Справа № 525/464/24
Провадження №2/525/207/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.10.2024 селище Велика Багачка

Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Прасол Я.В.,

секретаря судових засідань Хоменка М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка Полтавської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Горева Вікторія Юріївна, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник Володимир Леонідович, Акціонерне товариство «ІДЕЯ БАНК», про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Великобагачанського районного суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник Володимир Леонідович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що у січні 2024 року їй стало відомо, що відповідач ТОВ «ФК «ЄАПБ» має до неї фінансові претензії за договором споживчого кредитування та отримав право вимоги за виконавчим написом №2361, який виданий Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною 16.07.2021. Позивач вважає, що виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріус не пересвідчився у безспірності заборгованості боржника та виданий на підставі кредитного договору, який нотаріально не посвідчений.

Ухвалою суду від 09.04.2024 відкрито загальне позовне провадження по справі, підготовче засідання призначено на 15.05.2024, відповідачу та третім особам направлено копію позову з додатками, роз`яснено право подати відзив та письмові пояснення у справі (а.с. 14).

30.04.2024 судом задоволено клопотання позивача, вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №2361, вчиненого 16 липня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 166598,97 грн. на підставі якого 01.09.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Скрипником Володимиром Леонідовичем відкрито виконавче провадження за №66667434 (а.с.35-36).

13.05.2024 через підсистему «Електронний суд» до суду надійшов відзив ТОВ «ФК «ЄАПБ», у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, з огляду на те, що позов є безпідставним та необґрунтованим. Свою позицію відповідач обґрунтовує тим, що ним був наданий пакет документів на підтвердження безспірності вимог, а приватним нотаріусом в свою чергу при вчиненні виконавчого напису були дотримані всі вимоги чинного законодавства.

15.05.2024 надійшла відповідь на відзив представника позивача (а.с. 51).

Третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору пояснень по суті спору подано не було.

15.05.2024 судом були витребувані додаткові докази у справі, продовжено строк проведення підготовчого провадження (а.с. 43). 21.05.2024 на адресу суду надійшли витребувані докази.

06.06.2024 ухвалою суду було залучено до участі у справі, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору АТ «ІДЕЯ БАНК» (а.с. 95).

02.07.2024 судом закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду (а.с. 111).

28.07.2024 на адресу суду надійшли письмові пояснення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору АТ «ІДЕЯ БАНК», відповідно до яких третя особа вважає позов безпідставним та необґрунтованим, натомість виконавчий напис таким, що в повній мірі відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає виконанню (а.с. 123-129).

У судове засідання 02.10.2024 усі учасники судового розгляду не з`явилися, про місце, дату та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Від представника позивача адвоката Горевої В.Ю. на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без її участі та без участі позивача (а.с. 64).

Відповідач у поданому відзиві просив проводити розгляд справи без його участі.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору повторно у судове засідання не з`явилися, з клопотаннями про відкладення розгляду справи до суду не зверталися.

Оскільки усі учасники судового розгляду у судове засідання не з`явилися, суд проводить розгляд справи з урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, в їх сукупності та взаємозв`язку, приходить до наступних висновків.

Судом установлено, що згідно виконавчого напису №2361 від 16.07.2021 вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. стягнуто з ОСОБА_1 на користь AT «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором №R01.00502.004950535 від 22.02.2019 та плату за вчинення виконавчого напису у розмірі 166598, 97 грн. (а.с. 46 справа №525/1254/23).

У приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В.Л. на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження №66667434 з примусового виконання виконавчого напису №2361 про стягнення з ОСОБА_1 на користь AT «Ідея Банк» заборгованості за кредитним договором та плати за вчинення виконавчого напису (а.с. 42-86 справа №525/1254/23).

07 липня 2023 року між AT «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №07072023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №R01.00502.004950535 від 22 лютого 2019 р., укладеним між AT «Ідея Банк» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Ухвалою суду від 28.12.2023 замінено стягувача АТ «Ідея Банк» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису №2361 виданого 16.07.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості за кредитним договором та плати за вчинення виконавчого напису, на його правонаступника ТОВ «ФК «ЄАПБ» ( а.с. 8-9).

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.

Частиною 5 та 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису (постанова Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 299/1160/16-ц, провадження № 61-22900св18).

Крім цього, слід зазначити, що оскільки у нотаріальному процесі бере участь одна сторона правочину, то нотаріус оцінює документи як докази лише однієї заінтересованої сторони - стягувача, який звернувся до нотаріуса за захистом своїх цивільних прав, при цьому, останній повинен здійснити перевірку всіх документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії - виконавчого напису, які, зокрема, підтверджують наявність зобов`язання та їх безспірність.

Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором.

Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

З наданих матеріалів справи неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису, а саме станом на 16.07.2021 боржник ОСОБА_1 мала безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Судом не встановлено факту отримання позивачем повідомлення про наявність заборгованості та її розміру. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача.

Крім цього, судом установлено, що виконавчий напис №2361 від 16.07.2021 вчинено приватним нотаріусом на підставі пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, у справі №826/20084/14 Постанову № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт.

Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Таким чином, Постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду в справі № 826/20084/14.

У свою чергу відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (яка втратила чинність 22 лютого 2017 року) для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Таким чином, ураховуючи те, що укладений кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Заходи забезпечення позову у виді зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №2361, вчиненого 16.07.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 166598,97 грн. на підставі якого 01.09.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Скрипником Володимиром Леонідовичем відкрито виконавче провадження за №66667434, втрачають свою дію після набрання рішенням законної сили.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи ( ч. 1 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Таким чином підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір сплачений при зверненні до суду з даним позовом на загальну суму 1816 грн. 80 коп.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат понесених позивачем за надання правової допомоги, суд приходить до наступних висновків.

Позивач у позові просила стягнути з відповідача на свою користь витрати на надання правової допомоги орієнтовний розмір яких складає 15000 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають відшкодуванню незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено (постанова Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19).

На підтвердження витрат за надання правничої допомоги стороною позивача надано суду наступні документи: ордер на надання правничої ( правової допомоги) згідно якого правова допомога ОСОБА_1 у Великобагачанському районному суді надається адвокатом Горевою В.Ю. (а.с. 7, 52), копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 6); копію договору №01.03-24 про надання правничої (правової) допомоги від 18.03.2024 укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Горевою В.Ю. (а.с. 57-58); копію акту приймання-передачі правової (правничої) допомоги від 15.05.2024 на суму 2400 грн. та квитанцію про їх оплату (а.с. 56); копію акту приймання-передачі правової (правничої) допомоги від 01.04.2024 на суму 5600 грн. та квитанцію про їх оплату (а.с. 62).

Відповідно до ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Згідно п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Суд вивчивши та проаналізувавши в сукупності всі докази надані стороною позивача в обґрунтування понесених витрат на правову допомогу приходить до переконання, що заявлені вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Правова допомога позивачу у справі ОСОБА_1 надавалася адвокатом Горевою В.Ю. на підставі договору №01.03-23 про надання правничої (правової) допомоги від 18.03.2023. Відповідно до умов договору адвокат зобов`язується надати клієнту правничу допомогу:

- юридичний аналіз документів, консультування Клієнта з питань цивільного права та процесу щодо ухвали Великобагачанського районного суду від 28.12.2023 у справі №525/1254/23 1 год. по 800 грн. на загальну суму 800 грн.;

- юридичний аналіз документів, консультування Клієнта з питань цивільного права та процесу щодо звернення до Великобагачанського районного суду Полтавської області з позовною заявою про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню 1 год. по 800 грн. на загальну суму 800 грн.;

- складання тексту та подання до Великобагачанського районного суду Полтавської області позовної заяви 5 год. по 800 грн. на загальну суму 4000 грн.;

- складання тексту та подання до Великобагачанського районного суду Полтавської області відповіді на відзив 3 год. по 800 грн. на загальну суму 2400 грн.;

- складання тексту та подання до Великобагачанського районного суду Полтавської області клопотань, заяв, нормативно-правових обґрунтувань та уточнень, додаткових пояснень та інших процесуальних документів 1 год. по 800 грн. на загальну суму 800 грн.;

- представництво інтересів клієнта та участь у судовому засіданні 3 год. по 800 грн. на загальну суму 2400 грн.

Загалом 14 годин на загальну суму 11200 гривень.

Згідно акту приймання-передачі правової (правничої) допомоги від 01.04.2024 сторонами підтверджено, що виконавець надав замовнику послуги за договором №01.03-23 від 18.03.2023 в об`ємі за переліком послуг узгодженим номерами 1-3 п. 1.2 Договору. Вартість правничої допомоги становить 5600 гривень.

Згідно квитанції від 01.04.2024 ОСОБА_1 сплатила адвокату Горевій В.Ю. 5600 грн. за договором №01.03-23 від 18.03.2023.

Згідно акту приймання-передачі правової (правничої) допомоги від 15.05.2024 сторонами підтверджено, що виконавець надав замовнику послуги за договором №01.03-23 від 18.03.2023 в об`ємі за переліком послуг узгодженим номером 4 п. 1.2 Договору. Вартість правничої допомоги становить 2400 гривень.

Згідно квитанції від 15.05.2024 ОСОБА_1 сплатила адвокату Горевій В.Ю. 2400 грн. за договором №01.03-23 від 18.03.2023.

Суд не бере до уваги надання консультацій у справі №525/1254/23, оскільки вказані витрати стосуються іншої цивільної справи.

Дослідивши перелік і вартість послуг, наданих адвокатом позивачу ОСОБА_1 за договором про надання правової допомоги, суд не може визнати їх співмірними зі складністю справи, обсягом наданих послуг та з витраченим адвокатом часом. Оцінивши подані позивачем докази на підтвердження понесених нею витрат на правову допомогу, врахувавши обставини справи, фінансовий стан обох сторін, складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), суд приходить до висновку, що розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 7200 грн. ( розмір підтверджений матеріалами справи) не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, такі витрати не мають характеру необхідних і вони не співмірні з виконаною роботою.

З урахуванням вищевикладеного, виходячи з принципу диспозитивності, суд приходить до переконання, що вимоги позивача ОСОБА_2 підлягають до часткового задоволення та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 2000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, що об`єктивно підтверджується матеріалами справи. В іншій частині заявлених вимог слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 16 липня 2021 року, реєстраційний номер 2361 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 166598 (сто шістдесят шість тисяч п`ятсот дев`яносто вісім) гривень 97 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) гривень 80 копійок та 2000 ( дві тисячі) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.

Заходи забезпечення позову у виді зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №2361, вчиненого 16.07.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 166598,97 грн. на підставі якого 01.09.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Скрипником Володимиром Леонідовичем відкрито виконавче провадження за №66667434, втрачають свою дію після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України судом зазначається повне найменування сторін:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

представник позивача: адвокат Горева Вікторія Юріївна, РНОКПП НОМЕР_2 , свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №4040 від 29.06.2022 видане Радою адвокатів Полтавської області, адреса: АДРЕСА_2 ;

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , юридична адреса: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, 01032;

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, адреса: АДРЕСА_3 ;

приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник Володимир Леонідович, адреса: вул. Троїцька, 89 А, м. Кременчук, Полтавська область;

Акціонерне товариство «ІДЕЯ БАНК», , юридична адреса: вул. Валова, 11, м. Львів, 79008.

Повне рішення суду складено 14.10.2024.

Суддя Я.В. Прасол