Справа № 201/9315/23
Провадження 2/201/440/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого - судді Покопцевої Д.О.,

при секретарі Ковтун К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в підготовчому провадженні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач зазначив, що судовим наказом Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позивача стягнуто аліменти на утримання його сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З січня 2020 року та на теперішний час ОСОБА_4 мешкає разом із батьком і перебуває на його утриманні. Матір дитини, відповідач по справі, з ними не проживає.

Тому просить припинити стягнення на підставі судового наказу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13.07.2018 з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а від позову в частині звільнення від сплати аліментів відмовляється.

У незмінній частині заявою позовні вимоги підтримав, просить задовольнити.

Відповідачка надала заяву про визнання позовних вимог, просила розглянути справу без її участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За змістом частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

У частині першій статті 10 СК України зазначено, що якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону).

Відповідно до частини четвертої статті 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Зазначена норма не визначає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому ними можуть бути будь які обставини, що з урахуванням інтересів дитини змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів.

Судом встановлено, що 18.09.2004 року між сторонами було укладено шлюб, який був зареєстрований у Соборним районним у м. Дніпрі відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Від шлюбу сторони мають двох неповнолітнього сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судовим наказом Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2018 року з позивача стягнуто аліменти на утримання його сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З січня 2020 року та на теперішний час ОСОБА_3 мешкає разом із батьком та перебуває на його утриманні.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

У відповідності до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_3 перебуває з січня 2020 року на утриманні батька ОСОБА_1 , про що свідчать дослідженні письмові докази, відтак після набрання судовим наказом законної сили, яким з позивача стягувалися періодичні платежі у виді аліментів на користь відповідача на утримання неповнолітньої дитини, встановлено обставини, що впливають на їх припинення.

Чинним законодавством не передбачено можливість внесення змін до виконавчого листа про стягнення аліментів чи його скасування. Тому, вимога про припинення стягнення з позивача ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , що стягуються за судовим наказом Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2018 року, підлягає задоволенню.

Враховуючи встановлені судом обставини, а саме те, що на даний час неповнолітній ОСОБА_3 проживає з батьком ОСОБА_1 , тобто змінився сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, та особи, яка їх одержує, тому, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь матері аліментів, бо сімейний стан платника аліментів та особи, що їх одержує змінився, а саме син проживає з батьком.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 про припинення стягнення аліментів задоволенню.

Стосовно вимоги про звільнення від сплати аліментів слід провадження закрити в зв`язку з відмовою від позову в цій частині.

У відповідності до положень ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати у вигляді судового збору у розмірі 1074,00 грн.

Керуючись ст.ст. 181-184,273 СК України, ст.ст. 12, 81, 89, 141, 258-259,263-265, 273, 274-279, 354ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів задовольнити.

Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 27 червня 2018 року, які стягуються на підставі судового наказу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2018 року в справі 201/7213/18.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1 074 (одна тисяча сімдесят чотири) гривні 00 копійок.

Після набрання цим рішенням законної сили відкликати судовий наказ Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2018 року в справі 201/7213/18 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі в розмірі його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення ОСОБА_3 повноліття, починаючи стягнення з 27 червня 2018 року, які стягуються на підставі судового наказу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2018 року в справі 201/7213/18, з органів виконавчої служби.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду впродовж 30 днів.

Повний текст рішення буде виготовлено впродовж 10 днів.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: Д.О. Покопцева