Справа № 515/103/24
Провадження № 2-о/513/42/24
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2024 року Саратський районний суд Одеської області у складі: головуючої судді Рязанової К.Ю., за участю: секретаря судового засідання Филипчук Л.В., представника заявниці адвоката Давиденка К.В., заявниці ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду в с. Сарата Одеської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Давиденка Костянтина Вікторовича, заінтересована особа: Татарбунарська міська рада Одеської області, про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

у с т а н о в и в:

22 січня 2024 року представник заявниці адвокат Давиденко К.В. звернувся до Татарбунарського районного суду Одеської області із заявою в якій просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також просить встановити факт належності державного акту на право приватної власності на землю серії I-ОД № 015113, виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією 26 лютого 2004 року на ім`я ОСОБА_3 спадкодавцю ОСОБА_4 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Дмитрівка, Татарбунарського району Одеської області.

Заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько заявниці ОСОБА_4 , в селі Дельжилер (на той час Дмитрівка), Білгород-Дністровського (колишнього Татарбунарського) району Одеської області. Після смерті батька, відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,35 га, що розташована на території Татарбунарської сільської ради (за межами села Дельжилер), згідно державного акту на право приватної власності на землю серії I- ОД №015113, виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією 26 лютого 2004 року на ім`я ОСОБА_3 . Після смерті батька, фактично прийняла спадщину мати заявниці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки була зареєстрована та проживала разом з батьком на день смерті. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати заявниці ОСОБА_2 в с. Михайлівка, Білгород-Дністровського району Одеської області у віці 66 років. Після смерті матері залишилась земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,35 га, що розташована на території Татарбунарської сільської ради (за межами села Дельжилер), Білгород-Дністровського району Одеської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії I-ОД №015114, виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією 26 лютого 2004 року на ім`я ОСОБА_2 . Отже, заявниця є спадкоємицею першої черги за законом та може прийняти у спадщину вищезазначені земельні ділянки. Після смерті матері заявниця звернулася до Саратської районної державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про прийняття спадщини, але нотаріусом їй було відмовлено, у зв`язку з втратою нею шестимісячного строку для прийняття спадщини. На момент смерті мати була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично з початку 2016 року по день смерті проживала разом із заявницею за адресою: АДРЕСА_2 . Отже зявниці нічого не лишається, як звернутися до суду для встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Крім того, заявницею самостійно була виявлена помилка у написанні ім`я та по батькові батька в державному акті, так вони не відповідають тим, що зазначені в свідоцтві про смерть. В державному акті на право приватної власності на землю серії I-ОД № 015113, виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією 26 лютого 2004 року прізвище, ім`я та по батькові зазначене ОСОБА_3 , а в свідоцтві про смерть зазначене ОСОБА_4 . Зазначені розбіжності виникли через помилки осіб, що заповнювали зазначені правовстановлюючі документи. Вищезазначений державний акт був виданий на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) № 0550112 виданого 19 серпня 1998 року, в зазначеному сертифікаті ОСОБА_5 дуже схоже на Улля, вочевидь особа, що заповнювала сертифікат так писала букву «І», по батькові чітко написано ОСОБА_6 . Отже крім факту постійного проживання заявниця змушена просити суд встановити ще факт належності правовстановлюючого документа померлому.

Розпорядженням в.о. голови Татарбунарського районного суду Одеської області від 22 січня 2024 року зазначена цивільна справа передана на розгляд Саратського районного суду Одеської області.

Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 12 лютого 2024 року заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Давиденка Костянтина Вікторовича, заінтересована особа: Татарбунарська міська рада Одеської області, про встановлення фактів, що мають юридичне значення прийнято до розгляду та відкрито провадження.

У судовому засіданні заявниця та її представник адвокат Давиденко К.В. заяву підтримали та просили суд її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Татурбунарської міської ради, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення заяви.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у судовому засіданні підтвердили, що ОСОБА_2 після оруження онуки стала проживала разом із заявницею ОСОБА_1 , де проживала по день її смерті.

Вислухавши заявницю, її представника, свідків, дослідивши та оцінивши докази, суд дійшов до висновку про задоволення заяви.

Частиною 7 ст.19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частини 1 та пункт 5 частини 2 ст.293 ЦПК України встановлюють, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з пунктом 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно з частиною 2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст.1216, 1215 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частинами 1, 2 ст. 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

За положеннями ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частинами 1, 2 ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно із частиною 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Згідно до ст. 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. У статті 3 цього ж Закону визначено, що місце проживання це, зокрема, житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає.

В пунктах 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30 травня 2008 року роз`яснено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Як видно з копії паспорту № НОМЕР_1 , виданого 09 грудня 2021 року органом 5144 та Витягу з реєстру територіальної громади № 2024/000039467 від 02 січня 2024 року, заявниця ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , та з 19 березня 1993 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 6-7).

ОСОБА_9 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 20 травня 1974 року Дмитрівської сільською радою Татарбунарського району Одеської області (а.с.9).

09 листопада 1991 року ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , після реєстрації шлюбу змінила прізвище з ОСОБА_11 на ОСОБА_12 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 виданого 09 листопада 1991 року Дмитрівською сільською радою Татарбунарського району Одеської області (а.с.9).

ОСОБА_4 , 1950 року народження, 16 грудня 1969 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_13 , 1950 року народження, після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище з ОСОБА_14 на ОСОБА_11 , що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 , виданого 16 грудня 1969 року Дмитрівською сільською радою Татарбунарського району Одеської області (а.с.10).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 01 червня 2004 року Виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області (а.с.11).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 66 років в с. Михайлівка Саратського району Одеської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданого 29 листопада 2016 року Татарбунарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с.12).

Державний акт на право приватної власності на землю серії I-ОД № 015114, виданий 26 лютого 2004 року на ім`я ОСОБА_2 , на підставі розпорядження Татарбунарської районної державної адміністрації Татарбунарського району Одеської області від 22 грудня 2003 року № 497/А-2003 (а.с.13).

Державний акт на право приватної власності на землю серії I-ОД № 015113, виданий 26 лютого 2004 року на ім`я ОСОБА_3 , на підставі розпорядження Татарбунарської районної державної адміністрації Татарбунарського району Одеської області від 22 грудня 2003 року № 497/А-2003 (а.с.14-15).

Згідно додатку до розпорядження Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області від 22 грудня 2003 року №497/А2003, та списків громадян, яким відводяться земельні ділянки у приватну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дмитрівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області під номером 474 зазначена ОСОБА_3 .

Сертифікат № 0550112 на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Дімітрова Татарбунарського району Одеської області розміром 3,8 умовних кадастрових гектарах, виданий 19 серпня 1998 року на ім`я ОСОБА_4 (а.с.17).

Відповідно до інформації Сектору № 1 відділу № 2 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 26 грудня 2023 року № 2939/356-23, щодо надання другого примірника державного акту на право приватної власності на землю, Сектором № 1 відділу № 2 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру в Одеській області надано другий примірник копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії I-ОД № 015113, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю від 26 лютого 2004 року за № 1018, виданого гр. ОСОБА_3 площею 4,35 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за адресою: Одеська область Татарбунарський район Дмитрівська сільська рада (а.с.16).

Листом від 28 грудня 2017 року № 1658/02-14 державним нотаріусом Саратської районної державної нотаріальної контори Одеської області Д.Ю. Колісник рекомендовано ОСОБА_1 звернутися з позовом до суду для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини (а.с.20).

Відповідно до довідки № 21 від 12 січня 2024 року виданої виконавчим комітетом татарбунарської міської ради Одеської області, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 був зареєстрований на день його смерті в АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.18).

Як вбачається з довідки № 22 від 12 січня 2024 року виданої виконавчим комітетом татарбунарської міської ради Одеської області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 проживали разом фактично без реєстрації місця проживання з початку 2016 року та по день смерті спадкодавця за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.19).

Судом також була досліджена спадкова справа №396/2017 до майна ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судом встановлено, що Державний акт на право приватної власності на землю серії I-ОД № 015113 був виданий 26 лютого 2004 року на ім`я ОСОБА_4 на підставі розпорядження Татарбунарської районної державної адміністрації Татарбунарського району Одеської області від 22 грудня 2003 року № 497/А-2003. При видачі державного акту ім`я та по батькові власника помилково було вказано як ОСОБА_15 замість ОСОБА_16 . Виправити помилку на цей час є неможливим. Крім того, судом встановлено, що заявниця та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю починаючи з початку 2016 року і до дня смерті останньої, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановлення даних фактів необхідно для реалізації заявницею майнових прав, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, тому заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2-15, 315, 319, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву задовольнити. Встановити юридичний факт, що державний акт на право приватної власності на землю серії I-ОД №015113, виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією 26 лютого 2004 року на ім`я ОСОБА_3 , на підставі розпорядження Татарбунарської районної державної адміністрації Татарбунарського району Одеської області від 22 грудня 2003 року №497/А-2003, належить ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала зі спадкодавцем, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду через Саратський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 15 жовтня 2024 року.

Заявниця: ОСОБА_1 , паспорт № НОМЕР_1 , виданий 09 грудня 2021 року органом 5144, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Представник заявниці: адвокат Давиденко Костянтин Вікторович, свідоцтво на право на заняття адвокатською діяльністю № 082979, видане 19 квітня 2017 року Радою адвокатів Одеської області, місцезнаходження: 68100, вул. Центральна, 37, м. Татарбунари, Білгород-Дністровського району Одеської області.

Заінтересована особа: Татарбунарська міська рада Білгород-Дністровського району Одеської області, 68100, вул. Лесі Українки, 18, м. Татарбунари, Білгород-Дністровського району Одеської області, .

Суддя К. Ю. Рязанова