Справа № 484/2573/24
Провадження № 2/484/1018/24
Рішення

іменем України

(заочне)

14.10.2024 м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Максютенко О.А.

за участю секретаря судового засідання Завірюхи В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду м. Первомайська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою,

встановив

15.05.2024 представник позивача звернувся до суду з даним позовом, з якого вбачається, що 03.10.2014 року ОСОБА_2 під особисту розиску позичив у ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 125 000,00 грн. із зазначенням умов їх повернення, а саме із зобов`язанням повернути позику по першій вимозі за період користування грошима, оскільки вказана розписка не містить кінцевої дати повернення боргу і є бестроковою. Позивачка неодноразово зверталась до відповідача з вимогою про повернення позики, однак відповідач в добровільному порядку в строк до 15.05.2024 року грошові кошти не повернув, що свідчить про ухилення від повернення суми боргу та порушення взятих на себе зобов`язань. Це змусило позивачку звернутися за захистом свого порушеного права до суду та просила стягнути з відповідача на свою користь 305694,22 грн. боргу з урахуванням інфляційного збільшення і штрафних санкцій, а також судові витрати.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20.05.2024 було відкрито провадження.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20.05.2024 вжито заходів забезпечення позову, а саме постановлено заборонити ОСОБА_2 відчуження належного йому нерухомого майна, а саме земельної ділянки площею 6,1955 га, кадастровий номер :01:000:0136, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах території Романово-Балківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27.08.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, до суду адвокат Ремський Є.В. надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вмоги підтримує повністю, проти заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, правом на подання відзиву не скористався.

Враховуючи думку позивача, який просить розглядати справу за його відсутності та не заперечує проти винесення заочного рішення, належним чином повідомлення відповідача про дату та час слухання справи, суд відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України ухвалив провести розгляд справи у заочному порядку.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності суд, прийшов наступного висновку.

Судом встановлено, що і підтверджується матеріалами справи, що 03.10.2024 року, відповідач отримав від позивачки у позику 125000,00 грн., що в еквіваленті складає 15625,00 Доларів США під 12 відсотків річних, які зобов`язався повернути за першою вимогою позивачки. Про вказане свідчить боргова розписка складена та підписана відповідачем від 03.10.2024 року.

Свої зобов`язання з повернення грошових коштів відповідач не виконав, про що свідчить наявність у позивачки оригіналу боргової розписки, кошти за позикою позивачці не повернув.

У зв`язку з не виконанням зобов`язань за борговою розпискою, відповідач, станом на 15.05.2024 перед позивачкою має заборгованість на загальну суму 305694,22 грн., яка складається з: 125000,00 грн. сума боргу, 51710,89 грню - інфляційне збільшення, 128983,33 грн. - штрафні санкції.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимо габо заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору.

Судом встановлено, що сторонами було досягнуто згоди стосовно всіх істотних умов договору позики й розписка свідчить про його укладення відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України.

Нормою статті 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з частиною другою статті 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 723/304/16-ц (провадження № 14-360цс19) зазначено, що за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки.

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року в справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18) вказано, що за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

Зазначене також узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 19 травня 2021 року у справі № 128/891/20-ц, провадження № 61-4560 св 21.

Частинами 1 та 2 статті 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Таким чином, надана позивачем розписка від 03 жовтня 2014 року у розумінні ЦК України, є договором позики.

Статтею 599 ЦК України імперативно визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини першої статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Строк повернення боргу пов`язаний з моментом пред`явлення вимоги, який визначений сторонами в розписці, закінчився 15 травня 2024 року, однак відповідач суму коштів, у розмірі 125000,00 грн. отриманих в борг, позивачці не повернув за її неодноразовими вимогами.

Позивачкою надано розрахунок інфляційного нарахування від суми боргу за період прострочення у розмірі у розмірі 51710 грн. 89 коп. розраховані за формулою 125000,00 грн. (сума боргу) х 1.413687 - 125000 = 51710 грн. 89 коп.

Розрахунок штрафних санкцій складає 128983 грн. 33 коп., що розраховується за період з 15.05.2021р. по 15.05.2024р.

Доказів виконання своїх зобов`язань по поверненню вищезазначеної грошової суми, передбачених ст. 545 ЦК України відповідачем не надано, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з нею боргу за договором позики від 03.10.2014 р. в сумі 125000,00 грн. та розраховані позивачем 51710 грн. 89 коп. інфляційне збільшення і 128983 грн. 33 коп. штрафні санкції, підлягають задоволенню.

На підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки понесені та документально підтверджені нею судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову в сумі 3662,54 грн.

Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 10, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280, 354 ЦПК України, суд

ухвалив

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти за договором позики від 03.10.2014 року в розмірі 305694 грн. 22 коп., із них: 125000 грн. 00 коп. - сума боргу; 51710 грн. 89 коп. інфляційне збільшення; 128983 грн. 33 коп. штрафні санкції.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 3662,54 грн.

Заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 14.10.2024 року.

Суддя: