01.10.2024 року м. Житомир
Богунський районний суд міста Житомира в складі:
головуючої судді Семенцової Л.М.,
за участі секретаря Кирийчук А.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,-
У грудні 2023 року позивач звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що від розірваного на теперішній час шлюбу з відповідачем вони мають повнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом із нею в м. Молліна Іспанії та є здобувачем вищої освіти наукового факультету Університету Жирони (Іспанія), зарахована на навчання за освітнім рівнем спеціаліста (період навчання 5 років) за подвійним дипломом за ступеренм біології/біотехнології. Вартість навчання за перший рік навчання становить 1248,52 євро на 2023-2024 навчальний рік, тобто по 105,05 євро на місяць. Дочка проживає в університській резиденції (гуртожитку) щоб мати можливість проходити академічне навчання. Оплата за проживання в гуртожитку становить 891 євро на місяць за період з вересня 2023 року по червень 2024 року, що сплачується позивачем. Водночас ОСОБА_4 несе додатково витрати на придбання підручників, харчування та проїзд з Жирони до м. Молліна на вихідні та святкові дні, що в середньому складає 310 євро щомісяця. За навчання та проживання позивачем було сплачено 1784,00 євро. Відповідач понад п`ять останніх років проживає в Республіці Польща, де має постійні і доволі значні заробітки.
Ухвалою судді Богунського районного суду міста Житомира Семенцової Л.М. від 14.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в справі та призначено судове засідання для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.
Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.
У судовому засіданні представник позивача позов підтримав з викладених у ньому підстав. В останнє судове засідання позивач та її представник не з`явилися, від представника надійшла до суду заява про розгляд справи за його відсутності, зазначивши про підтримання позовних вимог та що не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, причин неявки до суду не повідомив.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Враховуючи достатність у справі матеріалів про спірні правовідносини сторін, тому за згодою представника позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи згідно статей 280-282 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 78, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 07.12.2005, виданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції в Житомирській області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є дочкою ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (а. с. 18).
Як вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 22.04.2009 та копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , позивач після розірвання шлюбу з відповідачем та внаслідок реєстрації шлюбу з ОСОБА_6 змінила прізвище з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 » (а. с. 19, 20).
Відповідно до копії довідки від 24.07.2023 та офіційної заяви від 04.10.2023 Університету Жирони дочка сторін зарахована та навчається в Університеті Жирони (Іспанія) за навчальним планом подвійний ступінь з біології/ступінь з біотехнології. Вартість навчання за 2023-2024 навчальний рік становить 1248,52 євро (а. с. 34-39).
ОСОБА_3 проживає в гуртожитку у м. Жироні для проходження академічного навачання протягом 2023-2024 навачального року. Вартість проживання за одну кімнату за місяць напівпансіону становить 891 євро, що включає період з вересня 2023 року по червень 2024 року. Зазначена сума сплачена позивачем, що вбачається з повідомлення про операцію на рахунку від 24.07.2023 (а. с. 40-48).
У довідці про індивідуальну реєстрацію Муніципального реєстру ОСОБА_9 ) від 06.10.2023 зазначено про реєстрацію позивача та її дочки в одному помешканні в АДРЕСА_1 (а. с. 25-27).
За наданими відомостями Головного управління ДПС в Житомирській області від 04.03.2024 інформація про доходи ОСОБА_2 за 2023 рік відсутня (а. с. 87).
Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Частиною 1 ст. 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених устатті 182 цього Кодексу.
Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України).
У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та можливість надавати таку допомогу.
Добровільної угоди щодо утримання повнолітньої дочки на час її навчання між сторонами не досягнуто.
При вирішенні спору суд враховує, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.04.2024 № 373823764 йому на праві власності належить квартира АДРЕСА_2 , придбана ним на підставі укладеного 21.03.2017 договору купівлі-продажу квартири. В матеріалах справи відсутня інформація щодо працездатності та стану здоров`я відповідача.
Позивачем не доведено понесення дочкою витрат на придбання підручників, харчування та проїзд з Жирони до м. Молліна на вихідні та святкові дні в середньому 310 євро щомісяця, чим обгрунтовані позовні вимоги, так само як і не доведено дати закінчення навчання в Університеті Жирони (Іспанія). За таких обставин у цій частині вимоги позову задоволенню не підлягають.
Згідно ст. 135 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Питання, що стосуються витрат на професійну правничу допомогу, регулюються ст. 137 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 цієї статті за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
За приписами ч. 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).
Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 в справі № 755/9215/15-ц).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 в справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 в справі 904/4507/18.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 в справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 в справі № 904/4507/18).
Верховний Суд у постанові від 21.01.2021 в справі № 280/2635/20 сформулював висновок про те, що КАС України у редакції, чинній з 15.12.2017, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 в справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат.
Поряд із тим, необхідно зауважити, що витрати на правничу допомогу адвоката в зазначеному розмірі є неспівмірними зі складністю цієї справи, яку не можна віднести до складних, наданих адвокатом об`ємом послуг, через що така сума витрат є необгрунтованою та не відповідає критерію розумності їх розміру. За наведених обставин суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача 8000,00 грн витрат на оплату професійної правничої допомоги.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача у дохід держави підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена при зверненні до суду з позовом.
Керуючись ст. ст. 182, 191, 199, 200, 201 СК України, ст. ст. 12, 76-81, 137, 141, 259, 263-268, 354, 430 ЦПК України, -
Позов задовольнити частково.
У задоволенні решти вимог позову відмовити.
Рішення суду в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 8000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у сумі 1073,60 грн.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному ЦПК України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_5 ).

Суддя Л.М. Семенцова