Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 496/4951/23

Номер провадження: 2/511/632/24

10 жовтня 2024 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Теренчук Ж. В,

секретаря судового засідання Ніколас С.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок кримінального правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

20.06.2024 року до Роздільнянського районного суду Одеської області з Біляївського районного суду Одеської області надійшли за підсудністю матеріали цивільної справи №496/4951/23 за позовом заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок кримінального правопорушення.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу справ між суддями Роздільнянського районного суду Одеської області 26.08.2024 року справа була розподілена в провадження судді Теренчук Ж.В.

Ухвалою суду від 28 серпня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Зміст заяви про відвід судді .

04.10.2024 року до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про відвід судді Теренчук Ж.В. по даній справі, заявник вважає, що є обставини, які викликають сумнів у неупередженості й об`єктивності судді. Звертає увагу на те, що кожен суддя щодо якого є щонайменші сумніви в неупередженості, зобов`язаний вийти з процесу.

Мотивує заяву тим, що 20.09.2024 року він отримав від Роздільнянського районного суду Одеської області рекомендований лист зі штрих- кодовим ідентифікатором №870 (додаток 1), в якому містилась копія ухвали Роздільнянського районного суду Одеської області від 28 серпня 2024 року про прийняття в провадження цивільної справи №496/4951/23.

Із зазначеної вище копії ухвали він дізнався, що головуючим по справі є суддя Роздільнянського районного суду Одеської області Теренчук Жанна Вікторівна, оскільки ухвалою суду від 21.08.2024 року було задоволено заяву про самовідвід судді Роздільнянського районного суду Одеської області Гринчак С.І., а також ухвалою судді від 26.08.2024 року задоволено заяву про самовідвід судді Роздільнянського районного суду Одеської області Ільяшук A.B.

Проте вважає, що суддя Теренчук Ж.В. має конфлікт інтересів, оскільки розглядала питання про відвід судді Гринчак С.І. у кримінальній справі №511/1483/20, де потерпілим є відповідач - ОСОБА_2 , обвинуваченим є його син - ОСОБА_3 , а він є свідком обвинувачення, так як був заявлений прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 за її клопотанням від 14.09.2021 року, що підтверджується Журналом судового засідання за 14.09.2021 р. по справі №511/1483/20.

Відповідно до ч.7,8 ст.40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки даний відвід заявлений після відкриття провадження по справі і поза межами судового засідання, яке призначено на 04.10.2024 року, то відповідно заявлений відвід підлягає негайному розгляду в письмовому провадженні.

З 03.10.2024 по 07.10.2024 року суддя Теренчук Ж.В. перебувала у відпустці.

Відповідно сторони на розгляд даної заяви в суді не викликались.

Нормативно -правове обгрунтування та висновки суду .

Суд, ознайомившись з заявленими підставами для відводу, прийшов до висновку, що даний відвід є частково обгрунтованим і підлягає задоволенню з таких підстав.

За ч.2 ст.40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Як зазначає Європейський суд з прав людини у рішенні від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта», найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, заява № 11/1987/134/188, § 48).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта» (Hauschildt Case), заява № 11/1987/134/188, § 46).

Щодо об`єктивного критерію

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Так у рішенні 15 жовтня 2009 року у справі «Мікаллеф проти Мальти» ЄСПЛ вказав, що «будь-який суддя щодо якого наявна достатня підстава (legitimate reason) побоювання відсутності неупередженості повинен усунутись» (Micallef v. Malta, заява № 17056/06, § 98). У рішенні від 15 липня 2005 року у справі ж «Межнаріч проти Хорватії» ЄСПЛ звернув увагу на те, що «слід визначити, чи існують, окрім поведінки судді, факти, які можна встановити, які можуть викликати сумніви щодо його неупередженості. Це означає, що, вирішуючи питання про те, чи є в тій або іншій справі достатня підстава (legitimate reason) побоюватися, що конкретному судді бракує неупередженості, позиція відповідної особи є важливою, але не є визначальною» (Meћnariж v. Croatia, заява № 71615/01, § 31).

Отже, для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи.

Так заявником подано відвід судді на підставі п.4, 5 ч.1 ст.36 ЦПК України, відповідно до яких на його думку було порушено порядок визначення судді для розгляду справи та є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Обставин щодо порушення порядку визначення судді для розгляду справи не встановлено, що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями Роздільнянського районного суду Одеської області, відтак підстави для відводу судді на підставі п.4 ч.1 ст.36 ЦПК відсутні.

Далі, із заявленого позову ОСОБА_1 встановлено, що його матеріальні вимоги пов`язані з відшкодуванням шкоди, завданої йому злочином. В свою чергу за його клопотанням суд витребував матеріали кримінального провадження №1кп/511/148/20, справа №511/1022/20 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.125 КК України, потерпілий у даному кримінальному провадженні ОСОБА_1 .

Перевірено, що дане кримінальне провадження перебувало на розгляді у судді Роздільнянського районного суду Одеської області Іванової О.В., в свою чергу суддя Теренчук Ж.В. в рамках даного кримінального провадження жодних процесуальних рішень не приймала, в тому числі на користь ОСОБА_2 , чи на користь ОСОБА_1 .

Одночасно. у провадженні судді Роздільнянського районного суду Одеської області Гринчак С.І. на розгляді до цього часу перебуває кримінальне провадження №511/1483/20, де потерпілим є відповідач - ОСОБА_2 , обвинуваченим є син позивача - ОСОБА_3 , події , що розглядаються по обом кримінальним провадженням - 26.04.2020 року.

Між тим суддя Теренчук Ж.В. не приймала участі у розгляді по суті даного кримінального провадження №511/1483/20, а розглядала заяву потерпілого у даному кримніальному провадженні - сина позивача ОСОБА_5 про відвід судді Гринчак С.І. , про що було заведено інше провадження №1кс/511/1567/23.

Та обставина, що суддя розглядала відвід сина позивача - ОСОБА_5 і не задовольнила його не є підставою для відводу судді у даній справі, так як дана справа є самостійним кримінальним провадженням, по якому ОСОБА_1 не є стороною, під час розгляду заяви про відвід суддя перевіряла лише питання довіри до судді Гринчак С.І. , а не приймала участь у розгляді справи по суті, що свідчить про відсутність будь-яких законних підстав для заявлення суддею самовідводу на стадії відкриття провадження у справі.

Тому законних і обгрунтованих підставі для відводу судді Теренчук Ж.В. не має, та звинувачення судді в неупередженості є безпідставними.

Між тим, с уд, який розглядає справу має бути «безстороннім» і «незалежним» за ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і засад цивільного судочинства.

Щодо субєктивного критерію.

Відтак, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 заявив відвід судді з суб`єктивної оцінки , стверджуючи, що суддя не має права розглядати дану справу, так як має конфлікт інтересів, оскільки задовольнила приватний інтерес щодо сторін, розглянувши відвід судді в рамках кримінального провадження.

З огляду на мотивацію заяви, саме так ОСОБА_1 сприйняв відмову судді в задоволенні заяви його сина ОСОБА_5 про відвід судді Гринчак С.І. по іншому кримінальному провадженню, де потерпілим є відповідач ОСОБА_2 .

Відповідно, при розгляді заяви про відвід судді, слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі.

Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд, а тому незадоволення заяви про відвід може сприйматися стороною як порушення її прав.

Враховуючи викладене, а також з метою забезпечення права на доступ до правосуддя та уникнення в подальшому будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді, та виключення всіх обставин, які можуть в подальшому викликати у будь-яких сторін сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, а також для того, щоби за суб`єктивним критерієм з боку стороннього спостерігача не виникали сумніви у неупередженості судді суд вважає за необхідне задовольнити заяву про відвід головуючого судді у справі.

Згідно із частиною першою статті 41 ЦПК України у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

На підставі викладеного та керуючись ст.36, 39,40 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 по цивільній справі №496/4951/23 , номер провадження №2/511/632/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок кримінального правопорушення, - задовольнити.

Матеріали цивільної справи №496/4951/23 , номер провадження №2/511/632/24 передати до канцелярії Роздільнянського районного суду Одеської області для визначення судді у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Теренчук Ж. В.