судді Верховного Суду у Касаційному цивільному судіПророка В. В.
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Пророка В. В. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В., розглянувши на стадії попереднього розгляду в порядку письмового провадження касаційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» на постанову Київського апеляційного суду від 08 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» про стягнення коштів, ухвалою від 07 жовтня 2024 року призначив її до судового розгляду колегією у складі п'яти суддів у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Водночас з рішенням колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду не можемо погодитисяз огляду на таке.
1. По-перше, у червні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з відповідним позовом до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» (правонаступником якого є Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», далі - АТ КБ «ПРИВАТБАНК» або банк), у якому просила стягнути відповідні належні їй грошові кошти, розміщені на рахунках банку.
1.1. Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 11 січня 2019 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 29 вересня 2020 року, позов задоволений частково: вирішено стягнути з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_1 три відсотки річних у сумі 703,56 грн та інфляційні втрати - 5 759,29 грн; в іншій частині позову відмовлено; здійснений розподіл судових витрат.
1.2. Постановою Верховного Суду від 08 грудня 2021 року частково задоволена касаційна скарга ОСОБА_1 - скасована постанова Київського апеляційного суду від 29 вересня 2020 року у частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення пені відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», справа у цій частині направлена на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, у решті оскаржувані судові рішення залишені без змін.
1.3. Постановою Київського апеляційного суду від 08 червня 2022 року, з урахуванням ухвали від 26 серпня 2022 року про виправлення описки: скасоване рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 11 січня 2019 року у частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення пені відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» з ухваленням у цій частині нового судового рішення про часткове задоволення відповідних позовних вимог - вирішено стягнути з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_1 10 000,00 грн пені відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», здійснений відповідний розподіл судових витрат.
1.4. 05 липня 2022 року до Верховного Суду електронною поштою від імені працівниці банку - ОСОБА_2 , яка зазначена у цих документах адвокатом, головним юрисконсультом Департаменту претензійно-позовної роботи банку, надійшла касаційна скарга з додатками. У цій касаційній скарзі представник банку просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 08 червня 2022 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення пені відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів».
1.5. 05 липня 2022 року справа розподілена колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі: Усика Г. І. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Яремка В. В.
1.6. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 липня 2022 року касаційна скарга банку залишена без руху - заявнику наданий строк для усунення її недоліків. Зокрема, у цій ухвалі зазначено, що касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, з огляду на таке.
1.7. Згідно з частинами п`ятою, шостою статті 43 Цивільного процесуального кодексу України (у актуальній редакції далі - ЦПК України) документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - ЄСІТС), за винятком випадків, передбачених ЦПК України. Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням ЄСІТС в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
1.8. За правилом пункту 16 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21 (в актуальній редакції далі - Положення про ЄСІТС), процесуальні документи та докази можуть подаватися до суду в електронній формі, а процесуальні дії - вчинятися в електронній формі виключно за допомогою ЄСІТС з використанням власного кваліфікованого електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису, за винятком випадків, передбачених процесуальним законом.
1.9. Також вказано заявнику, що він не виконав вимоги частини сьомої статті 43 ЦПК України, яка передбачає, що у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов'язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів. Аналогічна вимога міститься також у пункті 29 Положення про ЄСІТС.
1.10. 14 липня 2022 року через скриню приймальної громадян Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду передана заява банку про усунення недоліків відповідної касаційної скарги, підписана власноруч ОСОБА_2 , у якій зазначено, що на виконання вимог вище згаданої ухвали Верховного Суду від 06 липня 2022 року банк надає докази направлення матеріалів касаційної скарги учасникам цієї справи. До заяви додані відповідні докази.
1.11. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 липня 2022 року відкрите касаційне провадження у справі.
1.13. 25 вересня 2024 року протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями з метою приведення у відповідність складу постійної колегії справа розподілена колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В.
1.14. Під час підготовки справи до розгляду, після безпосереднього ознайомлення з матеріалами цієї справи, мною з`ясовано, що касаційне провадження у цій справі відкрите Верховним Судом помилково та підлягає закриттю з огляду на таке.
1.15. Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Згідно із частиною першою статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права.
1.16. Відповідно до пунктів 1 та 2 частини третьої статті 2 ЦПК України основною засадою (принципом) цивільного судочинства, зокрема, є верховенство права й рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом.
1.17. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частини друга та четверта статті 12 ЦПК України).
1.18. Відповідно до частини п`ятої статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема: 1) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій (пункт 3); 2) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених ЦПК України (згідно із пунктом 4); вживає заходів для виконання учасниками судового процесу їхніх обов`язків (згідно із пунктом 5).
1.19. Водночас частина друга статті 2 ЦПК України передбачає, що суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі та визначене у частині першій цієї статті ЦПК України. Зокрема, завданням цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд цивільних справ, який в контексті вимог частини статті 12 (зокрема, рівність учасників справи щодо здійснення ними всіх процесуальних обов`язків) ЦПК України передбачає забезпечення повноцінного виконання учасниками справи їх процесуальних обов'язків, передбачених ЦПК України.
1.20. ЄСІТС відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції (частина четверта статті 14 ЦПК України).
1.21. Адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в ЄСІТС в обов`язковому порядку (частина шоста статті 14 ЦПК України).
1.22. Реєстрація в ЄСІТС не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі (абзац перший частини восьмої статті 14 ЦПК України). Відповідно до абзацу другого частини восьмої статті 14 ЦПК України особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в ЄСІТС, можуть подати процесуальні, інші документи, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою ЄСІТС.
1.23. Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про ЄСІТС та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (частина дев`ята статті 14 ЦПК України).
1.24. Документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням ЄСІТС, за винятком випадків, передбачених ЦПК України (згідно із частиною п`ятою статті 43 ЦПК України). Частина шоста статті 43 ЦПК України визначає, що процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням ЄСІТС в порядку, визначеному відповідним положенням про ЄСІТС та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
1.25. У разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів (частина сьома статті 43 ЦПК України).
1.26. Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним підписом учасника справи (його представника). Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника) (частина восьма статті 43 ЦПК України).
1.27. Якщо позов, апеляційна, касаційна скарга подані до суду в електронній формі, позивач, особа, яка подала скаргу, мають подавати до суду заяви по суті справи, клопотання та письмові докази виключно в електронній формі, крім випадків, коли судом буде надано дозвіл на їх подання в паперовій формі (частина дев`ята статті 43 ЦПК України).
1.28. 01 грудня 2018 року в газеті «Голос України» та на офіційному веб-порталі «Судова влада України» Державна судова адміністрація України оголосила про створення та забезпечення функціонування ЄСІТС.
1.29. 26 травня 2021 року набрав чинності Закон України № 1416-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо забезпечення поетапного впровадження Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи». Відповідно до цього Закону створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - ЄСІТС) здійснюється поетапно. Відповідні зміни також були внесені до Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та ЦПК України.
1.30. Як вже було зазначено, рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21 затверджене Положення про ЄСІТС.
1.31. Відповідно до пункту 2 Положення про ЄСІТС воно визначає порядок функціонування в судах та органах системи правосуддя окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, зокрема підсистем «Електронний кабінет», «Електронний суд» та підсистеми відеоконференцзв'язку; порядок вчинення процесуальних дій в електронній формі з використанням таких підсистем; особливості використання в судах та органах системи правосуддя іншого програмного забезпечення в перехідний період до початку функціонування ЄСІТС у складі всіх підсистем (модулів).
1.32. Електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, який містить обов`язкові реквізити документа, правовий статус якого засвідчено кваліфікованим електронним підписом автора (підпункт 5.4 пункту 5 Положення про ЄСІТС).
1.33. Користувач ЄСІТС (користувач) - особа, що пройшла процедуру реєстрації в підсистемі «Електронний кабінет» (Електронний кабінет ЄСІТС), пройшла автентифікацію та якій надано доступ до підсистем ЄСІТС відповідно до її повноважень (підпункт 5.6. пункту 5 Положення про ЄСІТС).
1.35. Процесуальні документи та докази можуть подаватися до суду в електронній формі, а процесуальні дії - вчинятися в електронній формі виключно за допомогою ЄСІТС з використанням власного кваліфікованого електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису, за винятком випадків, передбачених процесуальним законом (пункт 16 Положення про ЄСІТС).
1.36. Доступ до підсистем (модулів) ЄСІТС, крім вебпорталу, здійснюється за допомогою Електронного кабінету після обов`язкового проходження особою процедури реєстрації або автентифікації. Автентифікація користувача здійснюється на початку кожної сесії роботи в ЄСІТС (пункт 18 Положення про ЄСІТС).
1.37. Підсистема «Електронний суд» (Електронний суд) - підсистема ЄСІТС, що забезпечує можливість користувачам у передбачених законодавством випадках відповідно до наявних технічних можливостей підсистеми ЄСІТС реалізованого функціоналу створювати та надсилати в електронному вигляді процесуальні чи інші документи до суду, інших органів та установ у системі правосуддя, а також отримувати інформацію про стан і результати розгляду таких документів чи інші документи (абзац перший пункту 24 Положення про ЄСІТС).
1.38. Відповідно до пункту 25 Положення про ЄСІТС процесуальні та інші документи, пов`язані з розглядом справ у суді можуть подаватися до суду в електронній формі виключно з використанням підсистеми «Електронний суд». Електронні документи створюються із застосуванням вбудованого текстового редактора шляхом заповнення форм документів, передбачених Інструкцією користувача Електронного суду, підписуються кваліфікованим електронним підписом (підписами) його підписувача (підписувачів) та надсилаються засобами відповідної підсистеми ЄСІТС. До створених в Електронному суді документів користувачі можуть додавати інші файли (зображення, відеофайли тощо). Відповідні додані файли (додатки) підписуються кваліфікованим електронним підписом користувачів разом зі створеними в Електронному суді документами, до яких вони додаються (згідно із пунктами 26 та 27 Положення про ЄСІТС).
1.39. Підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет» та «Електронний суд» станом як на 05 липня 2022 року (перше подання касаційної скарги в електронній формі поза ЄСІТС), так і станом на 14 липня 2022 року (подання наручно письмової заяви про усунення недоліків касаційної скарги)функціонували відповідно до оголошення, надрукованого на 15 сторінці у газеті «Голос України» № 168 (7668) від 04 вересня 2021 року, що відповідає вимогам пунктів 118 та 122 Перехідних положень Положення про ЄСІТС. Датою початку їх функціонування є 05 жовтня 2021 року.
1.40. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
1.43. У зв`язку з цим звернення адвоката до Верховного Суд із касаційною скаргою у електронній формі, здійснене не за допомогою підсистеми «Електронний суд»/«Електронний кабінет», а електронною поштою, не відповідає вимогам статті 14 ЦПК України та Положенню про ЄСІТС. Зокрема, це звернення не дає підстав для висновку про належну ідентифікацію особи - підписанта документа у відповідності до конкретно сформульованих вимог Положення про ЄСІТС.
1.44. Зазначене відповідає правовим висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладений у постановах від 08 липня 2021 року у справі № 9901/75/21 (провадження № 11-140 заі 21), від 10 лютого 2021 року у справі № 9901/335/20 (провадження № 11-361 заі 20), від 03 червня 2021 року у справі № 9901/82/21 (провадження № 11-143 заі 21) та від 01 липня 2021 року у справі № 9901/76/21 (провадження № 11-137 заі 21).
1.45. У своїй постанові від 13 вересня 2023 року у справі № 204/2321/22 (провадження № 14-48 цс 22) Велика Палата Верховного Суду не відступала від відповідних висновків, викладених у її вище зазначених постановах. Більше того, у постанові від 13 вересня 2023 року у справі № 204/2321/22 Велика Плата Верховного Суду неодноразово підкреслила, що адвокат має обов'язково подавати електронні документи до суду виключно через ЄСІТС або її працюючі модулі і ця вимога не нівелюється статусом особи, яку адвокат представляє у суді. Тому і з точки зору матеріально-правового регулювання Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 13 вересня 2023 року у справі № 204/2321/22 лише підтвердила вищезазначений підхід щодо оцінки електронних документів, які направляються суду адвокатами. Необхідно також звернути увагу, що питання, яке вирішувала Велика Плата Верховного Суду у справі № 204/2321/22, приймаючи постанову від 13 вересня 2023 року, мало окрему уточнюючу ознаку - наявність технічних проблем з роботою модулів ЄСІТС, які унеможливлюють подання електронного документа через ці підсистеми.
1.46. Відповідно до квитовки на отримання документа учасниками в «Електронному суді» автоматизованої системи діловодства Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду зазначена ухвала Верховного Суду від 06 липня 2022 року була доставлена в електронному вигляді в електронний кабінет банку 23 липня 2022 року. Це підтверджує наявність у відповідного учасника цієї судової справи електронного кабінету у підсистеми «Електронний суд»/«Електронний кабінет» ЄСІТС.
1.47. Попри наявність електронного кабінету у підсистеми «Електронний суд»/«Електронний кабінет» ЄСІТС банк через свого представника подав касаційну скаргу в електронній формі поза ЄСІТС, що не відповідає вимогам ЦПК України. Після чого всупереч вимогам частини дев`ятої статті 43 ЦПК України подав у письмовій формі заяву на усунення недоліків.
1.49. Оскільки матеріали касаційної скарги не містять відомостей про підписання документів електронним цифровим підписом із застосуванням посиленого сертифіката відкритого ключа та доказів перевірки електронного цифрового підпису, накладеного на касаційну скаргу, із використанням підсистеми «Електронний суд», касаційна скарга банку не може вважатися підписаною у відповідності до конкретно сформульованих вимог Положення про ЄСІТС, а відтак й ЦПК України.
1.50. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 396 ЦПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження виявилося, що касаційну скаргу не підписано.
1.51. Згідно із статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди України застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.
1.55. Загальновизнаний принцип правової визначеності передбачає не тільки виконуваність судових рішень, а й стабільність правового регулювання. Завданням правозастосовчої практики є, серед іншого, формування такого застосування норм права, яке забезпечує рівність перед законом та правову визначеність у державі, яка керується верховенством права, що поліпшує громадське сприйняття справедливості, а також підвищує довіру до відправлення правосуддя.
1.56. Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 17 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (в актуальній редакції далі - Закон про судоустрій) єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема, єдністю судової практики.
1.57. Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом (частина перша статті 36 Закону про судоустрій).
1.58. Вищезазначений принцип правової визначеності є елементом забезпечення завдань цивільного судочинства, визначених у частині першій статті 2 ЦПК України.
З огляду на викладене вважаю, що:
Суддя В. В. Пророк