Справа № 156/503/24 Головуючий у 1 інстанції: Малюшевська І. Є.
Провадження № 22-ц/802/993/24 Доповідач: Карпук А. К.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

14 жовтня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Карпук А.К.

суддів Бовчалюк З.А., Здрилюк О. І.,

вивчивши заяву представника позивача Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» Сокуренко Наталії Вікторівни про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 24 червня 2024 року в справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» 05.09.2024 повторно подав апеляційну скаргу на рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 24 червня 2024 року у цій справі.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 13.09.2024 апеляційну скаргу залишено без руху, у зв`язку із пропуском строку на апеляційне оскарження, надано строк тривалістю десять днів з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків.

На виконання ухвали апеляційного суду від 13.09.2024 представник позивача ОСОБА_2 подала заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 24 червня 2024 року.

Заяву обґрунтовано тим, що 22.07.2024, протягом встановленого строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, АТ КБ «ПриватБанк» засобами поштового зв`язку подало апеляційну скаргу, яка ухвалою апеляційного суду була залишена без руху у зв`язку із сплатою судового збору в розмірі меншому, ніж передбачено законом.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 30.08.2024 року апеляційна скарга повернута у зв`язку з неусуненням недоліків апеляційної скарги - несплатою судового збору у повному обсязі.

Ухвала Волинського апеляційного суду від 30.08.2024 про повернення скарги отримана Банком через електронний кабінет 30.08.2024. Після отримання ухвали, у перший робочий день наступного тижня - 02.09.2024 представником Банку створено службову записку на доплату судового збору, який був оплачений на наступний день - 03.09.2024, одразу після затвердження бухгалтерією Банку. Після цього, 05.09.2024 року апеляційна скарга подана повторно. Представник банку зазначив, що причиною несвоєчасної доплати судового збору з 09.08.2024, слугувало те, що представник Банку в роботі якого знаходиться дана справа, перебувала у щорічній відпустці з 12.08.2024 по 30.08.2024, що є повноважною причиною для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення. Апеляційним судом встановлено такі обставини.

Рішення суду першої інстанції по суті спору ухвалено 24 червня 2024 року.

23.07.2024 АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу на рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 24 червня 2024 року.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 31 липня 2024 року апеляційну скаргу залишено без руху та запропоновано у строк не більше десяти днів з дня вручення копії ухвали доплатити судовий збір у розмірі 908,40 грн, а також надати суду докази його сплати. Крім того, заявнику роз`яснено наслідки несплати судового збору.

06 серпня 2024 року від АТ КБ «ПриватБанк» надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, яка ухвалою Волинського апеляційного суду від 09 серпня 2024 року була залишена без руху та продовжено апелянту строк на усунення зазначених недоліків, оскільки позивач в повному обсязі не сплатив судовий збір.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 30 серпня 2024 року апеляційну скаргу позивача визнано неподаною та повернуто особі, яка її подала, у зв`язку із невиконанням вимог ухвали Волинського апеляційного суду від 23.07.2024 про залишення апеляційної скарги без руху (несплатою судового збору).

В заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження представник банку ОСОБА_2 вказала, що причиною несвоєчасної доплати судового збору на виконання вимог ухвали апеляційного суду від 30 серпня 2024 року слугувало перебування її у відпустці у період з 12.08.2024 по 30.08.2024, тому посилаючись на положення статті 55 Конституції України, та на статтю 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, стверджує, що банк намагався сумлінно та добросовісно вжити всіх об`єктивно необхідних від нього дій для належного захисту своїх прав та інтересів і дотримання процесуальних вимог діючого законодавства. Також вказує, що «відповідно до норм ЦПК апеляційна скарга вдруге подана в межах строку апеляційного оскарження».

Зазначає, що у висновку Верховного Суду в постанові від 24 липня 2023 року у справі № 200/3692/21 (провадження № К/990/17155/23), зазначено, що процесуальний строк, зокрема строк на апеляційне оскарження, у разі повторного подання апеляційної скарги може бути поновлено у випадку дотримання одночасно таких умов:

-первісне звернення до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою відбулось у межах передбаченого процесуальним законом строку на апеляційне оскарження;

-повторне подання апеляційної скарги відбулось в межах строку апеляційного оскарження, встановленого процесуальним законом, або упродовж розумного строку після отримання копії відповідної ухвали суду про повернення первісної скарги, без невиправданих затримок і зайвих зволікань;

-скаржником продемонстровано добросовісне ставлення до реалізації ним права на апеляційне оскарження й вжито усіх можливих та залежних від нього заходів з метою усунення недоліків апеляційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої апеляційної скарги, і такі недоліки фактично усунуті станом на момент повторного звернення з апеляційною скаргою;

-доведено, що повернення попередньо поданих апеляційних скарг відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення, і які обумовлені наявністю об`єктивних і непереборних обставин, що унеможливили або значно утруднили можливість своєчасного звернення до суду апеляційної інстанції, й не могли бути усунуті скаржником;

-наявність таких обставин підтверджено належними і допустимими доказами.

У задоволенні заяви про поновлення строку апеляційного оскарження належить відмовити, оскільки колегія суддів дійшла висновку, що викладені заявником обставини неможливо визнати поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження ураховуючи обставини , які передували повторному поданню апеляційної скарги, а вчинені позивачем АТ КБ «ПриватБанк» процесуальні дії, починаючи із часу первісного подання апеляційної скарги - з 27 липня 2024 року і до дня подання апеляційної скарги повторно - 05 вересня 2024 року вказують на те, що стороною не продемонстровано добросовісного ставлення до реалізації ним права на апеляційне оскарження та не вжито усіх можливих та залежних від нього заходів з метою усунення недоліків апеляційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої апеляційної скарги, а також не доведено, що повернення попередньої поданої апеляційної скарги відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення.

Апеляційним судом встановлено, що апеляційна скарга, яка вперше подана 23.07.2024, заява позивача від 01.08.2024 про усунення недоліків на виконання ухвали Волинського апеляційного суду від 31.07.2024, а також повторно подана апеляційна скарга від 05.09.2024, підписані представником О. М. Ніколаєнком, що спростовує доводи представника ОСОБА_2 про поважність причин несвоєчасної доплати судового збору у зв`язку із її перебуванням, як представника банку у цій справі, у черговій відпустці.

Апеляційний суд зауважує, що доплата судового збору відбулася 03.09.2024, тобто на 23 день з часу вручення ухвали апеляційного суду від 09 серпня 2024 року. Отримавши ухвалу Волинського апеляційного суду від 30.08.2024 про повернення апеляційної скарги, банк не вжив заходів щодо доплати судового збору невідкладно. Крім цього, вже доплативши 03.09.2024 судовий збір, позивач знову зволікав з поданням апеляційної скарги, текст якої був вже підготовлений - отже, позивач не потребував часу для підготовки тексту апеляційної скарги, і без поважної причини не подав повторно апеляційної скарги негайно. На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що заявник недобросовісно здійснює свої процесуальні обов`язки та зловживає правом на апеляційне оскарження,

Посилання представника позивача на правову позицію висловлену у постановах Верховного Суду від 11.01.2023 по справі №127/27446/20 та від 11.08.2022 по справі №199/8479/21, апеляційний суд відхиляє, оскільки обставини справ, які були предметом розгляду Верховним Судом є відмінними від обставин та процесуальних дій банку у цій справі.

Зазначені у заяві про поновлення строку апеляційного оскарження аргументи банку про те, що відповідно до норм ЦПК України повторно подана апеляційна скарга в межах строку апеляційного оскарження суперечать положенням статі 354 ЦПК України, згідно з приписами якої апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня проголошення рішення суду, або ж у цей строк з дня складення повного тексту рішення якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну і резолютивну частину. Рішення суду першої інстанції постановлено і повний текст виготовлено 24 червня 2024 року, позивач подав повторно апеляційну скаргу 05 вересня 2024 року, після закінчення строку апеляційного оскарження, саме тому і просить його поновити.

Причини пропуску строку є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Апеляційний суд вважає, що зазначені представником позивача обставини вказують на те, що можливість подання апеляційної скарги у встановлений строк залежали виключно від волевиявлення та дій працівників банку, тому пропуск строку на апеляційне оскарження залежав не від об`єктивних причин, а від суб`єктивних чинників, які особа, що звернулась із апеляційною скаргою, могла і повинна була уникнути при такому зверненні.

Апеляційний суд зазначає, що поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким він користується, виходячи з поважності причин пропуску строку. У цьому випадку обставин, які б об`єктивно перешкоджали заявникові реалізувати своє право на подання апеляційної скарги протягом законодавчо встановленого терміну не вбачається.

Норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватися як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється суть чіткого встановлення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже, можливість поновлення пропущеного строку судом апеляційної інстанції не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується з наявністю поважних причин пропуску строку.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Тому особі, яка подала апеляційну скаргу, відповідно до п. 3 ст. 357 ЦПК України, необхідно вказати інші підстави для поновлення строку та подати докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Враховуючи зазначені обставини, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху на підставі ст. 357 ЦПК України, надати строк для усунення відмічених недоліків.

Керуючись ч.2 ст. 185, ст. 356, ст. 357 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні заяви представника позивача Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - Сокуренко Наталії Вікторівни про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 24 червня 2024 року.

Продовжити позивачу Акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» на десять днів з дня отримання копії даної ухвали термін на усунення недоліків апеляційної скарги на рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 24 червня 2024 року в даній справі.

Роз`яснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що у разі невиконання у визначений строк вимоги суду про звернення до апеляційного суду з заявою про поновлення строку із зазначенням інших підстав для поновлення строку, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено на підставі ч. 3 ст. 357 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: