Справа № 302/1413/24
Провадження № 2-о/302/107/24
Номер рядка звіту 12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(в повному обсязі)

07 жовтня 2024 року селище Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Повідайчика О.І.,

за участі:

секретаря судових засідань Сита Л.М.,

розглянувши в порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань в селищі Міжгір`я цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Синевирська сільська рада Хустського району Закарпатської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

23 вересня 2024 року заявник ОСОБА_1 , в особі адвоката Гренджа В.Ю., звернулася до Міжгірського районного суду Закарпатської області із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилається на те, що вона постійно проживала зі своєю матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , зокрема й на час відкриття спадщини за останньою. Заявниця є спадкоємицею за ОСОБА_2 за заповітом та звернулась до нотаріуса за оформленням спадщини, проте отримала відмову, позаяк її зареєстроване місце проживання є відмінним від останнього місця проживання ОСОБА_2 . Встановлення факту її постійного проживання зі спадкодавицею ОСОБА_2 на час відкриття спадщини має юридичне значення, позаяк від цього залежить установлення факту прийняття за нею спадщини. Зважаючи на відсутність інших способів установлення факту постійного місця проживання зі спадкодавицею ОСОБА_1 звернулась із цією заявою до суду.

Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області області від 24 вересня 2024 року відкрито провадження по даній справі в порядку окремого провадження.

В судове засіданні заявниця ОСОБА_1 та її представник адвокат Гренджа В.Ю. не з`явилися, про час і місце розгляду справи були належними чином повідомлені, проте 07.10.2024 року представником заявника ОСОБА_1 адвокатом Гренджа В.Ю. подано заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності її довірительки, заявлені вимоги підтримують та просять суд заяву задовольнити в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи: Синевирська сільська рада Хустського району Закарпатської області в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений судом своєчасно та належним, проте на адресу суду подано заяву про розгляд справи за вимогами ОСОБА_1 у відсутність їх представника, доповнень, клопотань, додаткових доказів у справі вони не мають, просять розглянути справу за наявними у ній матеріалами, заперечень проти заяви ОСОБА_1 , заінтересованою особою не подано.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи № 302/1413/24, ретельно з`ясувавши всі обставини по справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами даної цивільної справи, суд вважає, що заявлені ОСОБА_1 вимоги про встановлення факту, що має юридичне значення підлягають задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ст.ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В судовому засіданні встановлено, що заявниця, ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею першої черги за законом та за заповітом за померлою матір`ю ОСОБА_2 , оскільки фактично постійно, більше шести місяців, проживала на час смерті із спадкодавицею однією сім`єю, за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Довідкою № 1068 від 02.07.2024 року.

А саме, згідно Довідки виданої виконавчим комітетом Синевирської сільської ради Хустського району Закарпатської області, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , 1938 р.н., була постійною мешканкою села Синевирська Поляна, та за життя була зареєстрована та проживала за адресою, АДРЕСА_1 . Разом з нею на день її смерті у зазначеному будинку проживав та був зареєстрований: ОСОБА_3 , 1971 р.н., син померлої; проживала, але не була зареєстрована - дочка померлої ОСОБА_1 ,1979 р.н. Ніхто інший не проживав та не був зареєстрований (а.с.15).

Після смерті ОСОБА_2 , 1938 р.н., відкрилася спадщина до складу якої ввійшло зокрема нерухоме майно: житловий будинок під АДРЕСА_1 , та земельні ділянки: площею 0,6030 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, які згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК № 016005 належали на праві приватної власності гр. ОСОБА_2 (а.с.14)

Спадкове майно померлої ОСОБА_2 не є спірним, інші спадкоємці за законом першої черги, або за заповітом відсутні. Чоловік ОСОБА_2 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_4 , серії НОМЕР_1 .

Спадкові справи до майна померлої ОСОБА_2 не відкривалися, що підтверджується, Витягом зі Спадкового реєстру за № 78173081 від 29.08.2024 (а.с.13).

Суд звертає увагу, що право на вибір місця проживання закріплено у ст.33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема у готелі чи у санаторії, тощо).

Частиною 1 ст. 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Положення ст. 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації.

Згідно зі ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Зазначена норма відображає загальний принцип недискримінації за ознакою наявності чи відсутності реєстрації місця проживання чи місця перебування особи.

Таким чином, лише реєстрація місця проживання заявниці за іншою адресою не свідчить про те, що заявниця зі своєю матір`ю не проживали однією сім`єю.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 якщо постійне місце проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем та оцінені судом.

Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 10 січня 2019 року в справі № 484/747/17, від 07 червня 2022 року у справі № 175/4514/20.

З урахуванням всіх вищенаведених обставин справи, які установлені з належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів у їх сукупності, враховуючи відсутність заперечень цього факту зі сторони заінтересованих осіб, суд вважає, що факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , разом із померлою ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 , знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а відтак вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню за вищенаведеними підставами.

Керуючись ст. 263-265, 268, 273, 315 і 319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Синевирська сільська рада Хустського району Закарпатської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , разом із померлою ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду безпосередньо протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст судового рішення складено 11.10.2024.

Головуючий суддя О.І. Повідайчик