КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Діденка А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами Державного підприємства «АНТОНОВ» та ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 жовтня 2019 року у справі за позовом Державного підприємства «АНТОНОВ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Віто-Поштової сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, Головного управління Держгеокадастру у Київській області, третя особа: ОСОБА_4 , про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії та витребування майна із чужого незаконного володіння,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року ДП «Антонов» ( на даний час Акціонерне товариство «Антонов») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , Віта-Поштової сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, ГУ Держгеокадастру у Київській області про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради, зобов`язання вчинити певні дії, витребування майна із чужого незаконного володіння.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що відповідно до пункту 1.1 Статуту ДП «Антонов», затвердженого Указом Державного концерну «Укроборонпром» від 14 березня 2017 року № 87, Державне підприємство авіаційного науково-технічного комплексу ім. О.К. Антонова перейменовано у ДП «Антонов» наказом Мінпромполітики України від 22 січня 2010 року № 17 та є правонаступником усіх його майнових та особистих немайнових прав та обов`язків.

Вказано, що відповідно до державного акта на право постійного користування землею від 23 серпня 2001 року № 462, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Віто-Поштової сільської ради народних депутатів від 26 січня 2001 року № 1-1, позивачу надано у постійне користування 88,22 га землі, у тому числі, земельна ділянка 2, площею 5,0 га, у с. Віта-Поштова Києво-Святошинського району Київської області.

Згідно з рішенням 31 сесії 4 скликання Віто-Поштової сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 08 листопада 2005 року «Про затвердження місця розташування та надання дозволу на складання проєкту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки садівницькому товариству Круглик-4», затверджено місце розташування земельної ділянки під розміщення садівницького товариства «Круглик-4» за рахунок земель підсобного господарства «Круглик» та надано дозвіл садівницькому товариству «Круглик-4» на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 6,5524 га, в оренду на 49 років під розміщення цього садівницького товариства, яке розташоване у с. Віта-Поштова, за рахунок земель підсобного господарства «Круглик».

Відповідно до рішення 35 сесії 4 скликання Віта-Поштової сільської ради від 21 березня 2006 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду та надання дозволу на складання проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок членам с/т «Круглик-4» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в довгострокову оренду, загальною площею 6,5524 га, під розширення території садівницького товариства - «Круглик-4» та вилучено земельну ділянку, загальною площею 6,5524 га (рілля), з них 5,0 га з постійного землекористування підсобного господарства «Круглик» згідно з державним актом на право постійного користування землею від 23 серпня 2001 року за № 462 та 1,15524 га - із земель запасу Віто-Поштової сільської ради.

Рішенням Господарського суду Київської області від 30 березня 2009 року у справі № 19/034-09, залишеним без змін постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 22 липня 2009 року та постановою Вищого господарського суду України від 18 листопада 2009 року, визнано недійсним рішення Віта-Поштової сільської ради від 08 листопада 2005 року та частково недійсним рішення Віта-Поштової сільської ради від 21 березня 2006 року в частині затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, загальною площею 6,5524 га, та вилучення земельної ділянки, площею 5,0 га, з постійного землекористування позивача.

Зазначеними судовими рішеннями встановлено, що ДП «Антонов» не схвалювало погодження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадській організації «Садівницьке товариство «Круглик-4», тобто земельна ділянка вибула з володіння поза його волею, а тому не припиняє права постійного користування земельною ділянкою згідно з актом № 462 та відповідно не створює будь-яких прав для інших осіб.

Також зазначеними судовими рішеннями встановлено, що виключно до повноважень Кабінету Міністрів України належить право вилучення земельної ділянки, яка відноситься до земель державної власності, а тому Віта-Поштова сільська рада під час прийняття рішення від 08 листопада 2005 року та рішення від 21 березня 2006 року діяла поза межами наданих їй законом повноважень.

Згідно з рішенням 6 сесії 5 скликання Віта-Поштової сільської ради від 18 січня 2007 року «Про надання дозволу на складання проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок членам СТ «Круглик-4», яке є похідним від недійсних рішень Віта-Поштової сільської ради від 08 листопада 2005 року та від 21 березня 2006 року, надано дозвіл на складання проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок 11 членам садівницького товариства «Круглик-4», у тому числі ОСОБА_1 , загальною площею 1,0512 га, для ведення садівництва, які розташовані в садівницькому товаристві «Круглик-4».

Також позивач вказував, що постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 липня 2011 року у справі № 2-а-1548/2011 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2012 року, визнано незаконним та скасовано рішення Віта-Поштової сільської ради від 18 січня 2007 року.

Станом на теперішній час ДП «Антонов», згідно з актом на право постійного користування землею від 23 серпня 2001 року № 462, є єдиним законним постійним користувачем земельною ділянкою площею 5,0 га.

Так, 10 травня 2016 року на адресу позивача від відокремленого структурного підрозділу філії «Антонов-Агро» надійшла службова записка від 26 квітня 2016 року № 6 з інформацією про те, що під час підготовки необхідних документів для розроблення технічної документації із землеустрою щодо складання державного акта на право постійного користування зазначеною земельною ділянкою було встановлено, що на ділянку позивача накладаються інші земельні ділянки, які належать на праві власності невідомим особам.

Під час прийому 06 липня 2016 року у ДП «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» позивач отримав викопіювання з національної кадастрової схеми в межах Віта-Поштової сільської ради Києво-Святошинського району, з якого стало відомо, що в межах ділянки позивача накладається земельна ділянка, яка належить на праві власності ОСОБА_1 , із присвоєнням їй кадастрового номера.

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 12 липня 2016 року № НВ-016 позивачу стало відомо, що земельна ділянка, кадастровий номер :01:002:0197, площею 0,1200 га, яка розташована за адресою: с. Віта-Поштова, Києво-Святошинський район, Київська область, належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі рішення 9 сесії 5 скликання Віта-Поштової сільської ради від 30 серпня 2007 року.

Також стало відомо, що 17 червня 2016 року управлінням Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі Київської області проведено державну реєстрацію земельної ділянки, кадастровий номер :01:002:0197, яка на праві власності належить ОСОБА_1 .

Проте вищезазначена земельна ділянка знаходиться в межах земельної ділянки, площею 5,0 га, яка належить ДП «Антонов» на праві постійного користування згідно з актом № 462.

Враховуючи, що рішення Віта-Поштової сільської ради від 30 серпня 2007 року є похідним від рішення цієї сільської ради від 18 січня 2007 року, яке у судовому порядку визнано незаконним та скасовано, тому воно також є незаконним та підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, ДП «Антонов» просило суд:

- витребувати на його користь із незаконного володіння ОСОБА_1 земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:0197, площею 0,1200 га, яка розташована за адресою: Садівницьке товариство «Круглик-4», с. Віта-Поштова, Києво-Святошинський район, Київська область;

- визнати незаконним та скасувати рішення 9 сесії 5 скликання Віта-Поштової сільської ради від 30 серпня 2007 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність членам СТ «Круглик-4» в частині затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та передачі ОСОБА_1 у власність земельної ділянки, площею 0,1200 га для ведення садівництва;

- зобов`язати управління Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі Київської області скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, проведену 17 червня 2016 року за ОСОБА_1 , кадастровий номер :01:002:0197, площею 0,1200 га, яка розташована за адресою: Садівницьке товариство «Круглик-4», с. Віта-Поштова, Києво-Святошинський район, Київська область;

- визначити порядок виконання судового рішення, вказавши, що воно є підставою для скасування державної реєстрації земельної ділянки, проведеної 17 червня 2016 року управлінням Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі Київської області за ОСОБА_1 , кадастровий номер :01:002:0197, площею 0,1200 га, яка розташована за адресою: Садівницьке товариство «Круглик-4», с. Віта-Поштова, Києво-Святошинський район, Київська область;

- стягнути із ОСОБА_1 на користь ДП «Антонов» витрати зі сплати судового збору.

Крім того, 12 жовтня 2019 року ДП «Антонов» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_2 , Віта-Поштової сільської ради, ГУ Держгеокадастру у Київській області про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради, зобов`язання вчинити певні дії, витребування майна із чужого незаконного володіння, в якому, посилаючись на ті самі фактичні обставини, просило суд:

- витребувати на його користь із незаконного володіння ОСОБА_2 земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:0189, площею 0,0600 га, яка розташована за адресою: Садівницьке товариство «Круглик-4», с. Віта-Поштова, Києво-Святошинський район, Київська область;

- визнати незаконним та скасувати 9 сесії 5 скликання рішення Віто-Поштової сільської ради від 30 серпня 2007 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність членам с/т «Круглик-4» в частині затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та передачі ОСОБА_2 у власність земельної ділянки, площею 0,0600 га, для ведення садівництва в Садівницькому товаристві «Круглик-4»;

- зобов`язати управління Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі Київської області скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, проведену 17 червня 2016 року за ОСОБА_2 , кадастровий номер :01:002:0189, площею 0,0600 га, яка розташована за адресою: Садівницьке товариство «Круглик-4», Київська область, Києво-Святошинський район, с. Віта-Поштова;

- визначити порядок виконання судового рішення, вказавши, що воно є підставою для скасування державної реєстрації земельної ділянки, проведеної 17 червня 2016 року управлінням Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі Київської області за ОСОБА_2 , кадастровий номер :01:002:0189, площею 0,0600 га, яка розташована за адресою: Садівницьке товариство «Круглик-4», с. Віта-Поштова, Києво-Святошинський район, Київська область;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ДП «Антонов» витрати зі сплати судового збору.

В подальшому, 25 жовтня 2019 року ДП «Антонов» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_5 , Віта-Поштової сільської ради, ГУ Держгеокадастру у Київській області про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради, зобов`язання вчинити певні дії, витребування майна із чужого незаконного володіння, в якому, також, посилаючись на аналогічні фактичні обставини, просило суд:

- витребувати на його користь із незаконного володіння ОСОБА_5 земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:0196, площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: Садівницьке товариство «Круглик-4», с. Віта-Поштова, Києво-Святошинський район, Київська область;

- визнати незаконним та скасувати рішення 9 сесії 5 скликання Віто-Поштової сільської ради від 30 серпня 2007 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність членам с/т «Круглик-4» в частині затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та передачі ОСОБА_5 у власність земельної ділянки, площею 0,1000 га, для ведення садівництва в Садівницькому товаристві «Круглик-4»;

- зобов`язати управління Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі Київської області скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, проведену 17 червня 2016 року за ОСОБА_5 , кадастровий номер :01:002:0196, площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: Садівницьке товариство «Круглик-4», с. Віта-Поштова, Києво-Святошинський район, Київська область;

- визначити порядок виконання судового рішення, вказавши, що воно є підставою для скасування державної реєстрації земельної ділянки, проведеної 17 червня 2016 року управлінням Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі Київської області за ОСОБА_5 , кадастровий номер :01:002:0196, площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: Садівницьке товариство «Круглик-4», с. Віта-Поштова, Києво-Святошинський район, Київська область;

- стягнути з ОСОБА_5 на користь ДП «Антонов» витрати зі сплати судового збору.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 травня 2018 року справи № 369/11118/17, № 369/11122/17, № 369/11696/17 об`єднано в одне провадження та присвоєно № 369/11118/17.

18 січня 2019 до суду надійшла заява ДП «Антонов» про уточнення позовних вимог, згідно з якою позивач просив суд:

- визнати незаконним та скасувати рішення 9 сесії 5 скликання Віто-Поштової сільської ради від 30 серпня 2007 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність членам с/т «Круглик-4» в частині затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та передачі ОСОБА_1 у власність земельної ділянки, площею 0,1200 га, для ведення садівництва в Садівницькому товаристві «Круглик-4»;

- визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,1200 га за адресою: Садівницьке товариство «Круглик-4», с. Віта-Поштова, Києво-Святошинський район, Київська область, виданий на ім`я ОСОБА_1 на підставі рішення 9 сесії 5 скликання Віто-Поштової сільської ради від 30 серпня 2007 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність членам с/т «Круглик-4» та скасувати його державну реєстрацію;

- зобов`язати ГУ Держгеокадастру у Київській області скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, проведену 17 червня 2016 року за ОСОБА_1 , кадастровий номер :01:002:0197, площею 0,1200 га, яка розташована за адресою: Садівницьке товариство «Круглик-4», с. Віта-Поштова, Києво-Святошинський район, Київська область;

- витребувати на користь ДП «Антонов» із незаконного володіння ОСОБА_1 земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:0197, площею 0,1200 га, яка розташована за адресою: Садівницьке товариство «Круглик-4», с. Віта-Поштова, Києво-Святошинський район, Київська область;

- визнати незаконним та скасувати рішення 9 сесії 5 скликання Віто-Поштової сільської ради від 30 серпня 2007 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність членам с/т «Круглик-4» у частині затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та передачі ОСОБА_2 у власність земельної ділянки, площею 0,0600 га, для ведення садівництва в Садівницькому товаристві «Круглик-4», розташованому у с. Віта-Поштова Києво-Святошинського району Київської області;

- визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,0600 га, за адресою: садівницьке товариство «Круглик-4», с. Віта-Поштова, Києво-Святошинський район, Київська область, виданий на ім`я ОСОБА_2 на підставі рішення 9 сесії 5 скликання Віта-Поштової сільської ради від 30 серпня 2007 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність членам с/т «Круглик-4» та скасувати його державну реєстрацію;

- зобов`язати ГУ Держгеокадастру у Київській області скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, проведену 17 червня 2016 року за ОСОБА_2 , кадастровий номер :01:002:0189, площею 0,0600 га, яка розташована за адресою: Садівницьке товариство «Круглик-4», с. Віта-Поштова, Києво-Святошинський район, Київська область;

- витребувати на користь ДП «Антонов» із незаконного володіння ОСОБА_2 земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:0189, площею 0,0600 га, яка розташована за адресою: Садівницьке товариство «Круглик-4», с. Віта-Поштова, Києво-Святошинський район, Київська область;

- визнати незаконним та скасувати рішення 9 сесії 5 скликання Віто-Поштової сільської ради від 30 серпня 2007 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність членам с/т «Круглик-4» в частині затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та передачі ОСОБА_5 у власність земельної ділянки, площею 0,1000 га, для ведення садівництва в садівницькому товаристві «Круглик-4», розташованому у с. Віта-Поштова Києво-Святошинського району Київської області;

- визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,1000 га, за адресою: Садівницьке товариство «Круглик-4», с. Віта-Поштова, Києво-Святошинський район, Київська область, виданий на ім`я ОСОБА_5 на підставі рішення 9 сесії 5 скликання Віто-Поштової сільської ради від 30 серпня 2007 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність членам с/т «Круглик-4» та скасувати його державну реєстрацію;

- зобов`язати ГУ Держгеокадастру у Київській області скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, проведену 17 червня 2016 року за ОСОБА_5 , кадастровий номер :01:002:0196, площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: Садівницьке товариство «Круглик-4», с. Віта-Поштова, Києво-Святошинський район, Київська область;

- витребувати на користь ДП «Антонов» із незаконного володіння ОСОБА_5 земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:0196, площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: Садівницьке товариство «Круглик-4», с. Віта-Поштова, Києво-Святошинський район, Київська область;

- стягнути із відповідачів на користь ДП «Антонов» витрати зі сплати судового збору.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 жовтня 2019 року позов ДП «Антонов» задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано рішення 9 сесії 5 скликання Віто-Поштової сільської ради від 30 серпня 2007 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність членам с/т «Круглик-4» у частині затвердження проєктів землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та передачі:

- ОСОБА_1 у власність земельної ділянки, площею 0,1200 га, для ведення садівництва в садівницькому товаристві «Круглик-4», розташованому у с. Віта-Поштова Києво-Святошинського району Київської області;

- ОСОБА_2 у власність земельної ділянки, площею 0,0600 га, для ведення садівництва в садівничому товаристві «Круглик-4», розташованому у с. Віта-Поштова Києво-Святошинського району Київської області;

- ОСОБА_3 у власність земельної ділянки, площею 0,1000 га, для ведення садівництва в садівничому товаристві «Круглик-4», розташованому у с. Віта-Поштова Києво-Святошинського району Київської області.

Стягнуто з Віта-Поштової сільської ради Києво-Святошинського району Київської області на користь ДП «Антонов» судовий збір у розмірі 1 920 грн.

У решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ДП «Антонов» подало апеляційну скаргу на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 жовтня 2019 року, у якій просило скасувати рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо витребування земельних ділянок із володіння ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки, зобов`язання ГУ Держгеокадастру у Київській області скасувати державну реєстрацію земельних ділянок, та в частині стягнення з Віто-Поштової сільської ради Києво-Святошинського району Київської області на користь ДП «Антонов» судового збору у розмірі 1920 грн та ухвалити нове рішення в цій частині про задоволення позовних вимог, в іншій частині рішення залишити без змін, вважаючи, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.

Також не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просила скасувати рішення в частині визнання незаконним та скасування рішення Віто-Поштової сільської ради від 30 серпня 2007 року і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, вважаючи, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи, що позивачем пропущено строк позовної давності.

Постановою Київського апеляційного суду від 24 листопада 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, апеляційну скаргу ДП «Антонов» задоволено. Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 жовтня 2019 року в частині відмовлених позовних вимог скасовано, прийнято в цій частині нову постанову.

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,1200 га за адресою: садівницьке товариство «Круглик-4», с. Віта-Поштова, Києво-Святошинський район, Київська область, виданий на ім`я ОСОБА_1 на підставі рішення 9 сесії 5 скликання Віта-Поштової сільської ради від 30 серпня 2007 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність членам с/т «Круглик-4» та скасовано його державну реєстрацію. Зобов`язано ГУ Держгеокадастру у Київській області скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, проведену 17 червня 2016 року за ОСОБА_1 , кадастровий номер :01:002:0197, площею 0,1200 га, яка розташована за адресою: Садівницьке товариство «Круглик-4», с. Віта-Поштова, Києво-Святошинський район, Київська область. Витребувано на користь ДП «Антонов» із незаконного володіння ОСОБА_1 вищевказану земельну ділянку.

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,0600 га, за адресою: Садівницьке товариство «Круглик-4», с. Віта-Поштова, Києво-Святошинський район, Київська область, виданий на ім`я ОСОБА_2 на підставі рішення 9 сесії 5 скликання Віта-Поштової сільської ради від 30 серпня 2007 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність членам с/т «Круглик-4» та скасовано його державну реєстрацію. Зобов`язано ГУ Держгеокадастру у Київській області скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, проведену 17 червня 2016 року за ОСОБА_2 , кадастровий номер :01:002:0189, площею 0,0600 га, яка розташована за адресою: Садівницьке товариство «Круглик-4», с. Віта-Поштова, Києво-Святошинський район, Київська область. Витребувано на користь ДП «Антонов» із незаконного володіння ОСОБА_2 вищевказану земельну ділянку.

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,1000 га, за адресою: Садівницьке товариство «Круглик-4», с. Віта-Поштова, Києво-Святошинський район, Київська область, виданий на ім`я ОСОБА_3 на підставі рішення 9 сесії 5 скликання Віта-Поштової сільської ради від 30 серпня 2007 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність членам с/т «Круглик-4» та скасувати його державну реєстрацію. Зобов`язано ГУ Держгеокадастру у Київській області скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, проведеної 17 червня 2016 року за ОСОБА_3 , кадастровий номер :01:002:0196, площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: Садівницьке товариство «Круглик-4», с. Віта-Поштова, Києво-Святошинський район, Київська область. Витребувано на користь ДП «Антонов» із незаконного володіння ОСОБА_3 вищевказану земельну ділянку.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ДП «Антонов» судовий збір у сумі 14 241,17 грн з кожної.

У грудні 2020 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 24 листопада 2020 року.

Постановою Верховного Суду від 29 вересня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Київського апеляційного суду від 24 листопада 2020 року в частині вирішення позовних вимог до ОСОБА_1 скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В іншій частині постанову Київського апеляційного суду від 24 листопада 2020 року залишено без змін.

В подальшому, постановою Київського апеляційного суду від 17 листопада 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, апеляційну скаргу ДП «Антонов» задоволено. Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 жовтня 2019 року в частині відмовлених позовних вимог скасовано, прийнято в цій частині нову постанову

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,1200 га за адресою: садівницьке товариство «Круглик-4», с. Віта-Поштова, Києво-Святошинський район, Київська область, виданий на ім`я ОСОБА_1 на підставі рішення 9 сесії 5 скликання Віта-Поштової сільської ради від 30 серпня 2007 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність членам с/т «Круглик-4» та скасовано його державну реєстрацію. Зобов`язано ГУ Держгеокадастру у Київській області скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, проведену 17 червня 2016 року за ОСОБА_1 , кадастровий номер :01:002:0197, площею 0,1200 га, яка розташована за адресою: Садівницьке товариство «Круглик-4», с. Віта-Поштова, Києво-Святошинський район, Київська область. Витребувано на користь ДП «Антонов» із незаконного володіння ОСОБА_1 вищевказану земельну ділянку.

Постановою Верховного Суду від 05 квітня 2023 року за наслідками розгляду касаційної скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 24 листопада 2020 року в частині вирішення позовних вимог державного підприємства «Антонов» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Київського апеляційного суду від 30 травня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ДП «Антонов» задоволено.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 жовтня 2019 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ДП «Антонов» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення.

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,0600 га, за адресою: Садівницьке товариство «Круглик-4», с. Віта-Поштова, Києво-Святошинський район, Київська область, виданий на ім`я ОСОБА_2 на підставі рішення 9 сесії 5 скликання Віто-Поштової сільської ради від 30 серпня 2007 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність членам с/т «Круглик-4» та скасовано його державну реєстрацію.

Зобов`язано ГУ Держгеокадастру у Київській області скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, проведену 17 червня 2016 року за ОСОБА_2 , кадастровий номер :01:002:0189, площею 0,0600 га, яка розташована за адресою: Садівницьке товариство «Круглик-4», с. Віта-Поштова, Києво-Святошинський район, Київська область.

Витребувано на користь ДП «Антонов» із незаконного володіння ОСОБА_2 земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:0189, площею 0,0600 га, яка розташована за адресою: Садівницьке товариство «Круглик-4», с. Віта-Поштова, Києво-Святошинський район, Київська область.

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,1000 га, за адресою: Садівницьке товариство «Круглик-4», с. Віта-Поштова, Києво-Святошинський район, Київська область, виданий на ім`я ОСОБА_3 на підставі рішення 9 сесії 5 скликання Віто-Поштової сільської ради від 30 серпня 2007 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність членам с/т «Круглик-4» та скасовано його державну реєстрацію.

Зобов`язано ГУ Держгеокадастру у Київській області скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, проведену 17 червня 2016 року за ОСОБА_3 , кадастровий номер :01:002:0196, площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: Садівницьке товариство «Круглик-4», с. Віта-Поштова, Києво-Святошинський район, Київська область.

Витребувано на користь ДП «Антонов» із незаконного володіння ОСОБА_3 земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:0196, площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: Садівницьке товариство «Круглик-4», с. Віта-Поштова, Києво-Святошинський район, Київська область.

В іншій частині рішення залишено без змін.

У травні 2023 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на рішення Києво-Святошинського районного суду від 31 жовтня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 листопада 2022 року.

У червні 2023 року ОСОБА_3 подала касаційну скаргу на рішення Києво-Святошинського районного суду від 31 жовтня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 травня 2023 року.

Також у вересні 2023 року особа, що не брала участі у справі ОСОБА_4 подав касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 30 травня 2023 року.

Постановою Верховного Суду від 19 червня 2024 року касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Київського апеляційного суду від 30 травня 2023 року закрито.

Касаційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_3 задоволено частково.

Постанови Київського апеляційного суду від 17 листопада 2022 року та від 30 травня 2023 року в частині позовних вимог ДП «Антонов» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити певні дії та витребування майна із чужого незаконного володіння скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

При апеляційному розгляді справи представник апелянта АТ «Антонов» Божинов І.Б. підтримав, доводи викладені в поданій підприємством апеляційній скарзі, та просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог ДП «Антонов» скасувати та ухвалити у вказаній частині нове судове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Щодо поданих відповідачами у справі апеляційних скарг то він заперечив, та просив їх залишити без задоволення. Обґрунтовуючи свої заперечення в частині пропуску строку позовної зазначив, що ДП «Антонов» не будучи учасником правовідносин між Віта-Поштової сільської ради та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 в частині надання у власність останнім земельних ділянок та отримання останніми відповідних державних актів не знав і не міг знати про вказані обставини. При цьому узнавши про ухвалення сільською радою рішення про надання згоди на отримання останніми дозволу на виготовлення технічної документації на виготовлення державних актів, ДП скористалося своїми права та оскаржило вказане рішення сільської ради та було впевнено, що порушення прав ДП на користування наданою земельною ділянкою припинено. І лише у травні 2016 року після надходження 16 квітня 2016 року службової записки від керівника відокремленого підрозділу філії «Антонов-Агро» стало відомо про те, що під час підготовки необхідних документів для розроблення технічної документації із землеустрою щодо складання державного акта на право постійного користування зазначеною земельною ділянкою було встановлено, що на ділянку позивача накладаються інші земельні ділянки, які належать на праві власності невідомим особам.

І тільки під час прийому 06 липня 2016 року у Державному підприємстві «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» позивач отримав викопіювання з національної кадастрової схеми в межах Віта-Поштової сільської ради Києво-Святошинського району, з якого стало відомо, що в межах ділянки позивача накладається земельна ділянка, яка належить на праві власності ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 із присвоєнням їм кадастрових номерів.

Представник відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , адвокат Стеченко Я.В. підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 та заперечив щодо доводів, викладених в апеляційній скарзі ДП «Антонов», та просив рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі. Свої доводи обґрунтовував обставинами викладеними в апеляційній скарзі ОСОБА_1 .

Інші належним чином повідомлені учасники справи не з`явились.

У відповідності до вимог ст. 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників позивача та відповідача у справі, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції встановив, що ДП «Антонов» згідно з державним актом на право постійного користування землею серії І-КВ № 003284, виданим 23 серпня 2001 року на підставі рішення виконавчого комітету Віто-Поштової сільської ради народних депутатів від 26 січня 2001 року № 1-1, надано у постійне користування 88,22 га землі, у тому числі земельна ділянка, площею 5,0 га, у с. Віта-Поштова Києво-Святошинського району Київської області.

Рішенням Віта-Поштової сільської ради від 08 листопада 2005 року затверджено місце розташування та надано дозвіл на складання проєкту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки у СТ «Круглик-4» за рахунок земель підсобного господарства «Круглик» позивача, площею 6,5524 га, в оренду на 49 років під розміщення цього садівницького товариства, яке розташовано в с. Віта-Поштова, за рахунок земель підсобного господарства «Круглик».

Рішенням Віта-Поштової сільської ради від 21 березня 2006 року затверджено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки в довгострокову оренду загальною площею 6,5524 га під розширення території СТ «Круглик-4» та вилучено земельну ділянку загальною площею 6,5524 га (рілля), з них: 5,0 га - з постійного землекористування підсобного господарства «Круглик» згідно з державним актом на право постійного користування землею від 23 серпня 2001 року за № 462 та 1,15524 га - із земель запасу Віта-Поштової сільської ради.

Рішенням Віта-Поштової сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 18 січня 2007 року надано дозвіл на складання проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок 11 членам СТ «Круглик-4», у тому числі: ОСОБА_1 - у власність земельну ділянку, площею 0,1200 га, для ведення садівництва в СТ «Круглик-4»; ОСОБА_2 - у власність земельну ділянку, площею 0,0600 га, для ведення садівництва в СТ «Круглик-4»; ОСОБА_5 - у власність земельну ділянку, площею 0,1000 га, для ведення садівництва в СТ «Круглик-4».

Рішенням Господарського суду Київської області від 30 березня 2009 року у справі № 19/034-109 (залишеним без змін постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 22 липня 2009 року та постановою Вищого господарського суду України від 18 листопада 2009 року) визнано недійсним рішення від 08 листопада 2005 року та частково недійсним рішення від 21 березня 2006 року в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 6,5524 га, з них 5,0 га з постійного землекористування ДП «АНТК ім. О.К. Антонова».

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 липня 2011 року у справі № 2-а-1548/2011 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2012 року, визнано незаконним та скасовано рішення Віта-Поштової сільської ради від 18 січня 2007 року.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що спірні земельні ділянки були передані із державної власності постійного користування ДП «Антонов» у порушення вимог закону, без волі державного підприємства, а тому рішення Віто-Поштової сільської ради від 30 серпня 2007 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність членам с/т «Круглик-4» в частині затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність та передачі: ОСОБА_1 у власність земельної ділянки, площею 0,1200 га, для ведення садівництва в садівницькому товаристві «Круглик-4»; ОСОБА_2 у власність земельної ділянки, площею 0,0600 га, для ведення садівництва в садівничому товаристві «Круглик-4»; ОСОБА_5 у власність земельної ділянки, площею 0,1000 га, для ведення садівництва в садівничому товаристві «Круглик-4»; є незаконним.

Відмовляючи у задоволенні решти позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що спірна земельна ділянка вибула із володіння позивача не з вини фізичних осіб - відповідачів у справі, а у зв`язку із вчиненням порушення з боку органу місцевого самоврядування, у результаті чого витребування земельних ділянок із власності відповідачів на користь позивача та інші похідні вимоги матимуть непропорційне втручання у право відповідачів на мирне володіння своїм майном.

Апеляційний суд не в повній мірі погоджується із висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає з огляду на наступне.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частини перша та друга статті 5 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 зазначено, що порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. Позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На час надання ДП «Антонов» права у постійне користування спірної земельної ділянки був чинним Земельний кодекс України від 18 грудня 1990 року (далі - ЗК України 1990 року), який передбачав відповідне регулювання відносин щодо права постійного користування земельною ділянкою.

Так, постійним визнавалося землекористування без заздалегідь установленого строку (частина друга статті 7 ЗК України 1990 року). Право постійного користування землею посвідчували державні акти. Їх видавали та реєстрували сільські, селищні, міські, районні ради народних депутатів (частина перша статті 23 ЗК України 1990 року).

Так із матеріалів справи вбачається, що рішення виконавчого комітету Віто-Поштової сільської ради Київської області №1-1 від 26 січня 2001 року Державному підприємству «Авіаційно-технічний комплекс ім. О.К.Антонова» було надано в постійне користування земельна ділянка площею 88,22 га. за рахунок земель сільської ради. На виконання вказаного рішення 23 серпня 2001 року Державному підприємству «Авіаційно-технічний комплекс ім. О.К.Антонова» було видано Державний акт на право постійного користування землею бланк серія І-КВ №003284, який зареєстрований у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №462 (а.с. 13-16 т.1).

Згідно плану зовнішніх меж вказана земельна ділянка, загальною площею 88,22 га, знаходиться в с. Віта Поштова Києво-Святошинського району Київської області та складається із трьох окремих земельних ділянок: ділянка № НОМЕР_1 площею 27,60 га., ділянка № НОМЕР_2 площею 5.0 га, та ділянка № НОМЕР_3 площею 55,62 га. (а.с. 15 т.1).

Із матеріалів справи також вбачається, що рішенням 31 сесії Віто-Поштової сільської ради від 08.11.2005 року «Про затвердження місця розташування та надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки с/т «Круглик-4» затверджено місце розташування земельної ділянки під розміщення Громадської організації «Садівницьке товариство «Круглик-4» за рахунок земель підсобного господарства «Круглик» Державного підприємства АНТК ім. O.K. Антонова в с. Віта Поштова та надано згоду на складання садівницьким товариством «Круглик-4» проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 6,5524 га в оренду терміном на 49 років.

21 березня 2006 року рішенням 35 сесії Віто-Поштової сільської ради «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду та надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок членам с/т «Круглик-4» вилучено земельну ділянку загальною площею 6,5524 га, з них 5,0 га з постійного землекористування підсобного господарства ДП АНТК ім. O.K. Антонова, затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в довгострокову оренду загальною площею 6,5524 га під розміщення території Громадської організації «Садівницьке товариство «Круглик-4» в с. Віта Поштова (а.с. 18 т.1).

30 березня 2009 року за результатами розгляду позовної заяви у справі №19/034-09 Господарський суд Київської області виніс рішення про задоволення позовних вимог, яким визнав недійсним рішення Віто-Поштової сільської ради від 08 листопада 2005 року 31 сесії 4-го скликання «Про затвердження місця розташування та надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки садівницького товариства «Круглик-4» та частково недійсним рішення від 21 березня 2006 року 35-ї сесії 4-го скликання «Про затвердження проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки в оренду та надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок членам садівницького товариства «Круглик-4» в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в довгострокову оренду загальною площею 6,5524 га під розміщення території садівницького товариства «Круглик-4»в с. Віта Поштова та вилучення земельної ділянки загальною площею 6,5524 га (рілля) з них: 5,0 га з постійного землекористування ДП «Авіаційний науково-технічний комплекс ім. O.K. Антонова, згідно державного акту на право постійного користування землею за №462 від 23 серпня 2001 року.

Зазначене рішення залишено в силі постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 22 липня 2009 року та постановою Вищого господарського суду України від 18 листопада 2009 року. Ухвалою Верховного Суду України від 11 березня 2010 року відмовлено в порушенні касаційного провадження з перегляду постанови Вищого господарського суду України від 18 листопада 2009 року у справі № 19/034-09 (а.с. 21-32,41-48) т.1).

Господарським судом Київської області під час розгляду вказаної справи був, зокрема, встановлений факт неправомірного вилучення Віто-Поштовою сільською радою частини земельної ділянки загальною площею 5,0 га, яка належить на праві постійного користування позивачу на підставі державного акту, з огляду на відсутність згоди позивача на вилучення земельної ділянки.

Також, судом було визнано належність на праві постійного користування зазначеної вище земельної ділянки позивачеві та неправомірність дій Віто-Поштової сільської ради, пов`язаних з розпорядженням визначеною вище земельною ділянкою.

Зазначене рішення набрало законної сили, на підставі чого, 13 квітня 2009 року, Господарським судом Київської області видано наказ про примусове виконання рішення по справі №19/034-09.

Крім того, рішенням Господарського суду Київської області від 20 грудня 2010 року у справі № 13/122-10, зокрема, визнано недійсним договір оренди земельної ділянки від 19 квітня 2006 року, укладений між Віто-Поштовою сільською радою Києво-Святошинського району Київської області та громадською організацією «Садівницьке товариство «Круглик-4», в частині передачі в оренду земельної ділянки площею 5,0 га, яка належить на праві постійного користування ДП «Антонов» на підставі державного акту.

Також із матеріалів справи вбачається, що 18 січня 2007 року сільська рада рішенням 6 сесії 5 скликання Віто-Поштової сільської ради надала згоду на складання проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок 11 членам громадської організації «Садівницьке товариство «Круглик-4», які знаходяться в межах земельної ділянки, яка фактично та юридично належить позивачу на праві постійного землекористування, у тому числі: ОСОБА_1 - у власність земельну ділянку, площею 0,1200 га, для ведення садівництва в СТ «Круглик-4»; ОСОБА_2 - у власність земельну ділянку, площею 0,0600 га, для ведення садівництва в СТ «Круглик-4»; ОСОБА_5 - у власність земельну ділянку, площею 0,1000 га, для ведення садівництва в СТ «Круглик-4» (а.с. 19-20 т.1).

Разом із тим, постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 липня 2011 року у справі № 2-а-1548/2011 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2012 року, визнано незаконним та скасовано рішення Віта-Поштової сільської ради від 18 січня 2007 року (а.с. 33-40).

При зверненні до суду із вказаним позовом позивач посилався на те, що 10 травня 2016 року на адресу позивача від відокремленого структурного підрозділу філії «Антонов-Агро» надійшла службова записка від 26 квітня 2016 року № 6 з інформацією про те, що під час підготовки необхідних документів для розроблення технічної документації із землеустрою щодо складання державного акта на право постійного користування зазначеною земельною ділянкою було встановлено, що на ділянку позивача накладаються інші земельні ділянки, які належать на праві власності невідомим особам(а.с. 49 т.1, 61 т.2,).

Під час прийому 06 липня 2016 року у Державному підприємстві «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» позивач отримав викопіювання з національної кадастрової схеми в межах Віта-Поштової сільської ради Києво-Святошинського району, з якого стало відомо, що в межах ділянки позивача накладаються земельні ділянки, які належать на праві власності ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_2 із присвоєнням їм кадастрового номера.

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 12 липня 2016 року № НВ-016 позивачу стало відомо, що земельна ділянка, кадастровий номер :01:002:0197, площею 0,1200 га,, земельна ділянка, належить ОСОБА_1 кадастровий номер :01:002:0196 площею 0.10 га належить ОСОБА_5 , яка розташована за адресою: с. Віта-Поштова, Києво-Святошинський район, Київська область, належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі рішення 9 сесії 5 скликання Віта-Поштової сільської ради від 30 серпня 2007 року (а.с.50-51 т.1, 62-63 т.2).

Також позивачу стало відомо, що 17 червня 2016 року управлінням Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі Київської області проведено державну реєстрацію земельних ділянок: кадастровий номер :01:002:0197, яка на праві власності належить ОСОБА_1 (а.с. 52 т.1,); кадастровий номер :01:002:0196 площею 0.10 га на праві власності за ОСОБА_5 (а.с. 64-66 т.2), кадастровий номер :01:002:0189 площею 0.06 га на праві власності за ОСОБА_2 (а.с. 225-227 т.2).

Колегія суддів вважає обґрунтованим та законним висновок суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог ДП «Антонов» про визнання незаконним та скасування рішення Віто-Поштової сільської ради від 30 серпня 2007 року 9 сесії 5 скликання «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність членам с/т «Круглик-4» в частині затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та передачі ОСОБА_1 у власність земельну ділянку площею 0,1200 га для ведення садівництва в садівницькому товаристві «Круглик-4», розташованому у с.Віта Поштова Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_5 у власність земельну ділянку площею 0,1000 га для ведення садівництва в садівничому товаристві «Круглик-4», розташованому у с. Віта Поштова Києво-Святошинського району Київської області.

Доходячи вказаного висновку суд апеляційної інстанції виходить із наступних норм матеріального права та встановлених обставин справи.

Так, відповідно до частини п`ятої статті 116 ЗК України (в редакції, чинній на час ухвалення сільською радою оскаржуваного рішення) земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків (частина друга статті 152 ЗК України).

Відповідно до статті 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до глави 29 цього Кодексу.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина четверта статті 82 ЦПК України).

Колегія суддів вважає за доцільне звернути увагу, що одними з основоположних засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними.

Ефективний захист прав особи має бути спрямованим на відновлення справедливості.

Так, колегія суддів, даючи оцінку доводам, викладеним у апеляційній скарзі ОСОБА_1 , враховує, що постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 липня 2011 року у справі № 2-а-1548/2011 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2012 року, визнано незаконним та скасовано рішення Віта-Поштової сільської ради від 18 січня 2007 року.

Також судом при розгляді вказаної справи судами було встановлено, що наданні у власність відповідачам ОСОБА_1 Ю та ОСОБА_5 земельні ділянки знаходяться в межах земельної ділянки, площею 5,0 га, яка належить ДП «Антонов» на праві постійного користування згідно з актом № 462, а оскаржуване у вказаній справі рішення Віта-Поштової сільської ради від 30 серпня 2007 року є похідним від рішення цієї сільської ради від 18 січня 2007 року, яке у судовому порядку визнано незаконним та скасовано, тому і рішення Віто-Поштової сільської ради від 30 серпня 2007 року 9 сесії 5 скликання «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність членам с/т «Круглик-4» в частині передачі у власність відповідачам у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_5 також є незаконним та підлягає скасуванню.

Перевіряючи доводи, що викладені в апеляційній скарзі поданій ОСОБА_1 щодо не правомірного не врахування судом першої інстанції поданих відповідачами у вказаній справі заяв про застосування строків позовної давності та відповідно і відмови із цих підстав у задоволенні позовних вимог, то колегія суддів виходить із наступних норм права та обставин встановлених судом.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Частиною першою статті 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За змістом статей 256, 261 ЦК України позовна давність є строком пред`явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права (інтересу).

В частині четвертій статті 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що позовна давність є строком пред`явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права.

При цьому при пред`явлення позову особою, право якої порушене, перебіг позовної давності обчислюється з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила.

Порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися», вжитих у статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості й обов`язку особи знати про стан її майнових прав. Тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення його цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за захистом до суду, недостатньо. Позивач повинен також довести те, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, а відповідач - що інформацію про порушення можна було отримати раніше.

Вищенаведене узгоджується з правовими висновками, викладеними в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справах № 369/6892/15-ц (провадження № 14-96цс18) та № 469/1203/15-ц (провадження № 14-95цс18), від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14 (провадження № 14-364цс19).

Отже, позивач повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що випливає із загального правила, встановленого статтями 12, 81 ЦПК України. Відповідач, навпаки, повинен довести, що інформацію про порушення права можна було отримати раніше.

Так, із матеріалів справи вбачається, що ДП «Антонов», звертаючись до суду у жовтні 2017 року із вказаним позовом та, заявляючи вимогу про скасування рішення Віта-Поштової сільської ради від 30 серпня 2007 року, обґрунтовувало пропуск строку позовної давності тим, що про наявність у відповідачів права власності на земельну ділянку, яка накладається на земельну ділянку, яка перебуває у законному постійному користуванні позивача із 2001 року, узнало лише у травні 2016 року коли на адресу позивача від керівника відокремленого структурного підрозділу філії «Антонов-Агро» надійшла службова записка від 26 квітня 2016 року № 6 (а.с. 49 т.1) з інформацією про те, що під час підготовки необхідних документів для розроблення технічної документації із землеустрою щодо складання державного акта на право постійного користування зазначеною земельною ділянкою було встановлено, що на ділянку позивача накладаються інші земельні ділянки, які належать на праві власності невідомим особам(а.с. 49 т.1, 61 т.2,), а також після отримання у липні 2016 року у Державному підприємстві «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» викопіювання з національної кадастрової схеми в межах Віта-Поштової сільської ради Києво-Святошинського району, з якого стало відомо, що в межах ділянки позивача накладаються земельні ділянки, які належать на праві власності ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_2 із присвоєнням їм кадастрового номера.

Також позивач обґрунтовував пропуск даного строку і тим, що не мав у розпорядженні відповідних відомостей щодо осіб, яким передані дані земельні ділянки у власність.

Колегія суддів повністю погоджується із даними доводами позивача виходячи із наступного.

Так із витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 12 липня 2016 року № НВ-016 (а.с. 52 т.1 та а.с. 64 т.2) вбачається, що земельна ділянка, кадастровий номер :01:002:0197, площею 0,1200 га, що належить ОСОБА_1 , та земельна ділянка кадастровий номер :01:002:0196 площею 0.10 га, що належить ОСОБА_5 , та які розташовані за адресою: с. Віта-Поштова, Києво-Святошинський район, Київська область, зареєстровані у Державному земельному кадастрі про земельну ділянку лише 17 червня 2016 року.

Із викопіювання із національної кадастрової карти України в межах Віта-Поштової сільської ради складаної 06 липня 2016 року інженером 1 категорії ОСОБА_6 вбачається, що належні відповідачам у справі земельні ділянки повністю знаходяться в межах земельної ділянки позивача (а.с. 50,51 т.1, 62,63 т.2).

Тому виявити накладення вказаних земельних ділянок до відповідної реєстрації земельної ділянок в Державному земельному кадастрі, тобто до 17 червня 2016 року позивач об`єктивно не мав змоги. Доказів проте, що на вказаних земельних ділянках відповідачами здійснювалися відповідні земельні роботи матеріали справи не містять.

Посилання відповідачів на те, що позивач мав об`єктивну можливість довідатися про оспорюване рішення Віта-Поштової сільської ради від 30 серпня 2007 року раніше, в тому числі і при розгляді Києво-Святошинським районним судом Київської області у липні 2011 року адміністративної справи № 2-а-1548/2011 року колегія суддів вважає безпідставним, оскільки із тексту рішення у вказаній справі не зазначається про те, що сільською радою 30 серпня 2007 року було ухвалено відповідне рішення щодо передачі у власність земельних ділянок в тому числі і відповідачам у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

Позивач не є стороною у вказаних правовідносинах щодо надання земельних ділянок у власність відповідачам.

А крім того, колегія суддів вважає, що саме по собі згадування про вказане рішення не може свідчити, що позивач у справі міг дізнатися про те, що надані у власність громадянам за вищевказаним рішенням земельні ділянки дійсно виділені за рахунок земель позивача, що частково підтверджується і схемою викопіювання із кадастрової карти (а.с. 63 т.1 ), із якої вбачається, що деякі земельні ділянки не повністю накладаються на земельну ділянку позивача.

Тому колегія суддів доходить висновку, що лише після внесення меж та конфігурації земельних ділянок відповідачів до Державного земельної кадастрової карти та присвоєння відповідного кадастрового номеру -17 червня 2016 року позивач реально міг виявити порушення його прав щодо накладення меж земельних ділянок відповідачів на земельну ділянку, яка перебуває у його постійному користуванні. З цих підстав суд погоджується із висновками суду першої інстанції про задоволення вимог позивача в частині визнання незаконним та скасування рішення Віта-Поштової сільської ради від 30 серпня 2007 року та залишення рішення суду в цій частині без змін.

Перевіряючи доводи позивача щодо незаконності відмови судом першої інстанції позовних вимог про витребування земельних ділянок із незаконного володіння відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , то колегія суддів вважає дані доводи обґрунтованими, а рішення суду першої інстанції в цій частині таким, що підлягає скасування із ухваленням нового рішення про задоволення вимог із наступних підстав.

Стаття 41 Конституції України наголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Згідно зі статтею 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із частиною першою статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (частини перша та друга статті 319 ЦК України).

Відповідно до статті 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею. Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача.

Положення статті 388 ЦК України застосовується як підстава позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, яке було відчужене третій особі, якщо між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин.

Згідно з частиною першою статті 388 ЦК України власник має право витребувати своє майно із чужого незаконно володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з його волі. Власник має право витребувати майно у добросовісного набувача лише у випадках, вичерпний перелік яких наведено в частині першій статті 388 ЦК України.

Власник з дотриманням положень статті 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача.

Оскільки із матеріалів справи та пояснень сторін встановлено, що відповідачем у справі Віта-Поштовою сільської радою у супереч положенням ч. 5 ст. 116 ЗК України без належної згоди постійного користувача земельної ділянки було незаконно вилучено земельні ділянки у позивача у справі та передано відповідачці у справі ОСОБА_1 земельну ділянку кадастровий номер :01:002:0197, площею 0,1200 га, та відповідачці ОСОБА_5 земельну ділянку кадастровий номер :01:002:0196 площею 0.10 га в межах земельної ділянки, яка перебуває у постійному користуванні ДП «Антонов» на підставі державного акту на право постійного користування землею від 23 серпня 2001 року № 462, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Віто-Поштової сільської ради народних депутатів від 26 січня 2001 року № 1-1, тому вказані земельні ділянки підлягають витребуванню на користь позивача у справі в порядку захисту його права на мирне володіння майном.

Щодо заявлених позивачем вимог про визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку: площею 0,1000 га, за адресою: садівницьке товариство «Круглик-4», с. Віта-Поштова, Києво-Святошинський район, Київська область, який виданий на ім`я ОСОБА_5 ; площею 0,1200 га, за адресою: садівницьке товариство «Круглик-4», с. Віта-Поштова, Києво-Святошинський район, Київська область, виданий на ім`я ОСОБА_1 , та вимога про зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Київській області скасувати державну реєстрацію вище вказаних земельних ділянки, проведених 17 червня 2016 року, то колегія суддів враховує наступні норми права та обставини встановлені судом.

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 6 Конвенції визнається право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом захисту певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Проте, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, але є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, провадження № 14-144цс18; від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, провадження № 12-187гс18; від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, провадження № 14-338цс18;від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц, провадження № 14-364цс19; від 06 квітня 2021 року у справі № 925/642/19, провадження № 12-84гс20 та інших.

Водночас застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Спосіб захисту порушеного права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 жовтня вересня 2022 року у справі 910/14224/20, провадження № 12-20гс22).

Неправильно обраний спосіб захисту зумовлює прийняття рішення про відмову в задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин(постанова Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі № 378/596/16-ц, провадження № 14-545цс19).

Ураховуючи викладене, ДП «Антонов» заявлено вимогу про визнання недійсним та скасування державних актів на право приватної власності ОСОБА_1 , та ОСОБА_5 на земельні ділянки, площею 0,12 га. та 010 га відповідно, і скасування їх державної реєстрації, за якою зареєстровано право власності, а отже, обрано неефективний спосіб захисту порушених прав, оскільки він не призводить до поновлення таких прав.

Колегія суддів вважає, що задоволення вимоги про витребування майна у відповідачів на користь позивача буде достатньою підставою для внесенні відповідних відомостей до відповідних Державних реєстрів та кадастрів.

Крім того, вирішуючи вказаний спір колегія суддів враховує, що відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного прав.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ стаття 1 Першого протоколу до Конвенції закріплює три окремі норми: 1) виражається у першому реченні першого абзацу, закладає принцип мирного володіння майном і має загальний характер; 2) викладена у другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності й обумовлює його певними критеріями; 3) закріплена у другому абзаці та визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Другу та третю норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, треба тлумачити у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (рішення ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited проти України», заява № 19336/04).

Критеріями сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції є те, чи ґрунтувалося таке втручання на національному законі, чи переслідувало легітимну мету, що випливає зі змісту вказаної статті, а також чи є відповідний захід пропорційним легітимній меті втручання у право: втручання держави у право власності повинно мати нормативну основу в національному законодавстві, яке є доступним для заінтересованих осіб, чітким, а наслідки його застосування - передбачуваними; якщо можливість втручання у право власності передбачена законом, легітимна мета такого втручання може полягати в контролі за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або в забезпеченні сплати податків, інших зборів або штрафів; втручання у право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно із законом і з легітимною метою, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не буде встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними із цим втручанням, й інтересами особи, яка зазнає втручання в її право власності.

Так, колегія суддів, оцінюючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , а також висновок суду першої інстанції, що витребування земельної ділянки у відповідачів буде втручання у їх право на мирне володіння майном, враховує і те, що позивач у справі також, будучи належним та законним користувачем вище вказаної земельної ділянки має право на захист його права на користування земельною ділянкою, якого він був позбавлений всупереч визначеним чинним законодавством процедурам без відповідного належного з ним погодження, що свідчить про незаконність вилучення із його володіння майна.

Крім того, колегія суддів вважає, що відповідачі мали проявити розумну обачність та перш ніж набувати у безкоштовному порядку у власність вказані земельні ділянки могли з`ясувати їх належність іншим особам, однак даний дій не вчинили що призвело до порушення прав позивача на мирне володіння земельною ділянкою наданою йому у постійне користування.

З урахуванням викладеного колегія суддів доходить висновку, що витребування земельних ділянок у відповідачів ОСОБА_1 , та ОСОБА_3 не завдасть істотної шкоди їх правам оскільки дані земельні ділянки ними набувалися з порушенням визначених процедур та на безоплатній основі.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Частиною 2 статті 376 ЦПК України визначено, що порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимог позивача про витребування земельної ділянки та в частині визнання недійсними та скасування державних актів, а також в частині зобов`язання ГУ Держкомзему вчинити відповідні дії не в повній мірі відповідають обставинам справи та наданим доказам, судом неправильно застосовані норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору в частині заявлених позовних вимог щодо визнання недійсними державних актів, витребування майна із чужого незаконного володіння та в частині зобов`язання вчинити відповідні дії, а тому рішення в цій частині підлягає скасуванню із ухвалення нового рішення по суті заявлених позовних вимог.

Рішення суду першої інстанції в частині визнання незаконним та скасування рішення 9 сесії 5 скликання Віто-Поштової сільської ради від 30 серпня 2007 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність членам с/т «Круглик-4» у частині затвердження проєктів землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та передачі: ОСОБА_1 у власність земельної ділянки, площею 0,1200 га, для ведення садівництва в садівницькому товаристві «Круглик-4», розташованому у с. Віта-Поштова Києво-Святошинського району Київської області; ОСОБА_3 у власність земельної ділянки, площею 0,1000 га, для ведення садівництва в садівничому товаристві «Круглик-4», розташованому у с. Віта-Поштова Києво-Святошинського району Київської області, колегія вважає законим та обґрунтованим і залишає його в цій частині без змін.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач у справі, звертаючись до суду із вказаним позовом та при подачі апеляційної скарги поніс витрати у справі по сплаті судового збору у в загальному розмірі 44644,50 грн. щодо всіх відповідачів у справі ( 5 відповідачів) і щодо всіх заявлених позовних вимог ( 12 позовних вимог немайнового характеру).

Суд апеляційної інстанції вирішуючи вказані апеляційні скарги дійшов висновку про обґрунтованість доводів вимог лише щодо апелянта в частині по одній вимозі щодо кожного із відповідачів, тобто позивач має право на компенсацію за рахунок відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 по 4000 грн. із кожної (1600 ставка судового збору при зверненні до суду першої інстанції (1600 х 150%) ставка судового збору при апеляційному оскарженні вказаної вимоги ).

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Антонов» задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 жовтня 2019 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Антонов» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Антонов» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки, скасування їх державної реєстрації, та витребування земельних ділянок задовольнити частково.

Витребувати на користь Акціонерного товариства «Антонов» з незаконного володіння ОСОБА_1 земельну ділянку кадастровий номер :01:002:0197, площею 0,1200 га, яка розташована за адресою: Київська область, Фастівський (Києво-Святошинський) район, с. Віта-Поштова, садівницьке товариство «Круглик-4».

Витребувати на користь Акціонерного товариства «Антонов» із незаконного володіння ОСОБА_3 земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:0196, площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: садівницьке товариство «Круглик-4», с. Віта-Поштова, Фастівський (Києво-Святошинський) район, Київська область.

В задоволенні іншої частини позову Акціонерного товариства «Антонов» відмовити.

В іншій частині рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 жовтня 2019 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_4 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_5 ), на користь Акціонерного товариства «Антонов» (03062 м.Київ вул. Академіка Туполєва, 1, ) понесені витрати по сплаті судового збору при подачі позовної заяви, апеляційної скарги у розмірі по 4000,00 грн з кожної.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дати складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 10 жовтня 2024 року.

Головуючий суддя : М.А.Яворський

Судді: Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв