Справа №:755/4721/16-ц
Провадження №: 6/755/1779/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" жовтня 2024 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н. О.

при секретарі Локотковій І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві заяву Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, -

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суду із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання посилаючись на те, що заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 07 червня 2016 року позов Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради Київської міської державної адміністрації) до ОСОБА_1 про стягнення коштів за навчання в розмірі 41 466,00 грн. задоволено. Рішення набрало законної сили 05.08.2016 року. На виконання рішення було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 , на користь Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради кошти за навчання у розмірі 41 466,00 грн. У зв`язку з тим, що Департаментом охорони здоров`я м. Києва виконавчий лист неодноразово пред`являвся до виконання, що підтверджується відмітками у виконавчому листі із зазначенням причин повернення, строк на пред`явлення виконавчого документа до виконання скінчився, проте рішення від 07.06.2016 року не виконано. Також заявник посилається, що у зв`язку із розпочатою військовою агресією російської федерації проти України та з подальшим подовженням строку дії воєнного стану заявник просить поновити строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Заявник в судове засідання не з`явився. Просив розгляд справи проводити у відсутність заявника.

Боржник в судове засідання не з`явився, про дату час та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Частиною 3 ст. 433 ЦПК України передбачено, що заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 07 червня 2016 року позов Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення коштів задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) кошти за навчання у розмірі 41 466,00 грн. та судовий збір 1378,00 грн.

Рішення набрало законної сили 05.08.2016.

10 серпня 2016 року Дніпровським районним судом м. Києва видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) кошти за навчання у розмірі 41 466, 00грн.

17 лютого 2020 року Дніпровським районним відділом державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Києва) винесено постанову ВП № НОМЕР_1 про повернення виконавчого документа стягувачу керуючись п.2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Статтею 433 ЦПК України визначено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Цивільний процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку.

Отже, у кожному випадку суд з врахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені в обґрунтування заяви про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку.

Поважними визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Причини поважності пропуску строку для пред`явлення наказу до виконання оцінюються судом, виходячи з обґрунтування поважності цих причин та наданих заявником доказів за правилами ст. 89 ЦПК України.

Згідно з приписами ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують при розгляді Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В п.41 рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 р. «Пономарьов проти України» суд зазначив, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. У кожній справі національні суди мають перевіряти підстави для поновлення строків.

Відповідно до ст. 127 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому пропуск процесуального строку в процесуальному праві - це юридичний факт, який настає внаслідок бездіяльності уповноваженої особи в момент настання (або закінчення) цього строку з поважних причин чи з причини, що не можуть бути визнані такими, і такий, що породжує відповідні правові наслідки. Відновлення процесуального строку являє собою визнання судовим органом дійсним права вчинити певну процесуальну дію, втраченого внаслідок пропуску заінтересованою особою процесуального строку, який встановлено для його здійснення, з причин, які визнано судом поважними. Питання про відновлення пропущеного процесуального строку розглядається судом за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи. У заяві повинно міститися обґрунтування поважності причин пропуску процесуального строку. Суд відновлює процесуальний строк, якщо визнає поважними ті причини пропуску строку, про які вказала сторона, а відновлення процесуального строку означає лише, що суд надає дозвіл особі за наведених нею обставин вчинити процесуальну дію, незважаючи на те, що строк для її вчинення пропущено.

Відтак можливість відновлення судом пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання безпосередньо пов`язана із наявністю поважних причин його пропуску.

Суди при розгляді заяв стягувачів виходять з того, що такі причини (обставини) повинні бути об`єктивною перешкодою для особи, на користь якої винесено судовий акт, і яка вчиняє дії для отримання виконавчого документа та його пред`явлення до виконання.

Крім того, суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Звертаючись до суду із заявою, Департамент охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради посилається на те, що Департаментом неодноразово пред`являвся до виконання.

При цьому, заявник просить врахувати, що запровадження воєнного стану на території України є поважною причиною для поновлення процесуальних строків.

Забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до частини 1 статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 23.09.2020 у справі № 27/2-3538/10 поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання. Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Єдиною та необхідною правовою підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність в особи поважних причин його пропуску. При цьому, поважність причин є оціночною категорією та повинна визначатися, виходячи з наявності реальних обставин, які фактично унеможливили вчинення особою відповідної процесуальної дії вчасно, тобто в межах строків, установлених законодавством.

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків порушує принцип правової визначеності та право на справедливий суд, закріплене в статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 та згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України (п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29.10.2015 року в справі Устименко проти України, заява № 32053/13 ).

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року (далі - Закон № 1404-VIII), згідно пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення якого виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання (ч. 1, 2, п. 1 ч. 4 ст. 12 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII, у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення, строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а у разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Правовий аналіз зазначених положень дає підстави для висновку, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривається пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється, а повернення стягувачу виконавчого листа не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2018 року у справі № 727/1256/16-ц.

З урахування викладеного, враховуючи, що виконавчий лист був повернутий стягувачу 17.02.2020 року - виконавчий лист № 755/4721/16 від 10.08.2016 мав бути пред`явлений до виконання у період часу з 17.02.2020 року до 17.02.2023 року.

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (ч. 8 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження»).

Зміст наведеної норми Закону України «Про виконавче провадження» передбачає обізнаність особи про хід і обставини виконавчого провадження. Тобто, стягувач, як сторона виконавчого провадження мав безперешкодну можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження і вчинити передбачені законом дії за наслідками завершення виконавчого провадження та повернення виконавчих документів.

Однак, заявник не проявив себе, як сумлінний стягувач і протягом майже чотирьох років після повернення виконавчого листа не цікавився ходом виконавчого провадження.

Таким чином, Департаментом охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради не було доведено поважності причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа № 755/4721/16 до виконання.Що стосується посилання заявника та введення в Україні воєнного стану як на підставу поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, колегія суддів виходить з наступного.

24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, який в подальшому продовжувався Указами Президента України та діє на цей час.

Тобто, введення та продовження строку воєнного стану у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України було визначено в законодавчому порядку.

Разом з тим, згідно з позицією Великої Палати Верховного Суду від 10.11.2022 року у справі № 990/115/22 «питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов?язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку».

Відповідно, з цієї постанови вбачається, що є недостатнім посилання в клопотаннях про поновлення порушених процесуальних строків всього лише на факт дії воєнного стану на території України. Відповідно, аргументів, що ґрунтуються винятково на факті наявності війни з російською федерацією та факті запровадження воєнного стану на території України, недостатньо вони також мають бути підкріплені фактами щодо наслідків повномасштабного вторгнення російської федерації на території України.

З матеріалів справи вбачається, що доказів заявником суду надано не було, яким саме чином воєнний стан в Україні перешкоджав реалізувати своє право на подачу виконавчого листа до виконання у строки передбачені законом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи, що заявником не надано належних доказів на підтвердження факту поважності такого пропущення, суд вважає, що наведені заявником причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання не є поважними, оскільки можливість з 17.02.2020 року пред`явити виконавчий лист до виконання залежала виключно від волевиявлення стягувача.

Оскільки, заявником не надано суду належних та допустимих доказів, в розумінні ст. 77-78 ЦПК України поважності причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, а тому заява про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 260-261, 353-355, 433 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

В задоволені заяви Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до ОСОБА_1 про поновлення строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.О. Яровенко