справа № 631/889/20
провадження № 2/631/40/24
У Х В А Л А

п р о з а л и ш е н н я п о з о в у б е з р о з г л я д у

19 липня 2024 року селище міського типу Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Мащенко С. В.

за участю:

секретаря судового засідання Тиндика А. О.

розглянувши усно у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 приміщення суду цивільну справу з єдиним унікальним № 631/889/20 (провадження № 2/631/40/24) за позовом МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО ЦЕНТРУ ГУМАНІТАРНОГО РОЗМІНУВАННЯ ТА ШВИДКОГО РЕАГУВАННЯ ДЕРЖАВНОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ З НАДЗВИЧАЙНИХ СИТУАЦІЙ до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , із залученням до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ (СЛУЖБА У СПРАВАХ ДІТЕЙ) «Про втрату права користування житловим приміщенням», -

в с т а н о в и в :

В провадженні суду відповідно до ухвали про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі, постановленої 03.11.2020 року, перебуває цивільна справа з єдиним унікальним № 631/889/20 за позовом МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО ЦЕНТРУ ГУМАНІТАРНОГО РОЗМІНУВАННЯ ТА ШВИДКОГО РЕАГУВАННЯ ДЕРЖАВНОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ З НАДЗВИЧАЙНИХ СИТУАЦІЙ до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , із залученням до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ (СЛУЖБА У СПРАВАХ ДІТЕЙ) «Про втрату права користування житловим приміщенням», що розглядається за правилами загального позовного провадження (т. 1 а. с. 30 - 34).

Зі змісту позову вбачається, що сторона позивача просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 ,- на підставі того, що ОСОБА_1 15.07.2004 року справи та посаду здав та відбув до нового місця служби у місті Полтава, й за вищезазначеною адресою на даний час не проживає (т. 1 а. с. 2 6).

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області, постановленою 24.01.2023 року, підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті (т. 2 а. с. 192 201).

19.07.2024 року за вхідним № 5502/24-вх та № 5503/24-вх від відповідача ОСОБА_1 та його представника за ордером адвоката Беркути Н. С. надійшли письмові заяви з клопотанням про залишення позовної заяви МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО ЦЕНТРУ ГУМАНІТАРНОГО РОЗМІНУВАННЯ ТА ШВИДКОГО РЕАГУВАННЯ ДЕРЖАВНОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ З НАДЗВИЧАЙНИХ СИТУАЦІЙ до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , із залученням до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ (СЛУЖБА У СПРАВАХ ДІТЕЙ) «Про втрату права користування житловим приміщенням» без розгляду у зв`язку із повторною неявкою представника позивача (т. 3 а. с. 96, 97).

В судове засідання представник позивача - МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО ЦЕНТРУ ГУМАНІТАРНОГО РОЗМІНУВАННЯ ТА ШВИДКОГО РЕАГУВАННЯ ДЕРЖАВНОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ З НАДЗВИЧАЙНИХ СИТУАЦІЙ неодноразово не з`являвся, про дату, час і місце засідання повідомлявся належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки суд не сповіщав, заяв про відкладення розгляду справи або про її розгляд за їх відсутності не надсилав (т. 3 а. с. 83, 87).

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання також не з`явився, про дату, час і місце цього засідання був повідомлений належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки суд не сповістив, однак скористався правом, наданим йому частиною 1 статті 58 зазначеного кодексу, щодо участі у судовому процесі через свого представника за ордером адвоката Беркути Н. М., та надав суду заяву, зареєстровану за вхідним № 5502/24-вх від 19.07.2024 року, в якій просив залишити позов без розгляду внаслідок повторної неявки представника позивача у судове засідання, вирішивши питання за його відсутності (т. 3 а. с. 83, 84, 90 - 91, 96).

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Беркута Н. М. у судове засідання теж не з`явилась, про дату, час і місце засідання повідомлялась належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки суд не сповістила, однак надала заяву, зареєстровану за вхідним № 5503/24-вх від 19.07.2024 року, в якій також просила залишити позов МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО ЦЕНТРУ ГУМАНІТАРНОГО РОЗМІНУВАННЯ ТА ШВИДКОГО РЕАГУВАННЯ ДЕРЖАВНОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ З НАДЗВИЧАЙНИХ СИТУАЦІЙ до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , із залученням до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ (СЛУЖБА У СПРАВАХ ДІТЕЙ) «Про втрату права користування житловим приміщенням» без розгляду внаслідок повторної неявки представника позивача у судове засідання, вирішивши питання за її відсутності (т. 2 а. с. 223, 224 т. 3 а. с. 83).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання теж не з`явилася, про дату, час і місце цього засідання була повідомлена належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки суд не сповістила, заяв про відкладення розгляду або про розгляд справи за її відсутності не надала (т. 3 а. с. 83, 85, 94 95).

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання також не з`явилася, про дату, час і місце цього засідання була повідомлена належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки суд не сповістила, заяв про відкладення розгляду або про розгляд справи за її відсутності не надала (т. 3 а. с. 83, 86, 92 93).

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ (СЛУЖБА У СПРАВАХ ДІТЕЙ) - в судове засідання теж не з`явилася, про дату, час і місце цього засідання була повідомлена належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки суд не сповістила, однак надала суду заяву, зареєстровану за вхідним № ЕП-1315/22-вх від 22.12.2022 року, з клопотанням про розгляд справи за відсутності їх представника (т. 2 а. с. 171 т. 3 а. с. 83, 88 - 89).

Відповідно до приписів частини 1 статті 58 Цивільного процесуального кодексу України сторона може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Зі змісту частини 1 статті 223 цього ж кодексу вбачається, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Крім того, на підставі приписів частини 3 статті 211 цього ж кодексу особи, які беруть участь у справі, мають право заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Про наявність такого клопотання у відповідача ОСОБА_1 та його представника за ордером - адвоката Беркута Н. М., а також у представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ (СЛУЖБА У СПРАВАХ ДІТЕЙ) свідчать їх відповідні заяви, долучені до матеріалів справи.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, учиненої 04.11.1950 року Високими Договірними Сторонами в Римі, яка відповідно до приписів статті 9 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року (із змінами та доповненнями) є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-ІV від 23.02.2006 року (із змінами та доповненнями) обумовлює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, Європейський суд з прав людини у пунктах 39 - 41 свого Рішення від 08.11.2005 року у справі «Стрижак проти України» (заява № 72269/01) констатував наявність у заявника права надавати свої аргументи під час публічного слухання справи, недотримання якого було кваліфіковано як порушення частини 1 статті 6 Конвенції.

За таких обставин, беручи до уваги те, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації учасниками справи, що не з`явились, їх процесуальних прав на безпосередню участь у судовому розгляді справи, покладаючись на заяви відповідача ОСОБА_1 , його представника за ордером, а також представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача щодо розгляду справи за їх відсутності, ураховуючи той факт, що підстав для визнання необхідним безпосередньої їх участі під час розгляду справи не має, суд вважає за можливе провести це судове засідання без них.

Отже, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи та всі фактичні данні, які мають значення для вирішення питання про залишення позову без розгляду, перевіривши їх доказами, безпосередньо дослідженими у судовому засіданні, що відповідають вимогам закону про їх належність, допустимість, достовірність та достатність, а саме: дослідивши матеріали справи, що містять наявні в ній письмові докази, - суд вважає, що позовну заяву МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО ЦЕНТРУ ГУМАНІТАРНОГО РОЗМІНУВАННЯ ТА ШВИДКОГО РЕАГУВАННЯ ДЕРЖАВНОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ З НАДЗВИЧАЙНИХ СИТУАЦІЙ до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , із залученням до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ (СЛУЖБА У СПРАВАХ ДІТЕЙ) «Про втрату права користування житловим приміщенням» слід залишити без розгляду внаслідок повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача, який не повідомив про причини неявки за умови, що його нез`явлення перешкоджає розгляду справи по суті.

Так, пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року шляхом реорганізації (злиття) Валківського районного суду, Коломацького районного суду та Нововодолазького районного суду Харківської області утворено Валківський окружний суд у Валківському, Коломацькому та Нововодолазькому районах Харківської області із місцезнаходженням у містах Валках, селищі міського типу Новій Водолазі та селі Різуненковому Коломацького району Харківської області.

За змістом пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року районні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Окрім того, Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів», що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави.

Зокрема, відповідно до підпункту 20 пункту 3 та абзаців 3 і 6 підпункту 20 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Нововодолазький район Харківської області та утворені Красноградській район Харківської області (з адміністративним центром у місті Красноград) у складі території Старовірівської сільської територіальної громади та Харківський район Харківської області (з адміністративним центром у місті Харків) у складі території Нововодолазької селищної територіальної громади, що затверджені Кабінетом Міністрів України, тощо.

При цьому, як чітко визначив законотворець у пункті 6 своєї Постанови, у продовж тримісячного строку з дня набрання нею чинності Кабінет Міністрів України повинен привести свої нормативно-правові акти у відповідність із нею та забезпечити таке приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів.

Одночасно із цим, приписами статті 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями), а також статтею 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», закріплено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності, спеціалізації, інстанційності і визначається законом.

Пунктом 3-1 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» вищезазначеного Закону на законодавчому рівні унормовано, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до цього, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України.

Натомість, закон, який змінює існуючу систему судоустрою та приводить її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою, не прийнятий, Валківський окружний суд на цей час свою діяльність не розпочав, воєнний стан на території України не припинений та не скасований, а тому справа перебувала на розгляді належного суду.

Відповідно до частини 2 статті 258 Цивільного процесуального кодексу України процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

При цьому, обговорюючи питання щодо залишення позову без розгляду, суд, перш за все, виходить з того, що статтею 55 Конституції України проголошено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Зміст цього права полягає у тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

При цьому, звернення особи до суду є її абсолютним правом.

Частиною 3 статті 13 цивільного процесуального кодифікованого закону України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно із приписом частини 5 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України у разі повторної неявки позивача у судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Як визначено пунктом 3 частини 1 статті 257 цього ж нормативно-правового акту, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, з матеріалів справи з єдиним унікальним № 631/889/20 (провадження № 2/631/40/24) вбачається, що після закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті судові засідання призначались, зокрема: на 25.10.2023 року о 10-00 годин; на 06.11.2023 року об 11-00 годин; на 10.01.2024 року о 16-00 годин; на 28.02.2024 року о 15-00 годин; на 06.05.2024 року о 09-00 годин й на 19.07.2024 року об 11-00 годин,- на які представник позивача до суду не з`явився, про поважність причин свого неприбуття не повідомив, тому вважається таким, що не з`явився в суд без поважних причин (т. 3 а. с. 12 - 14, 16, 22, 47, 52 55, 78 79, 81 82, 83).

При цьому судові повістки про виклик на адресу позивача, зазначену у позовній заяві, надсилались своєчасно та належним чином (т. 3 а. с. 8, 22, 47, 60, 80, 87).

Таким чином, наведені обставини свідчать про те, що позивач своєчасно та належним чином неодноразово повідомлявся судом про дату, час та місце проведення судового засідання, однак до суду не з`являвся, про причини своєї неявки не повідомляв, заяви про розгляд справи за відсутності їх представника не надавав.

Зі змісту частини 1 статті 42 та частини 1 статті 44 Цивільного процесуального кодексу України убачається, що учасник судового процесу, тобто сторона або третя особа у справах позовного провадження, та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Окрім цього, кожна сторона (як визначено у частині 4 статі 12 цивільного процесуального кодифікованого закону України) несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Отже, позивач вважається повідомленим належно, якщо він повідомлений згідно з вимогами Цивільного процесуального кодексу України про дату, час та місце проведення судового засідання.

Аналізуючи наведене, суд переконався, що представник позивача - МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО ЦЕНТРУ ГУМАНІТАРНОГО РОЗМІНУВАННЯ ТА ШВИДКОГО РЕАГУВАННЯ ДЕРЖАВНОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ З НАДЗВИЧАЙНИХ СИТУАЦІЙ, допущений до участі у справі, своєчасно та належним чином кожного разу повідомлявся про дату, час та місце проведення судового засідання у цій справі, зокрема, останні судові засідання, що дає можливість у процесуальній спосіб вважати позивача таким, що належним чином повідомлений й повторно не з`явився у судове засідання без поважних причин та без повідомлення його представником про причини такої неявки за умови, що нез`явлення позивача перешкоджає розгляду справи по суті.

Приходячи до такого, суд покладає в основу судового рішення, що постановляє, правозастосовну практику, викладену Верховним Судом як найвищим судом у системі судоустрою України, який, з огляду на імперативну норму пункту 6 частини 2 статті 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року (із змінами та доповненнями), забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій (тобто сталість та єдність судової практики) у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом, а саме: постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, прийняту 22.05.2019 року в межах справи з єдиним унікальним № 310/12817/13 (провадження № 61-36375 св 18), де касаційна інстанція у частині щодо мотивів, з яких виходив Верховний Суд, та застосованих норм права констатує про те, що «Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджується наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи. Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача».

З урахуванням наведеного, беручи до уваги зазначені норми процесуального права, проаналізувавши всі наявні і досліджені у судовому засіданні докази з питань своєчасності на належності повідомлення позивача - МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО ЦЕНТРУ ГУМАНІТАРНОГО РОЗМІНУВАННЯ ТА ШВИДКОГО РЕАГУВАННЯ ДЕРЖАВНОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ З НАДЗВИЧАЙНИХ СИТУАЦІЙ- про дату, час та місце проведення судового засідання, а також щодо наявності або відсутності заяв його представника про причини неявки в суд у їх сукупності, суд доходить обґрунтованого висновку про те, що позивач, будучі належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання із розгляду цієї справи з огляду на приписи Цивільного процесуального кодексу України, до суду повторно не з`явився без поважних причин, не повідомивши про причини такої неявки, за умови, що нез`явлення позивача перешкоджає розгляду справи по суті, а тому позовну заяву МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО ЦЕНТРУ ГУМАНІТАРНОГО РОЗМІНУВАННЯ ТА ШВИДКОГО РЕАГУВАННЯ ДЕРЖАВНОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ З НАДЗВИЧАЙНИХ СИТУАЦІЙ до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , із залученням до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ (СЛУЖБА У СПРАВАХ ДІТЕЙ) «Про втрату права користування житловим приміщенням» слід залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, учиненої 04.11.1950 року Високими Договірними Сторонами в Римі; статтями 9, 55 і 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями); Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Стрижак проти України» від 08.11.2005 року (заява № 72269/01); статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-ІV від 23.02.2006 року (із змінами та доповненнями); статтею 17, пунктом 6 частини 2 статті 36 і пунктами 3 та 3-1 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року (із змінами та доповненнями); Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів»; пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року; постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, прийнятою 22.05.2019 року в межах справи з єдиним унікальним № 310/12817/13 (провадження № 61-36375 св 18), а також статтями 1 5, 7, 12, 13, 17, 18, 42, 46, 48, 58, 62, 64, 76 80, 89, 95, 128 131, 182, 183, 187, 211, 212, 214, 221, 223, пунктом 3 частини 1 та частиною 2 статті 257, пунктом 1 частини 1 та частиною 2 статті 258, статтями 259 260, частиною 2 статті 261, частинами 5 та 11 статті 272, частиною 2 статті 352, пунктом 16 частини 1 статті 353, та частинами 2 і 3 статті 354 Цивільного процесуального кодексу України № 1618-ІV від 18.03.2004 року (в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03.10.2017 року із змінами та доповненнями),-

у х в а л и в:

Позовну заяву МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО ЦЕНТРУ ГУМАНІТАРНОГО РОЗМІНУВАННЯ ТА ШВИДКОГО РЕАГУВАННЯ ДЕРЖАВНОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ З НАДЗВИЧАЙНИХ СИТУАЦІЙ до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , із залученням до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ (СЛУЖБА У СПРАВАХ ДІТЕЙ)«Про втрату права користування житловим приміщенням» залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу МІЖРЕГІОНАЛЬНОМУ ЦЕНТРУ ГУМАНІТАРНОГО РОЗМІНУВАННЯ ТА ШВИДКОГО РЕАГУВАННЯ ДЕРЖАВНОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ З НАДЗВИЧАЙНИХ СИТУАЦІЙ, що після усунення умов, які були підставою для залишення цього позову без розгляду, він має право звернутися до суду повторно.

Копію ухвали надіслати МІЖРЕГІОНАЛЬНОМУ ЦЕНТРУ ГУМАНІТАРНОГО РОЗМІНУВАННЯ ТА ШВИДКОГО РЕАГУВАННЯ ДЕРЖАВНОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ З НАДЗВИЧАЙНИХ СИТУАЦІЙ, а також всім іншим учасникам судового процесу протягом двох днів з дня її складення в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з цього дня, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну її частини (скорочене судове рішення) - в той же строк з дня складання повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала, що набрала законної сили, обов`язкова для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання ухвали є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Ухвалу постановлено, складено шляхом комп`ютерного набору та підписано суддею в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя С. В. Мащенко