Справа № 489/6718/24
Номер провадження 2/489/2465/24
РІШЕННЯ

Іменем України

11 жовтня 2024 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі судді Кокорєва Вячеслава Валентиновича, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в залі судових засідань № 10 Ленінського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі позивач) до ОСОБА_2 (далі - відповідач 1), ОСОБА_3 (далі - відповідач 2), ОСОБА_4 (далі - відповідач 3), ОСОБА_5 (далі - відповідач 4), третя особа - Товарна Біржа «Українська біржа нерухомості» про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним

встановив

У вересні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 29.04.1998 між позивачем та відповідачами було укладено договір №420/1 купівлі-продажу нерухомого майна, за яким позивач набув права власності на квартиру АДРЕСА_1 . Договір був укладений на Товарній Біржі «Українська біржа нерухомості». Право власності на придбану за вище вказаною адресою квартиру зареєстровано за позивачем 20.05.1998 у Комунальному підприємстві «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» за реєстровим №18719. Позивач не має можливості розпорядитися нерухомим майном, оскільки цьому перешкоджає відсутність нотаріального посвідчення договору, який підлягає визнанню дійсним тільки у судовому порядку. Всі умови договору сторони виконали, окрім нотаріального посвідчення. Тому, позивач просить визнати дійсним Договір №420/1 купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 ) від 29.04.1998, укладений на Товарній Біржі «Українська біржа нерухомості» та зареєстрований в Комунальному підприємстві «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» 20.05.1998 за реєстровим №18719, відповідно до якого ОСОБА_1 купив, а ОСОБА_2 , яка діяла від свого імені та від імені неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , та ОСОБА_3 , яка діяла від свого імені та від імені свого неповнолітнього сина ОСОБА_5 продали квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 12.09.2024 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, правом на подання відзиву на позов відповідачі не скористалися, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Відповідно до копії Договору №420/1 купівлі-продажу квартири від 29.04.1998, укладеного на Товарній Біржі «Українська біржа нерухомості» (Миколаївський філіал), ОСОБА_1 купив, а ОСОБА_2 , яка діяла від свого імені та від імені неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , та ОСОБА_3 , яка діяла від свого імені та від імені свого неповнолітнього сина ОСОБА_5 продали квартиру АДРЕСА_1 .

З копії реєстраційного посвідчення Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації вбачається, що квартира АДРЕСА_1 в цілому зареєстрована за ОСОБА_1 на підставі Договору №420/1 купівлі-продажу від 29.04.1998, за реєстровим №18719 від 20.05.1998.

Згідно з копією відповіді з Комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 24.09.2024 станом на 28.12.2012 право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі Договору №420/1 купівлі-продажу від 29.04.1998.

У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрі прав власності на нерухоме майно вищевказана квартира не зареєстрована.

Як слідує з розпорядження Миколаївської обласної державної адміністрації від 26.07.2024 №273-р вулиця Молодогвардійська перейменована на АДРЕСА_2 .

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Вказаний договір купівлі-продажу нерухомого майна укладено 15.10.2002, тобто під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі - ЦК УРСР) статтею 227 якого передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу жилого будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Згідно з ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР та пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною.

З огляду на те, що на момент укладення договору купівлі-продажу квартири сторони ухилилися від його нотаріального посвідчення, що на теперішній час перешкоджає позивачу реалізувати свої права відносно нерухомого майна (зокрема, розпорядитися таким майном), договір виконано повністю, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4-13, 19,263-265 ЦПК України, суд

вирішив

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати дійсним Договір №420/1 купівлі-продажу квартири від 29.04.1998, укладеного на Товарній Біржі «Українська біржа нерухомості» (Миколаївський філіал), зареєстрований 20.05.1998 в Комунальному підприємстві "Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації" за реєстровим №18719, відповідно до якого ОСОБА_1 купив, а ОСОБА_2 , яка діяла від свого імені та від імені неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , та ОСОБА_3 , яка діяла від свого імені та від імені свого неповнолітнього сина ОСОБА_5 продали квартиру АДРЕСА_1 .

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач 1: ОСОБА_2 , РНРОКПП - ФО не можливо однозначно ідентифікувати, адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач 2: ОСОБА_3 , РНРОКПП - ФО не можливо однозначно ідентифікувати, адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач 3: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 .

Відповідач 4: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНРОКПП - ФО не можливо однозначно ідентифікувати, адреса: АДРЕСА_5 .

Третя особа: Товарна Біржа «Українська біржа нерухомості», , адреса: 54018, м. Миколаїв, вул. (Театральна) Васляєва, 1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення (підписання) або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 11.10.2024.

Суддя В. В. Кокорєв