Провадження номер 2-о/741/30/24
Єдиний унікальний номер 741/902/24
РІШЕННЯ

іменем України

24 вересня 2024 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Крупини А.О.,

з участю секретаря судового засідання Багмута О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Носівська об`єднана територіальна громада в особі Носівської міської ради, про встановлення факту перебування на утриманні померлого не менше одного року до його смерті,

УСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року представник заявника ОСОБА_2 , представляючи інтереси заявника ОСОБА_1 , звернувся до Носівського районного суду Чернігівської області із цією заявою. Вимоги заяви мотивовані тим, що з 1983 року по день своєї смерті мати заявника ОСОБА_3 проживала однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу із ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 . Разом з ними проживала баба заявника по лінії матері ОСОБА_5 , 1916 р. н.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Баба заявника ОСОБА_5 продовжувала проживати з ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 до часу його смерті - до ІНФОРМАЦІЯ_2 - й перебувала у нього на утриманні.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 померла. Заявник прийняв спадщину після її смерті, отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), яке належало померлій. Заявник з`ясував, що серед спадкового майна померлої є і право на земельну частку (пай), що належала ОСОБА_4 , площею 4,07 умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП «Мічурінець» на території Носівської міської ради відповідно до сертифікату ЧН № 0221344, яке вона успадкувала згідно зі ст. 531 ЦК УРСР. У період з 4 листопада 1994 року до 24 липня 1997 року, тобто з моменту смерті своєї дочки до моменту смерті співмешканця дочки, баба заявника ОСОБА_5 у віці із 78 років по 81 рік, перебувала на утриманні ОСОБА_4 , постійно проживала з ним, вони спільно вели господарство, городництво. ОСОБА_4 не мав іншої сім`ї. Маючи 60 років, він мав задовільне здоров`я, тримав домашню птицю, худобу, вів господарство. Допомога ОСОБА_4 була для ОСОБА_5 основним джерелом засобів для існування. Після смерті ОСОБА_4 баба заявника змогла прожити менше одного місяця, що свідчить про її перебування на його утриманні.

Спадщину після смерті ОСОБА_4 ОСОБА_5 прийняла, вступивши у фактичне управління та володіння спадковим майном. Дана обставина підтверджена довідкою Носівської міської ради від 17 квітня 2024 року.

При зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадщини заявник отримав роз`яснення про те, що для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_4 необхідно в судовому порядку довести факт перебування його баби ОСОБА_5 на утриманні ОСОБА_4 не менше одного року, як це передбачено ст. 531 ЦК УРСР. Тому заявник і звернувся до суду із даною заявою.

Ухвалою судді від 24 квітня 2024 року відкрито окреме провадження в цивільній справі, призначено розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні на 08 липня 2024 року.

У судовому засіданні 08 липня 2024 року заявник підтримав свої вимоги з підстав, викладених у заяві, просив їх задовольнити, пояснив, що у 1983 році його мати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 почали проживати однією сім`єю як чоловік та дружина, ОСОБА_4 переїхав до будинку матері в АДРЕСА_1 . Разом з ними проживала й рідна баба заявника по лінії матері ОСОБА_5 . ОСОБА_4 жив з мамою заявника до 1997 року, до її смерті. Після смерті ОСОБА_3 ОСОБА_4 продовжив проживати разом із ОСОБА_5 , вів господарство, обробляв город, тримав курей, свиней, коня, корову. ОСОБА_5 було майже 80 років. ОСОБА_4 мав більший розмір пенсії, ніж ОСОБА_5 , до пенсії працював заготівником у колгоспі, лісником. Узимку ОСОБА_4 топив хату, баба була залежною в догляді від нього, перебувала на його утриманні. Похованням ОСОБА_4 займався заявник.

У судовому засіданні 08 липня 2024 року представник заявника ОСОБА_2 підтримав вимоги заяви про встановлення факту перебування ОСОБА_5 на утриманні ОСОБА_4 .

Представник заінтересованої особи Носівської ОТГ в особі Носівської міської ради Чернігівської області в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву, у якій просила справу розглянути без участі представника міської ради, не заперечувала проти задоволення заяви.

Допитаний у судовому засіданні 08 липня 2024 року свідок ОСОБА_6 дав показання, що він був сусідом ОСОБА_5 і ОСОБА_4 та добре знав їх. Свідок достовірно знає, що коли померла ОСОБА_3 її мати ОСОБА_5 та ОСОБА_4 зостались проживати разом як сім`я, жили мирно, ОСОБА_5 без допомоги ОСОБА_4 не впоралася б, він доглядав за господарством, тримав худобу, топив хату, заготовлював дрова на зиму. ОСОБА_5 була слабка в силу поважного віку, тому перебувала повністю на його утриманні як матеріально, так і фізично, після смерті ОСОБА_4 вона змогла прожити тільки один місяць.

Допитана в судовому засіданні 08 липня 2024 року свідок ОСОБА_7 дала показання, що вона до пенсії працювала з 1988 року по 2001 рік листоношею та часто бувала в господарстві ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , носила їм листи, газети, пенсії. Свідку достовірно відомо, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 жили разом за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_4 повністю вів господарство, тримав худобу, птицю, топив піч, заготовляв дрова, ходив по продукти до магазину, забезпечував і себе, і ОСОБА_5 усім необхідним. ОСОБА_5 цього сама робити не могла, бо мала дуже поважний вік. Усі справи по господарству виконував ОСОБА_4 ОСОБА_5 перебувала на утриманні ОСОБА_4 , як матеріально, так і фізично.

У судове засідання 24 вересня 2024 року заявник, представник заявника не з`явилися, представник заявника подав до суду заяву про проведення судового засідання за відсутності заявника та представника заявника, у якій указав, що він підтримує вимоги заяви, просить їх задовольнити.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Суд проводить судове засідання 24 вересня 2024 року за відсутності учасників справи та вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вислухавши пояснення заявника, представника заявника, показанням свідків, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд робить нижченаведений висновок.

Відповідно до вимог статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з вимогами частини 3 статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від № 5 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалася, була для заявника постійним і основним джерелом засобів для існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Ведмедівка Носівського району Чернігівської області у віці ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а. с. 13).

Після смерті ОСОБА_4 залишилося спадкове майно, яке складається із права на земельну частку (пай) розміром 4,07 умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП «Мічурінець» на території Держанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області згідно із сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0221344, що підтверджується копією повідомлення Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області (а. с. 17).

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України Цивільний Кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання ним чинності застосовуються норми Цивільного Кодексу Української РСР в ред. 1963 року.

У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Отже, відносини спадкування після смерті ОСОБА_4 регулюються нормами Цивільного кодексу Української РСР.

Згідно з ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР (у ред. 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Судом установлено, що за життя ОСОБА_4 заповіту складено не було, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 59).

Отже, спадкоємство після смерті ОСОБА_4 здійснюється за законом.

Спадкова справа до майна померлого ОСОБА_4 не заводилася, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину (а. с. 55) та повідомленням Державного нотаріального архіву Чернігівської області від 15 травня 2024 року № 1430/01-17 (а. с. 52).

Згідно зі ст. ст. 529, 530 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Крім того, відповідно до ст. 531 ЦК УРСР 1963 року до числа спадкоємців за законом віднесено непрацездатних осіб, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні зі спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства.

Згідно з положеннями абз. 3 ч. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що: для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним (ст. 531 ЦК УРСР 1963 р.) не менше одного року.

Судом може бути встановлено факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, що має значення для одержання свідоцтва про право на спадщину, призначення пенсії чи відшкодування шкоди за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, крім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у вигляді грошових переказів, продуктових чи речових посилок тощо. Ні отримання непрацездатною особою пенсії, ні її окреме проживання від спадкодавця не можуть бути перешкодою для визнання факту перебування на утриманні.

Таких висновків дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 05 вересня 2019 року в справі № 705/4197/18 (провадження № 61-3116св19).

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту перебування його рідної баби по лінії матері ОСОБА_5 на утриманні ОСОБА_4 у період часу з 4 листопада 1994 року до 24 липня 1997 року.

Цей факт йому потрібно встановити з метою оформлення спадкових прав на майно, яке належало його рідній бабі по лінії матері ОСОБА_5 .

Відповідно до довідки виконавчого комітету Носівської міської ради Чернігівської області від 14 квітня 2024 року № 206 ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , де постійно проживав з ОСОБА_3 , а з листопада 1994 року після смерті ОСОБА_3 постійно проживав з ОСОБА_5 , 1916 р. н., яка перебувала на його утриманні до часу його смерті (а. с. 14).

Судом також встановлено, що спадкоємці першої або ж другої черги за законом, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 , відсутні.

У судовому засіданні встановлено, що заявник є сином ОСОБА_3 (а. с. 10), яка тривалий час співмешкала без реєстрації шлюбу із ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 11). Після цього ОСОБА_4 залишився проживати за адресою: АДРЕСА_1 разом із матір`ю ОСОБА_3 - ОСОБА_5 , 1916 р. н. (а. с. 12, 11) і проживав з нею за цією ж адресою до своєї смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_5 померла менше ніж через місяць після смерті ОСОБА_4 , а саме ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 16). Спадкоємцем після її смерті є її онук ОСОБА_1 (заявник), що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 11 травня 2023 року, ОСОБА_8 , державним нотаріусом Носівської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 421 (а. с. 18).

ОСОБА_5 була непрацездатною на день смерті спадкодавця ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , мала поважний вік (78-81 рік).

Факт перебування ОСОБА_5 на утриманні ОСОБА_4 з 4 листопада 1994 року по 24 липня 1997 року підтверджується копією довідки виконавчого комітету Носівської міської ради Чернігівської області від 14 квітня 2024 року № 206 (а. с. 14).

Крім того, вирішуючи вимоги заяви, суд бере до уваги офіційні відомості про розмір пенсії ОСОБА_5 , а також показання допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які підтвердили, що ОСОБА_5 перебувала на утриманні ОСОБА_4 у вищевказаний період часу, оскільки отримувала від нього постійну, конче необхідну їй, систематичну допомогу, яка була для неї основним засобом до існування. Суд також ураховує ту обставину, що ОСОБА_5 на момент смерті ОСОБА_4 була непрацездатною, мала більше 80 років, у силу цього самостійно не могла вести господарство. Також беззаперечним фактом перебування ОСОБА_5 на утриманні ОСОБА_4 є те, що після смерті останнього ОСОБА_5 змогла прожити менше одного місяця й також померла. Тому на підставі досліджених у судовому засіданні доказів суд робить висновок, що ОСОБА_5 дійсно перебувала на утриманні спадкодавця ОСОБА_4 з 4 листопада 1994 року й до дня його смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки його допомога їй мала постійний характер, надавалася ОСОБА_4 систематично протягом певного періоду часу, була основним джерелом засобів до існування ОСОБА_5 , навіть попри те, що остання отримувала пенсію.

Отже, суд уважає доведеним факт, про встановлення якого просить заявник, оскільки він підтверджений належними, достовірними та достатніми доказами в їх сукупності.

Також судом встановлено, що заявнику в позасудовому порядку встановити вказаний факт неможливо, тому заяву необхідно задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 76-80, 141, 247, 259, 263- 265, 293, 315 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Носівська об`єднана територіальна громада в особі Носівської міської ради, про встановлення факту перебування на утриманні померлого не менше одного року до його смерті задовольнити.

Установити факт, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебувала на утриманні ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період з 4 листопада 1994 року до дня його смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: Носівська ОТГ в особі Носівської міської ради Чернігівської області, , місцезнаходження: Чернігівська область, Ніжинський район, м. Носівка, вул. Центральна, буд. 20.

Повний текст судового рішення складено 24 вересня 2024 року.

Суддя Анатолій КРУПИНА