Справа № 509/3737/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2024 року смт Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бочарова А.І.

при секретарі Сірман Г.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Овідіополь цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Овідіопольської селищної ради Одеського району Одеської області

про

визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,-

ВСТАНОВИВ:

21 червня 2024 року позивач звернувся до суду з зазначеним вище позовом, в обґрунтування якого зазначив, що позивач, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 купив будинок у АДРЕСА_1 .

У квітні 1994 року позивач оформив заяву на прийняття спадщини у другій Луганській нотаріальній конторі і отримав повідомлення про, що заведено спадкову справу №220 2014 від 22.04.2014 р.

У зв`язку з об`єктивними обставинами, що виникли 2014 року в Луганській області був пропущений строк на прийняття спадщини.

Тому позивач звернувся до Міністерства юстиції України з вищевказаним питанням отримав відповідь де сказано наступне:

«Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України (зі змінами)» передбачено, що вчинення нотаріальних дій щодо спадкових справ, які були зареєстровані у Спадковому реєстрі до початку тимчасової окупації, але не закінчені, здійснюється будь-яким нотаріусом на підконтрольній Уряду України території за зверненням спадкоємця»

«Ця норма застосовується до спадкових справ, заведених на визначених Переліком районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецької та Луганській областях, затвердженим Указом Президентом України від 07 лютого 2019року № 32/2019, який включається серед іншого, місто Луганськ.

Керуючись цим законом позивач звернувся до Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса до нотаріуса Ворсуляк A.M.

Розглянувши Позивача документи ОСОБА_2 винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії», у зв`язку з об`єктивними обставинами, оскільки не було надано документи необхідні для вчинення нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, тому позивачу треба звернутися до суду для визнання права на спадщину за заповітом.

В 1994 р. дружина позивача зареєструвала вищевказаний будинок на матір позивача ОСОБА_3 одночасно було складено заповіт на користь позивача.

В 2014 р. матір позивача померла в Луганському геронтологічному інтернаті №1.

З наведених підстав позивач просить суд визнати за ним, ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на будинок АДРЕСА_1 .

Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, але звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність, заяву підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, з позовними вимогами ознайомлений, не заперечував щодо задоволення позовних вимог.

З урахуванням вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, відповідно до якої, за результатами розгляду підготовчого провадження, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, суд вважає необхідним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні.

Дослідивши письмові докази по справі суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.2 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, що померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення його померлим.

Відповідно до ч. 1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами по справі, ОСОБА_1 2 серпня 1990 року купив будинок у АДРЕСА_1 .

У квітні 1994 року позивач оформив заяву на прийняття спадщини у другій Луганській нотаріальній конторі і отримав повідомлення про, що заведено спадкову справу №220 2014 від 22.04.2014 р.

У зв`язку з об`єктивними обставинами, що виникли 2014 року в Луганській області був пропущений строк на прийняття спадщини.

Тому позивач звернувся до Міністерства юстиції України з вищевказаним питанням отримав відповідь де сказано наступне:

«Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України (зі змінами)» передбачено, що вчинення нотаріальних дій щодо спадкових справ, які були зареєстровані у Спадковому реєстрі до початку тимчасової окупації, але не закінчені, здійснюється будь-яким нотаріусом на підконтрольній Уряду України території за зверненням спадкоємця»

«Ця норма застосовується до спадкових справ, заведених на визначених Переліком районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецької та Луганській областях, затвердженим Указом Президентом України від 07 лютого 2019року № 32/2019, який включається серед іншого, місто Луганськ.

Керуючись цим законом позивач звернувся до Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса до нотаріуса Ворсуляк A.M.

В 1994 р. дружина позивача зареєструвала вищевказаний будинок на матір позивача ОСОБА_3 одночасно було складено заповіт на користь позивача.

В 2014 р. матір позивача померла в Луганському геронтологічному інтернаті №1.

Розглянувши Позивача документи ОСОБА_2 винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії», у зв`язку з об`єктивними обставинами, оскільки не було надано документи необхідні для вчинення нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

З наведених підстав суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.4-7, 10-13, 18, 76-83, 95, 200, 258, 259, 263-268, 272-273 ЦПК України, ст.ст.392, 1216, 1217, 1218, 1220, 1223 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Овідіопольської селищної ради Одеського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування за заповітом на будинок АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Суддя: А.І.Бочаров