Житомирський апеляційний суд
Справа №296/6547/23 Головуючий у 1-й інст. Драч Ю. І.
Категорія 39 Доповідач Борисюк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2024 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Павицької Т.М., Трояновської Г.С.,

з участю секретаря

судового засідання Смоляра А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Житомирі цивільну справу № 296/6547/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дівочки-Сад» до ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів позики та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дівочки-Сад» про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дівочки-Сад» на рішення Корольовського районного суду міста Житомира від 02 лютого 2024 року, ухвалене під головуванням судді Драча Ю.І. у місті Житомирі,

в с т а н о в и в :

У липні 2023 року позивач звернувся із даним позовом, в якому просив визнати недійсними, укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дівочки-Сад» (далі ТОВ «Дівочки-Сад», Товариство) та ОСОБА_1 наступні правочини:

- Договір безвідсоткової поворотної фінансової допомоги №20/04-21-1 від 20.04.2021 з Додатковою угодою №1 від 15.12.2021;

- Договір безвідсоткової поворотної фінансової допомоги №07/12-21 від 07.12.2021;

- Договір безвідсоткової поворотної фінансової допомоги №01/08-22-1 від 01.08.2022;

- Договір безвідсоткової поворотної фінансової допомоги №16/08-22-1 від 16.08.2022 з Додатковою угодою №1 від 30.08.2022. А також вирішити питання судових витрат.

Позов мотивувався тим, що між сторонами були укладені оскаржувані правочини. Сукупний розмір позики за договорами 2021 року 2 477 900,00 грн, за договорами 2022 року 1 197 000,00 грн, а загальна сума усіх договорів 3 674 900,00 грн.

Відповідно до вищевказаних договорів, позикодавець ОСОБА_1 передає позичальнику ТОВ «Дівочки-Сад» у безпроцентну позику грошові кошти, які Товариство зобов`язується повернути не пізніше 7 (семи) календарних днів від дати отримання позичальником вимоги про повернення позики (пункти 1-5 зазначених Договорів).

ОСОБА_1 , як позикодавець підписав вищевказані договори особисто, а від імені позичальника ТОВ «Дівочки-Сад» їх підписав ОСОБА_2 , як засновник та фінансовий директор Товариства з зазначенням, що він діє на підставі довіреності.

На момент укладення вищевказаних договорів ОСОБА_1 був засновником ТОВ «Дівочки-Сад» (розмір частки - 1,5% статутного капіталу) та протягом періоду з 04 квітня 2012 року по 03 листопада 2022 року був директором вказаного Товариства.

У свою чергу, ОСОБА_2 на момент укладення вищевказаних договорів також був засновником цього Товариства (розмір частки - 20% статутного капіталу) та протягом періоду з 01 квітня 2021 року по 01 вересня 2022 року був фінансовим директором Товариства.

Всупереч очевидному конфлікту інтересів та попри відсутність рішення загальних зборів засновників, вказані особи уклали оспорювані договори позики.

Також зазначалось, що зазначені правочини повинні були бути укладені за згодою загальних зборів Товариства, однак ОСОБА_1 з метою приховування факту укладення договору позики на велику суму, штучно роз`єднав розмір позики на декілька дрібніших, пов`язаних між собою договорів. Жодних визначених установчими документами чи наданими за довіреністю повноважень на підписання цих договорів від імені та в інтересах ТОВ «Дівочки-Сад» ОСОБА_2 не мав. Враховуючи викладене, виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом.

30 серпня 2023 року ОСОБА_1 подав зустрічну позовну заяву (том 1 а.с.52-64), де просив стягнути із ТОВ «Дівочки-Сад» на його користь заборгованість за:

- Договором безвідсоткової поворотної фінансової допомоги №20/04-21-1 від 20.04.2021 та додаткової угоди № 1 від 15.12.2021 до цього договору у розмірі 2 096 900 грн;

- Договором безвідсоткової поворотної фінансової допомоги №01/08-22-1 від 01.08.2022 у розмірі 580 000 грн;

- Договором безвідсоткової поворотної фінансової допомоги №16/08-22-1 від 16.08.2022 у розмірі 617 000 грн;

- Договором безвідсоткової поворотної фінансової допомоги №07/12-21 від 07.12.2021 у розмірі 61 000 грн та стягнути понесені судові витрати.

Зустрічний позов мотивувався тим, що між сторонами у 2018-2022 роках укладено ряд договорів про надання поворотної фінансової допомоги, за якими він передав ТОВ «Дівочки-Сад» грошові кошти, як безпроцентну поворотну фінансову допомогу шляхом внесення до каси Товариства коштів.

Однак, 25 серпня 2022 року Товариство повідомило про неможливість повернення позики через відсутність коштів. Проте частину коштів у сумі 620 000 грн ТОВ «Дівочки-Сад» йому повернуло.

27 лютого 2023 року він направив цінним листом з описом вкладення на адресу Товариства вимоги про повернення фінансової допомоги, однак відповідач свої зобов`язання не виконав, кошти не повернув, у зв`язку з чим він звернувся до суду із вказаним позовом.

Протокольною ухвалою суду від 10 жовтня 2023 року зустрічну позовну заяву прийнято до розгляду із первісним позовом.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 02 лютого 2024 року у задоволенні первісного позову відмовлено, зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено повністю та вирішено питання судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду, ТОВ «Дівочки-Сад» подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким первісний позов задовольнити, а у задоволенні зустрічного позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки суду не підтверджуються жодними доказами, суперечать фактичним обставинам справи, змісту Статуту ТОВ «Дівочки-Сад» та правовим позиціям Верховного Суду.

Фактично суд першої інстанції ухилився від розгляду спору та дослідження істотних обставин справи, на які посилався позивач за первісним позовом, натомість виклавши у оскаржуваному рішенні не спростування доводів позову, а стисле цитування норм законодавства без висновків про можливість їх застосування у спірних правовідносинах.

Також, місцевий суд повністю залишив поза увагою зміст правових висновків Верховного Суду щодо належної перевірки фінансової спроможності кредитора фізичної особи, як наслідок судом не надано жодної оцінки долученим до справи доказам. Зокрема, відомостям з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків щодо ОСОБА_1 за період з 4-го кварталу 2017 року по 1-й квартал 2023 року, які безсумнівно свідчать про відсутність у нього фінансової спроможності реально надати у позику суми коштів, зазначених у оспорюваних договорах.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Згідно частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду.

У судовому засіданні представник Товариства підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити і надав пояснення, які відповідають доводам скарги.

ОСОБА_1 та його представники апеляційну скаргу не визнали, просили відмовити у її задоволенні, а рішення суду першої інстанції, яке є законним і обґрунтованим, - залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ТОВ «Дівочки-Сад» та задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що позивач за первісним позовом належними та допустимими доказами не довів існування обставин, які можуть бути підставами для визнання недійними договорів безвідсоткової поворотної фінансової допомоги, в тому числі щодо укладення вказаних договорів всупереч інтересам товариства. А наявні у матеріалах справи копії договорів про надання ОСОБА_1 ТОВ «Дівочки-Сад» безвідсоткової поворотної фінансової допомоги, копії бухгалтерських та банківських документів, які це підтверджують та відсутність доказів повернення Товариством позивачу за зустрічним позовом вказаних коштів, є правовими підставами для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Колегія суддів не погоджується із висновком місцевого суду виходячи з наступного.

У матеріалах справи містяться копії договорів безвідсоткової поворотної фінансової допомоги, які від імені ТОВ «Дівочки-Сад» на підставі довіреності підписані ОСОБА_2 (Позичальник) та громадянином ОСОБА_1 ( Позикодавець).

Зокрема, це: - Договір №20/04-21-1 від 20.04.2021 року на суму 1000000,00 грн. (згідно Додаткової угоди №1 від 15.12.2021 року сума позики 2416900,00 грн.);

- Договір безвідсоткової поворотної фінансової допомоги №07/12-21 від 07.12.2021 року на суму 61000,00 грн.;

- Договір безвідсоткової поворотної фінансової допомоги №01/08-22-1 від 01.08.2022 року на суму 580000,00 грн.;

- Договір безвідсоткової поворотної фінансової допомоги №16/08-22-1 від 16.08.2022 року на суму 500000,00 грн., (згідно Додаткової угоди №1 від 30.08.2022 року сума позики 617000,00 грн.) ( том 1, а.с. 11-15).

Сукупний розмір позики за договорами 2021 року 2477900,00 грн., за договорами 2022 року 1197000,00 грн., а загальна сума усіх договорів становить 3 674 900,00 грн (том 1 а.с. 11-15).

Відповідно до положень Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» (надалі Закону) установчим документом товариства є Статут, у якому зазначаються відомості, зокрема, про органи управління товариством, їх компетенцію, порядок прийняття ними рішень.

Органами товариства є загальні збори учасників, наглядова рада ( у разі утворення) та виконавчий орган. Виконавчий орган товариства здійснює управління поточною діяльністю товариства. До компетенції виконавчого органу товариства належить вирішення всіх питань, пов`язаних з управлінням поточною діяльністю товариства, крім питань, що належать до виключної компетенції загальних зборів учасників та наглядової ради товариства ( у разі утворення) ( статті 11, 28, 39 Закону).

Згідно підпункту 9.9.16 Статуту ТОВ «Дівочки-Сад до виключної компетенції загальних зборів Товариства відноситься: - прийняття рішень про укладення Товариством договорів на суму більше 5000 Євро або еквівалент у гривнях чи іншій валюті (зазначене правило поширюється також на випадки укладення декількох пов`язаних між собою договорів, сукупна вартість (ціна) яких перевищує встановлене обмеження; - прийняття рішення про відчуження майна Товариства на суму, що становить 5000 Євро або еквівалент в гривнях чи іншій валюті.

Підпунктом 9.10.7 Статуту Товариства передбачено, що директор вирішує всі питання Товариства, за виключенням тих, які віднесені до виключної компетенції Загальних зборів Учасників Товариства (том 1 а.с.16-24).

У судовому засіданні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пояснили, що письмового рішення Загальних зборів Учасників товариства щодо укладення спірних правочинів не має, але інші засновники Товариства на момент їх укладення в усному порядку надали свою згоду.

Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України).

Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Належних та допустимих доказів зазначених тверджень матеріали справи не містять і такі не встановлені судом.

За приписами статей 92, 97, 99 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Вчинення правочину органом (посадовою особою) юридичної особи з перевищенням наданих йому повноважень може бути підставою для недійсності такого правочину лише за умови обізнаності контрагента про наявність відповідного обмеження повноважень (коли дізнався чи за всіма обставинами не міг не знати про такі обмеження), а також відсутності подальшого схвалення правочину.

Колегія суддів зазначає, що із пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 убачається, що останні були обізнані про відсутність належним чином оформленого рішення загальних зборів Учасників товариства про погодження укладання вказаних вище правочинів.

Відповідно до частини 2 статті 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

А правилами частини 1 статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання на момент вчинення правочину стороною (сторонами вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу.

Отже, всупереч положенням Статуту Товариства та інших Учасників Товариства «Дівочки-Сад» ОСОБА_1 перевищив свої посадові повноваження як директора і передоручив ОСОБА_2 у такий спосіб укласти спірні правочини, створивши кредиторську заборгованість Товариства на свою користь.

Крім того, суд першої інстанції ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні первісного позову і задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 не звернув увагу на ту обставину, що згідно долучених до матеріалів справи витягів із Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків щодо ОСОБА_1 за період 4-го кварталу 2017 року по 1-й квартал 2023 року (це період укладення спірних правочинів), в останнього не підтверджено наявність грошових коштів у таких розмірах, які зазначені в оспорюваних безвідсоткової поворотної фінансової допомоги.

Згідно частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, проаналізувавши зібрані по справі докази та встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги підлягають до задоволення, а рішення суду першої інстанціїу відповідності до положень частини 1 статті 376 ЦПК України скасуванню, із ухваленням нового рішення про задоволення первісного позову та відмову у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до положень частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 13 даної статті передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За приписами частини 1 статті 382 ЦПК України, суд апеляційної інстанції у постанові, зокрема вирішує питання щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Отже, з урахуванням вимог статті 141 ЦПК України, із ОСОБА_1 підлягають стягненню на користь ТОВ «Дівочки-Сад» 8588,80 грн витрат, повязаних із сплатою судового збору за подання позовної заяви (том 1 а.с.26) та 28 987,20 грн судових витрат за подання апеляційної скарги (том 2 а.с.154), а всього - 37 576,00 грн.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дівочки-Сад» задовольнити.

Рішення Корольовського районного суду міста Житомира від 02 лютого 2024 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дівочки-Сад» задовольнити.

Визнати недійсними, укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дівочки-Сад» та ОСОБА_1 , наступні правочини:

- Договір безвідсоткової поворотної фінансової допомоги №20/04-21-1 від 20 квітня 2021 року з Додатковою угодою №1 від 15 грудня 2021 року;

- Договір безвідсоткової поворотної фінансової допомоги №07/12-21 від 07 грудня 2021 року;

- Договір безвідсоткової поворотної фінансової допомоги №01/08-22-1 від 01 серпня 2022 року;

- Договір безвідсоткової поворотної фінансової допомоги №16/08-22-1 від 16 серпня 2022 року з Додатковою угодою №1 від 30 серпня 2022 року

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дівочки-Сад» 37 576,00 грн судового збору за подання позову та апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений: 11 жовтня 2024 року.