Справа № 464/3835/24
пр.№ 2/464/1298/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.10.2024 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючого - судді Мички Б.Р.,

за участі секретаря судового засідання Севери Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання їх такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 . В обґрунтуванні позовних вимог покликається на те, що він є основним квартиронаймачем цієї квартири та, що у такій зареєстровані відповідачі, а саме його колишня дружина ОСОБА_2 та повнолітній син ОСОБА_3 . Проте, незважаючи на реєстрацію відповідачів за вказаною адресою, останні у такій квартирі не проживають понад п`ять років без поважних причин, не сплачують комунальні платежі, в утриманні житла участі не беруть, їхніх особистих речей в квартирі немає. Крім того, позивач зазначає те, що перешкод у користуванні квартирою не чинить. Реєстрація відповідачів у квартирі порушує право позивача на вільне розпорядження і користування майном. У зв`язку з тим, що відповідачі зареєстровані в квартирі, але в такій не проживають понад встановлений законом строк, існують підстави для визнання останніх такими, що втратили право користування вказаним житловим приміщенням.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 10.06.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.

22.07.2024 року ухвалою Сихівського районного суду м.Львова закрито підготовче та призначено справу до судового розгляду.

Позивач в судове засідання не з`явився, його представник звернувся до суду з заявою про розгляд справи за їх відсутності та не заперечив щодо заочного вирішення справи.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання повторно не з`явились, належним чином повідомлялися про дату, час і місце судового засідання, причин неявки не повідомили та не подали відзив на позовну заяву, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України судом здійснено заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач ОСОБА_1 є основним квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується наказом Львівської міської ради від 16.02.2015 року №56.

Відповідно до відомостей з Реєстру Львівської міської територіальної громади про кількість зареєстрованих осіб №155054 від 21.03.2024 року та №172539 від 03.10.2024 року відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані у квартирі АДРЕСА_1 . Проте, в акті ОСББ «Стрийська 85Б» про фактичне проживання особи від 02.04.2024 року вказано те, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за даною адресою зареєстровані, але фактично не проживають понад п`ять років, що також підтверджується підписами сусідів.

За змістом статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст.2 ЦПК України, завдання цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За вимогами ст.ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною четвертою статті 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до ст.64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення.

Згідно зі ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Аналіз статей 71,72 Житлового кодексу України дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщеннями за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин такого не проживання.

Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, у зв`язку з чим поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають у спірній квартирі понад встановлений законом строк збереження права користування нею, поважних причин непроживання чи доказів щодо чинення їй перешкод у користуванні такою, суду не надано. Таким чином, позовні вимоги позивача ОСОБА_1 про визнання відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, є підставними та обґрунтованими, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Питання щодо судових витрат слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з урахуванням тієї обставини, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п.9 ст.5 ЗУ "Про судовий збір".

Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 81, 89, 263 265 ЦПК України,

у х в а л и в:

позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1211,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1211,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Мичка Б.Р.