позивача навів детальний розрахунок нарахування процентів за кредитним договором № 25.01.2023-100000534 від 25 січня 2023 року, який повністю узгоджується із підписаними сторонами і наведеними вище умовами, та в якому враховано обставину, що 08 лютого 2023 року ОСОБА_1 частково оплатив заборгованість, що підтверджується Карткою субконто (а.с. 69-70).

Відповідно до довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 25.01.2023-100000 від 25.01.2023 року (а.с. 16), та Картки субконто (а.с. 69-70) заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 25.01.2023-100000534 станом на 19 травня 2023 року складає 18358 гривень 53 копійки, в тому числі: 10988 гривень 53 копійки - основний борг, 7370 гривень - заборгованість за відсотками.

Відповідач доказів, які б підтверджували погашення боргу, не надав.

Частина 1 ст. 13 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України зобов`язує сторони довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Процесуальні обов`язки відповідача полягають, зокрема, у здійсненні ним активних процесуальних дій, наданні доводів та доказів, що стосуються існування цивільних прав позивача як кредитора у зобов`язанні. Така правова позиція міститься у п. 6.8. постанови ВП ВС від 15.06.2021 у справі № 904/5726/19.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 9.1 пропозиції, у разі несплати Кредиту та/або Процентів у встановлені договором терміни/строки, сума зобов`язань по погашенню Кредиту та/або Процентів з наступного за останнім для сплати днем вважається простроченою.

У випадках, не врегульованих даним договором за порушення зобов`язань сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства (п. 9.5. пропозиції).

За таких обставин, суд вбачає підстави для судового захисту прав позивача та стягнення з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" кредитної заборгованості в сумі 18358 гривень 53 копійки.

Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

У позовній заяві представник позивача зазначив, що понесені ним судові витрати складаються лише із суми сплаченого судового збору. Ця обставина доведена відповідним платіжним документом (а.с. 5).

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду з цим позовом позивачем було сплачено 2422 гривень 40 копійок судового збору (а.с. 5). Суд у цьому рішенні прийшов до висновку про повне задоволення позовних вимог. Таким чином, судові витрати у вигляді сплаченого при зверненні до суду судового збору підлягають компенсації позивачу у повному розмірі.

Керуючись: ст.ст. 42 і 61 Конституції України, Кредитним договором № 25.01.2023-100000534 від 25 січня 2023 року, ст.ст. 6, 11, 509, 525, 526, 527, 530, 610, 611, 612, 626, 628, 638, 639, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст. 7, 12, 13, 81, 259, 263- 265, 268, 275, 279, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити. Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" (юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського,133-А, ) заборгованість за Кредитним договором № 25.01.2023-100000534 від 25 січня 2023 року у розмірі 18358 гривень 53 копійки та судові витрати в сумі 2422 гривні 40 копійок, а всього 20780 (двадцять тисяч сімсот вісімдесят) гривень 93 копійки.

Рішення може бути оскаржено сторонами протягом тридцяти днів з моменту проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:___________