ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9390/24 Справа № 216/2965/24 Суддя у 1-й інстанції - КУЗНЕЦОВ Р. О. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2024 року м.Кривий Ріг

справа № 216/2965/24

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Остапенко В.О.

суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.

сторони:

позивач Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа»

відповідач ОСОБА_1

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2 , на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 липня 2024 року, яке ухвалено суддею Кузнецовим Р.О. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, відомості про дату складання повного судового рішення в матеріалах справи відсутні,

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2024 року Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» (далі КПТМ «Криворіжтепломережа»), засновником та власником якого є орган місцевого самоврядування в особі Криворізької міської ради, створене з метою отримання прибутку в результаті діяльності з виробництва, транспортування, постачання та реалізації теплової енергії споживачам м. Кривого Рогу для потреби опалення та гарячого водопостачання.

КПТМ «Криворіжтепломережа», відповідно до приписів Закону України «Про природні монополії», відноситься до суб`єктів природної монополії. Як монополіст такої природної монополії, згідно ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», позивач не має права відмовити споживачу теплової енергії у забезпеченні його тепловою енергією за наявності можливостей на приєднання споживача до теплової енергії.

На виконання своєї статутної мети КПТМ «Криворіжтепломережа» здійснює постачання теплової енергії відповідачу за адресою: АДРЕСА_1 .

Так як будинок АДРЕСА_2 є багатоповерховим, опалення до квартири АДРЕСА_3 здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку і є невід`ємною частиною системи опалення вказаного будинку, це свідчить про те, що відповідач отримує теплову енергію.

Доказами подачі теплової енергії до будинку є акти про подачу теплоносія та про його відключення, копії яких позивачем додано до позовної заяви.

При цьому, докази, які б свідчили про те, що постачання теплової енергії до квартири відповідача не здійснювалось, відсутні. Підтвердженням цього лист Департаменту розвитку інфраструктури міста виконкому КМР від 15 квітня 2024 року.

Заборгованість відповідача, відповідно до розрахунку заборгованості за період з 01 вересня 2017 року по 01 березня 2024 року складає 71 665,60 грн, з яких: 71 097,87 грн - заборгованість з постачання теплової енергії за період з 01 вересня 2017 року по 01 березня 2024 року та 567,73 грн - плата за абонентське обслуговування за період з 05 листопада 2021 року по 01 березня 2024 року.

Посилаючись на викладене, КПТМ «Криворіжтепломережа» просило суд позов задовольнити та стягнути з відповідача на його користь зазначену заборгованість, а також судові витрати по справі.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 липня 2024 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто ОСОБА_1 на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01 вересня 2017 року по 01 березня 2024 року у розмірі 71 665,60 грн, з яких 71 097,87 грн - заборгованість з централізованого опалення за період з 01 вересня 2017 року по 01 березня 2024 року та 567,73 грн - плата за абонентське обслуговування за період з 05 листопада 2021 року по 01 березня 2024 року. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» судові витрати по справі у вигляді судового збору, у розмірі 3 028 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Киселиця І.Ю., посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповноту з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задовольненні позовних вимог КПТМ «Криворіжтепломережа» у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що квартира відповідачки не під`єднана до централізованого опалення, як наслідок висновки суду першої інстанції про наявність заборгованості відповідачки перед позивачем за надане тепло не відповідають дійсним обставинам справи. Позивач не довів факт постачання у приміщення відповідачки теплової енергії.

Апелянт акцентує увагу на тому, що спочатку відповідач отримала дозвіл на відключення від мереж централізованого опалення, що підтверджується листом Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради від 17 серпня 2004 року за вих. № 3006/8, в якому вказано, що Управління житлово-комунального господарства виконкому міськради погоджує відключення від системи теплопостачання в приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_1 при умові влаштування альтернативного джерела опалення». В подальшому відповідачкою було розроблено Технічні умови на влаштування автономного опалення в квартирі від 09 вересня 2004 року та виготовлено Проект на автономне опалення від 20 жовтня 2004 року. Після вчинення відповідних дій квартира була облаштована газовим опаленням (котлом), що вбачається з Акту приймання в експлуатацію газифікованого об`єкту від 20 квтіня 2006 року.

Зазначає, що з аналогічних підстав позивачу вже неодноразово відмовляли в стягненні будь-якої заборгованості за постачання тепла, а саме по справі № 212/2586/23 Дніпровським апеляційним судом в постанові від 26 березня 2024 року, по справі № 214/3415/23 від 26 березня 2024 року, по справі № 212/6609/23, від 18 січня 2024 року по справі № 212/8561/20 від 22 листопада 2023 року по справі № 212/3589/20, від 20 листопада 2023 року по справі № 211/7325/21, від 24 жовтня 2023 року по справі № 211/7324/21, від 02 серпня 2023 року по справі № 212/5445/21, від 19 липня 2023 року по справі № 214/8289/20, від 05 липня 2023 по справі № 213/2542/22, від 17 травня 2023 року по справі № 214/9446/21, від 27 березня 2023 року по справі № 212/8118/20, від 29 вересня 2022 року по справі № 212/9305/20, від 07 квітня 2022 року по справі № 212/8624/20.

Крім цього, представник відповідача звертає увагу суду, що у листі Департаменту розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради 12/15/1260 від 15 квітня 2024 року вказано, що до створення Комісії дозволи на відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води надавалися Управлінням Житлово-комунального господарства виконавчого комітету КМР у вигляді листів. Водночас, відповідач, долучив до даного відзиву лист Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради від 17 серпня 2004 року за вих. № 3006/8, яким останній надано дозвіл на відключення від мереж централізованого опалення, що беззаперечно свідчить про необґрунтованість вимог позивача та правомірність відключення від вказаних мереж задовго до спірного періоду.

У відзиві на апеляційну скаргу до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, позивач КПТМ «Криворіжтепломережа» зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. При цьому у доданому до відзиву клопотанні позивач просить витребувати у відповідача оригінал листа Управління житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Криворізької ради № 3006/8 від 17 серпня 2004 року.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задовленню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач ОСОБА_1 з 06 вересня 1996 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру № 567466 від 30 квітня 2024 року (а.с.29), тому остання користується послугами позивача і є споживачем теплової енергії.

Квартира за вказаною адресою перебуває на обслуговуванні у КПТМ «Криворіжтепломережа», відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 на послуги централізованого опалення.

Відповідно до детального розрахунку заборгованості, наданого позивачем, заборгованість за централізоване опалення квартири за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01 вересня 2017 року по 01 березня 2024 року складає 71 665,60 грн, з яких: 71 097,87 грн - заборгованість з постачання теплової енергії за період з 01 вересня 2017 року по 01 березня 2024 року та 567,73 грн - плата за абонентське обслуговування за період з 05 листопада 2021 року по 01 березня 2024 року.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог позивача, скд першої інстанції виходив з того, що відповідачем було порушено зобов`язання з оплати за отримані послуги за постачання теплової енергії, внаслідок чого, вимога позивача щодо стягнення заборгованості є обґрунтованою.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції Закону України від 24 червня 2004 року № 1875-IV, далі - Закону України «Про житлово-комунальні послуги»), статтею 1 якого врегульовано, що житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Комунальні послуги є результатом господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно із частиною 6 статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно із статтею 24 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії має право на, зокрема, вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами.

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 24 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії має право на вибір, одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачання, якщо це можливо за існуючими технічними умовами.

Питання відключення від мереж централізованого опалення регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630.

Відповідно до пункту 24 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється (пункт 25 Правил) .

Згідно із пунктом 26 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплозабезпечення» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 (далі Порядок № 4, втратив чинності з 17 вересня 2019 року), визначено процедуру відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води житлового будинку при відмові споживачів від таких послуг.

Порядком № 4 установлено, що для вирішення питання відключення споживача від мережі централізованого опалення, він повинен звернутися до постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади, для розгляду питань щодо відключення споживачів від мережі з відповідною письмовою заявою.

Комісія після вивчення наданих власником документів приймає відповідне рішення, яке оформляється протоколом. При позитивному рішенні заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мережі централізованого опалення. Проект індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мережі централізованого опалення виконує проектна або проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником. Проект узгоджується з усіма організаціями, які видали технічні умови на підключення будинку до зовнішніх мереж. Відключення приміщень від внутрішньо будинкової мережі централізованого опалення виконується монтажною організацією, яка реалізує проект. По закінченні робіт складається акт про відключення від мережі централізованого опалення і подається заявником до комісії на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання.

Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 169 від 06 листопада 2007 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2007 року за №1320/14587, були внесені зміни до Порядку від 22 листопада 2005 року №4, які унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку в цілому.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачкою ОСОБА_1 було погоджено з Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради листом № 3006/8 від 17 серпня 2004 року відключення від системи теплопостачання в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 при умові влаштування альтернативного джерела опалення. В подальшому відповідачкою було розроблено Технічні умови на влаштування автономного опалення в квартирі від 09 вересня 2004 року та виготовлено Проект на автономне опалення від 20 жовтня 2004 року. Після вчинення відповідних дій квартира була облаштована газовим опаленням (котлом), що вбачається з Акту приймання в експлуатацію газифікованого об`єкту від 20 квтіня 2006 року.

На момент отримання даного погодження чинними були Правила надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення № 1497 від 30 грудня 1997 року, відповідно до пункту 9 яких у разі відмови споживача від користування послугами з водо-, теплопостачання та водовідведення він має право розірвати договір та вимагати відключення відповідних мереж. При цьому заборгованість за отримані послуги та витрати, пов`язані з відключенням, повинні бути відшкодовані споживачем у добровільному або судовому порядку.

Копія робочого проекту автономного опалення в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 та копія технічних умов на проектування газопостачання автономного опалення в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджують, що відповідачка ОСОБА_3 виконала умови погодження Управління житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Криворізької міської ради на відключення від теплопостачання належної їй квартири.

З акту приймання в експлуатацію газифікованого об`єкту від 20 квітня 2006 року, складеному комісією у складі представників ВАТ «Криворіжгаз», вбачається, що об`єкт (квартира відповідачки) підготовлена до експлуатації, дозволена врізка та пуск газу.

Згідно із статтею 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

На час початку процедури по встановленню індивідуального автономного опалення квартири власником квартири ОСОБА_1 була чинною постанова Кабінету Міністрів України № 1497 від 30 грудня 1997 року «Про затвердження Правил надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення», яка надавала право споживачу відмовитися від послуги та відключитися від системи центрального опалення (п. 9), однак чинним на той час законодавством не було передбачено чіткого механізму та порядку відключення споживача від централізованого опалення.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що процедура відключення квартири відповідачки від мережі централізованого опалення, яка була врегульована Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання № 4 від 22 листопада 2005 року, порушена не була, оскільки така процедура розпочалася 17 серпня 2005 року, тобто з дня отримання ОСОБА_1 погодження Управління житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міськради на відключення від системи теплопостачання в квартирі відповідача, тобто погодження на відключення квартири відповідачки від системи теплопостачання було отримано власницею до 08 лютого 2006 року, коли виконкомом Криворізької міської ради було ухвалено рішення від 08 лютого 2006 № 90 «Про створення комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води», яким створено комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, відповідно Комісія не могла видати відповідачці дозвіл на відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, оскільки вона була створена пізніше та відповідно після завершення робіт по відключенню від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води видати затверджений акт відключення квартири відповідача від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. Отже процедура відключення квартири відповідачки від мережі централізованого опалення розпочалася 17 серпня 2005 року, тобто з дня отримання відповідачкою погодження Управління житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міськради на відключення від системи теплопостачання в квартирі.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного суду від 27 лютого 2020 року у справі № 456/3896/16-ц.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Позивач не довів порушення його прав діями відповідачки щодо відключення від централізованого опалення, не надано належних доказів на підтвердження того, що відключення від централізованого опалення належної відповідачці житлової квартири спричинило шкоду йому або третім особам, порушило (негативно вплинуло) роботу внутрішньобудинкових мереж, призвело до розбалансування будинку. Як вбачається з матеріалів справи, централізоване опалення в належному відповідачці приміщенні відсутнє та використовується система автономного опалення. Доказів, що порушені права власники інших квартир у будинку, судам першої та апеляційної інстанцій не надано.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що відключення квартири за адресою: АДРЕСА_1 , від мережі централізованого опалення не було самовільним, оскільки таке відключення було проведено у порядку встановленому законодавством. Крім того, з 19 вересня 2019 року Порядок № 4 взагалі втратив чинність.

Отже, послугами з централізованого постачання теплової енергії відповідачка не користується, а тому у неї відсутній обов`язок здійснювати оплату вартості теплової енергії теплопостачальній організації за спірний період, оскільки фактично ці послуги нею отримані не були.

Оскільки, відсутні правові підстави для покладення на відповідачку ОСОБА_1 обов?язку зі сплати заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги за період з вересня 2017 року по березень 2024 року, то, відповідно, відсутні правові підстави для покладення на відповідачку обов`язку з оплати плати за абоненьске обслуговування за період з листопада 2021 року по березень 2024 року.

Враховуючи вищевикладене, рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що відповідно п.2 ч.1 ст. 376 ЦПК України є підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду з ухваленням нового рішення по справі про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, колегія суддів стягує з КПТМ «Криворіжтепломережа» на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені на оплату судового збору за подання апеляційної скарги, у розмірі 3 633,60 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2 , - задовольнити.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 липня 2024 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позовних вимог Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Стягнути Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені на оплату судового збору за подання апеляційної скарги, у розмірі 3 633 (три тисячі шістсот тридцять три) грн. 60 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню вкасаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 15 жовтня 2024 року.

Головуючий:

Судді: