Провадження № 2/712/201/24
Справа № 711/1010/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2024 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ПИРОЖЕНКО С.А.

при секретарі ГАНДЖА В.І.

з участю адвокатів ШКВАРКО В.В., ЛІННІКА М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ) про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до відповідача про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, посилаючись на те, що він є власником двохкімнатної квартири, загальною площею 51,6 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

30.11.2022 року мешканці квартири АДРЕСА_3 , яка знаходиться на поверх вище, залили квартиру позивача № 207. Вказує, що під час даних подій не був присутній у квартирі. Йому повідомила про залиття сусідка з квартири АДРЕСА_4 , що знаходиться на поверх нижче, оскільки вода лилася через квартиру позивача і залила квартиру АДРЕСА_4 . В подальшому стало відомо, що залиття відбулося саме з квартири, що розташована на 9 поверсі № 211.

Одразу, як було виявлено залиття комісія з представників ТОВ «УК «Нова якість» здійснила обстеження квартири позивача на предмет технічного стану після залиття. За результатами обстеження зроблено висновок, що залиття сталося внаслідок недбалого користування сантехнічними приладами власниками квартири АДРЕСА_5 .

06.01.2023 року ПП «Ажіо» здійснило оцінку ринкової вартості збитків, нанесених в результаті залиття приміщень квартири. Згідно звіту ринкова вартість збитків, що виникла внаслідок залиття приміщень квартири становить 169 100 грн.

Вказує. що звертався до відповідача з метою врегулювання питання мирним шляхом. Однак остання в телефонному режимі повідомила, що готова обговорювати дане питання, проте згодом перестала відповідати на дзвінки.

У зв`язку з чим просить стягнути з відповідача на його користь завдану матеріальну шкоду, яка виникла внаслідок залиття квартири в сумі 169 000 грн., а також судові витрати по справі.

Ухвалою судді від 16 березня 2024 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

02 травня 2023 року відповідачем подано відзив на позовну заяву.

08 травня 2023 року позивачем подано відповідь на відзив на позовну заяву.

22 травня 2023 року відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 08 грудня 2023 року по справі призначено судову товарознавчу експертизу, у зв`язку з чим провадження по справі зупинено.

09 травня 2024 року провадження по справі поновлено, у зв`язку з надходженням до суду висновку експерта від 04 квітня 2024 року.

В судовому засіданні адвокат позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду, завдану внаслідок залиття квартири в сумі 169 100 грн.

Представник відповідача адвокат Ліннік М.С. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив у їх задоволенні відмовити.

Заслухавши думку адвокатів, пояснення свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , експерта ОСОБА_8 , дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником двокімнатної квартири АДРЕСА_6 на підставі договору купівлі-продажу від 31 січня 2014 року.

30.11.2022 року сталося залиття квартири позивача. В позовній заяві позивач зазначив, що під час даних подій не був присутній у квартирі. Йому повідомила про залиття сусідка з квартири АДРЕСА_4 , що знаходиться на поверх нижче, оскільки вода лилася через квартиру позивача і залила квартиру АДРЕСА_4 . В подальшому стало відомо, що залиття відбулося саме з квартири, що розташована на 9 поверсі № 211.

Згідно Акту комісії представників ТОВ «УК «Нова якість» від 30.11.2022 року залив квартири АДРЕСА_6 стався 30.11.2022 року внаслідок недбалого користування сантехнічними приладами власниками вище розташованої квартири АДРЕСА_5 .

Згідно Звіту про оцінку ринкової вартості збитків, нанесених в результаті залиття приміщень квартири АДРЕСА_6 від 06 січня 2023 року, здійсненого на замовлення позивача ПП «Ажіо», ринкова вартість збитків, що виникла внаслідок залиття приміщень квартири становить 169 100 грн.

Позивач вважає, що вказана сума є розміром матеріального збитку та має бути відшкодована відповідачем на його користь.

Відповідач із позовними вимогами не погодилася та у відзиві на позовну заяву зазначила, що позивачем в якості доказу надано Акт про обстеження технічного стану квартири АДРЕСА_7 після заливу. Вказаний доказ вважає неналежним, оскільки даний акт був складений не 30.11.2024 року, а значно пізніше, так як її 06.12.2022 року викликали до ТОВ «Управлінська компанія «Нова Якість» до головного інженера ОСОБА_4 , яка сказала їй про залиття квартири АДРЕСА_4 і надала їй копію акту відносно даної квартири. При цьому також вказала про залиття і квартири АДРЕСА_7 , але сказала, що акт по цій квартирі ще не складений, так як не має власника квартири і не можливо попасти в дану квартиру. Таким чином, акт про залиття квартири АДРЕСА_7 був складений та підписаний вже після 06.12.2023 року, тобто дата в акті не відповідає дійсності. Вказує, що підпис на вищевказаному акті власника квартири АДРЕСА_7 зроблений не самим ОСОБА_9 , а іншою особою, оскільки позивач тривалий час перебуває за кордоном та до України не повертався. Будь-яких підписів мешканців квартири АДРЕСА_5 у вищевказаному акті не має і при яких обставинах він підписувався не відомо, що ставить під сумнів даний акт як доказ. Таким чином, відповідач ставить під сумнів сам факт залиття квартири та пошкодження в ній майна позивача. Крім цього, відповідач також вказала, що квартиру здавала в оренду переселенцям з Луганської області, які проживали в ній станом на 30.11.2022 року. В даний час квартиранти виїхали і квартира залишилася без мешканців. В квартирі відсутні будь-які сліди затоплення, сантехнічні прилади в нормі. До квартирантів з приводу затоплення ніхто претензій не пред`являв, в їх присутності квартиру АДРЕСА_5 ніхто не оглядав, не складав будь-яких документів про можливе затоплення. Отже будь-які документи про факт затоплення відсутні. Крім цього, також вказала, що Звіт про збитки не відповідає вимогам законодавства та зроблений на ремонт всієї квартири, а не конкретно по збиткам внаслідок залиття.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 підтвердили, що 30.11.2022 року до УК «Нова якість» надходила заявка про залиття квартири, ними було складено акт. Квартира була візуально оглянута та про все зазначено в акті. Квартиру зверху також оглядали, на момент приходу, молодий хлопець витирав воду, це був побутовий залив, аварійної ситуації не було.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона проживає квартирі АДРЕСА_8 , поверхом нижче від квартири позивача. 30.11.2022 року прокинулася о 4 год. ранку внаслідок шуму, стінка її дивану була мокра, пішли потьоки по стінах. Піднялася до сусідів спитати, що трапилося, чула, що в сусідів на 8 поверсі журчала вода, зателефонувала в Нову якість та викликала поліцію. Вказала також, що їй відомо, що залив стався через квартиру, що знаходиться на 9 поверсі.

У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.

Частинами четвертою-п`ятою статті 319 ЦК України передбачено, що власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 322 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки її частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Саме про таке застосування законодавства, яке регулює спірні правовідносини, зазначено в постанові Верховного Суду від 27.12.2019 року у справі № 686/11256/16-ц.

Відповідно до ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.02.1992 р. (із змінами), шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що затоплення квартири позивача сталося внаслідок недбалого користування сантехнічними приладами мешканцями вище розташованої квартири АДРЕСА_5 , власником якої є відповідач, що підтверджується відповідним Актом та поясненнями свідків, які оцінюються у сукупності з зібраним по справі вищезазначеними доказами.

Відповідачем заперечується Акт складений представниками ТОВ «УК «Нова Якість», який вважає неналежним доказом.

Разом з цим, суд зазначає, що зміст вказаного Акту висвітлює дату залиття квартири, причину залиття та перелік пошкодженого майна. При цьому, клопотань про проведення відповідних судових експертиз, зокрема на предмет визначення причин залиття квартири позивача, відповідачем не заявлялося, а факт затоплення квартири підтверджується квартири позивача встановлений також в сукупності з іншими доказами по справі.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, вказаний Акт, на який посилається позивач як на підставу відшкодування збитків, суд вважає належним та допустимим доказом.

Відповідач не надала до суду будь-яких доказів на спростування поданих позивачем документів, під час розгляду справи не заявляла клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи для визначення причини залиття квартири, а отже, відповідач не спростувала визначену статтями 1166, 1167 ЦК України презумпцію винного заподіяння шкоди.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено факт завдання шкоди майну позивача внаслідок залиття квартири і вина відповідача як власника квартири, не спростована останньою. Переконливих доказів на підтвердження інших осіб в спричиненні шкоди позивачу відповідачем суду не було надано.

Отже, вину у завданні шкоди позивачу затоплення його квартири відповідач належними та допустимим доказами не спростувала, що є її процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція заподіювача шкоди.

Щодо визначення розміру матеріальної шкоди суд приходить до наступного.

Статтею 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Так, для встановлення розміру матеріальної шкоди, судом по справі було призначено судову товарознавчу експертизу.

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 04 квітня 2024 року встановлено, що розмір матеріальних збитків, завданих власнику внаслідок залиття квартири за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 04.04.2024 року становить (з ПДВ) 64 980 грн. Вартість відновлювального ремонту пошкодженого майна внаслідок залиття квартири за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 04.04.2024 року становить (з ПДВ) 72 062 грн. 40 коп.

Таким чином, з урахуванням вимог ст. 1192 ЦК України, матеріальна шкода від залиття квартири повинна бути визначена від вартості відновлювального ремонту, тобто такого становища, яке існувало до залиття квартири, та яка згідно проведеної експертизи становить 72 062 грн. 40 коп.

Відповідач не спростував належними та допустимими доказами розмір завданої позивачу шкоди, який підтверджено висновком експерта.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди, яка виникла внаслідок залиття квартири, в сумі 72 062 грн. 40 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку, з тим, що позовні вимоги були задоволені частково, то до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають понесені ними витрати по сплаті судового збору в сумі 720 грн. 62 коп.

Щодо витрат на правову допомогу, то адвокатом позивача під час розгляду справи заявлено клопотання з посиланням на норму ст. 141 ч. 8 ЦПК України щодо можливості подачі доказів про судові витрати протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. У зв`язку з чим питання щодо відшкодування зазначених витрат на даний час судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 12,13,259,263-265,268 ЦПК України, ст.ст. 22, 1166, 1192 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , матеріальну шкоду, яка виникла внаслідок залиття квартири, в сумі 72 062 грн. 40 коп. та судовий збір в сумі 720 грн. 62 коп., а всього 72 783 грн. 02 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Повний текст судового рішення складено 14 жовтня 2024 року.