КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Кафідова О.В.,

секретар Ламбуцька Т.О.,

за участю:

представника відповідача Євглевської О.В. ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 20 травня 2024 року про залишення позову без розгляду по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Держави України в особі Міністерства юстиції про визнання протиправною бездіяльності, стягнення збитків та коштів,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Держави України в особі Міністерства юстиції про визнання протиправною бездіяльності, стягнення збитків та коштів.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20.05.2024 вказану позовну заяву залишено без розгляду з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України (т. 1, а.с. 238, 239).

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

При цьому, в обгрунтування доводів своєї апеляційної скарги вказує, що він не був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, а довідка про доставку SMS не може вважатися доказом належного його повідомлення у розумінні положень ЦПК України (т. 2, а.с. 1-3).

Представник відповідача щодо задоволення апеляційної скарги заперечував та просив залишити оскаржувану ухвалу без змін.

Позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Разом з тим, враховуючи положення ч.2 ст. 372 ЦПК України, судом апеляційної інстанції визнано за можливе розглянути справу за відсутності позивача, оскільки його неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення представника відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, залишення заяви без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку з виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Відповідно до п. 3 ч. 1 статті 257 ЦПК України позов залишається без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

При цьому, згідно з ч. 5 ст. 223 ЦПК України визначено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Аналіз зазначених норм вказує на те, що процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними.

Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Водночас, правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Аналогічна правова позиція викладена й в постанові Верховного Суду від 22.05.2019 року у справі № 310/12817/13.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач у судові засіданні, призначені на 29.11.2023, 21.02.2024, 26.03.2024 та 20.05.2024 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток, смс-повідомлень та розміщенням оголошення на сайті Печерського районного суду м. Києва.

Так, як вбачається, з матеріалів справи, позивачу були надіслані судові повістки про виклик його у судові засідання, призначені на 26.03.2024 та на 20.05.2024, проте доказів їх отримання останнім, а також доказів їх повернення на адресу суду матеріали справи не містять.

При цьому, матеріали справи містять докази направлення позивачу SMS-повідомлень про розгляд справи 26.03.2024 та 20.05.2024 на номер телефону, указаний ним у позовній заяві, що підтверджується відповідними довідками про доставку SMS-повідомлень.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів того, що позивач подавав до суду заяву про направлення йому судових повісток за допомогою SMS-повідомлень.

У свою чергу, відповідно до пункту 2 Порядку надсилання учасникам судового процесу текстів судових повісток у вигляді SMS-повідомлень, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 01.06.2013 № 73, текст судової повістки може бути надісланий судом учаснику SMS-повідомленням лише після подання ним до суду відповідної заявки. Така заявка оформляється безпосередньо в суді або шляхом заповнення учасником форми, яка розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

У постановах Верховного Суду від 27.03.2019 року у справі № 201/6092/17, від 23.02.2022 року у справі № 644/12167/15 та від 14.02.2024 у справі № 405/9040/19 вказано, що довідка про доставку SMS не може вважатися доказом належного повідомлення про дату, час і місце судового засідання, оскільки згідно пункту 2 Порядку надсилання учасникам судового процесу (кримінального провадження) текстів судових повісток у вигляді SMS-повідомлень, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 01.06.2013 № 73, текст судової повістки може бути надісланий судом Учаснику SMS-повідомленням лише після подання ним до суду заявки про намір отримання судової повістки в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення. Така заявка оформляється безпосередньо в суді або шляхом роздруковування та заповнення Учасником форми, яка розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

Отже, за відсутності належним чином оформленої заяви позивача про намір отримання судової повістки в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення, наявні в матеріалах справи довідки про доставлення йому SMS-повідомлень з відомостями про призначені судові засідання не є доказами належного повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про залишення позову без розгляду з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, оскільки, з огляду на вищевстановлені обставини справи, неявка позивача у судові засідання, призначені на 26.03.2024 та 20.05.2024, зумовлена його неналежним повідомленням про час та місце розгляду справи.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Підставами для скасування ухвалу суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (ст. 379 ЦПК України).

З огляду на викладене, ухвала суду першої інстанції, постановлена з порушенням норм процесуального права, підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 371, 374, 379, 381- 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 20 травня 2024 року про залишення позову без розгляду по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Держави України в особі Міністерства юстиції про визнання протиправною бездіяльності, стягнення збитків та коштів - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 15 жовтня 2024 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

О.В. Кафідова