Провадження № 2/127/3189/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2024 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Антонюка В.В.,

при секретарі Бойчук Я.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Вінниці, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вінницької міської ради про визнання права власності на частину земельної ділянки в порядку спадкування за законом та визнання частки у спільній власності на земельну ділянку,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ВМР про визнання права власності на частину земельної ділянки в порядку спадкування за законом та визнання частки у спільній сумісній власності на земельну ділянку, який мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 .

Після смерті ОСОБА_3 , відкрилася спадщина, до складу якої входить частина земельної ділянки площею 0,0770 га., у межах згідно з планом за цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та частина земельної ділянки, площею 0,0924 га у межах згідно з планом за цільовим призначенням - для ведення садівництва, що розташовані по АДРЕСА_1 .

Позивач зазначає, що згідно з державними актами на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 701898 на ім`я ОСОБА_3 , серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_2 , серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_3 , серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_2 та Списків співвласників земельних ділянок, земельна ділянка площею 0,0770 га., у межах згідно з планом за цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та земельна ділянка площею 0,0924 га у межах згідно з планом за цільовим призначенням - для ведення садівництва, що розташовані по АДРЕСА_1 , належать на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Оскільки земельні ділянки належали позивачу та її матері ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності без визначення часток кожного з них, частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, оскільки інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Позивач є спадкоємцем першої черги за законом та спадкоємцем за заповітом. Інших спадкоємців першої черги за законом, які б мали право на спадщину, чи спадкоємців за заповітом не має.

Спадщину після смерті матері позивач прийняла шляхом подання у встановлений законом шестимісячний строк після відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини до Другої вінницької державної нотаріальної контори та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/5 частку будинковолодіння з відповідною часткою господарських будівель номер 50, що знаходяться по АДРЕСА_1 . Однак оформити свої спадкові права у нотаріуса на земельні ділянки, позивач не в змозі, так як земельні ділянки знаходяться в спільній сумісній власності і частки співвласників не визначені.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.05.2024 року № 661/02-31 державний нотаріус Другої вінницької державної нотаріальної контори відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , оскільки нотаріус не може визначити склад спадкового майна та належність цього майна спадкодавцеві, а саме: на яку частку нерухомого майна необхідно видати свідоцтво про право на спадщину.

Таким чином, позивач не може в позасудовому порядку оформити право власності на частину земельних ділянок після смерті матері, оскільки в списку до державних актів не визначені частки співвласників земельних ділянок.

Жодної письмової домовленості між співвласниками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку не існувало, також не існує і відповідного договору між ними про визначення розміру часток, чи рішення суду про розподіл спільної сумісної власності між ними.

Таким чином, розмір часток кожного співвласника у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, площею 0,0770 га., у межах згідно з планом за цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та земельну ділянку, площею 0,0924 га., у межах згідно з планом за цільовим призначенням - для ведення садівництва, що розташовані по АДРЕСА_1 , є рівним і складають по 1/2 частці кожному.

Оскільки позивач не має можливості оформити свої спадкові права на частину земельних ділянок у нотаріуса в порядку спадкування за заповітом після смерті матері та зареєструвати за собою право власності на відповідну частину земельної ділянки як співвласника земельної ділянки, вона була змушена звернутися з даним позовом до суду.

Ухвалою суду від 08.07.2024 року вищевказану цивільну справу прийнято до провадження та призначено до підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 10.09.2024 року підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду.

Представник позивача - адвокат Байдак В.Г. в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі за обставин, викладених в позовній заяві. Судові витрати просив залишити за позивачем.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, щодо винесення рішення поклалась на думку суду.

Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Правовідносини зі спадкування регулюються правилами ЦК України, а саме його нормами, які містяться у Книзі 6 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 01.12.2006 року.(а.с.12)

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 від 11.02.1969 року, мати позивача зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 та змінила прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_3 » (а.с.15).

ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась позивач ОСОБА_1 , батьками якої є ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 від 09.025.1948 року (а.с.14).

Як вбачається із Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_7 від 15.06.1969 року, позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_9 та змінила дошлюбне прізвище з « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_11 ». (а.с.16).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори Малая Н.С., спадкової справи №153/07, заведеної 01.12.2006 року до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09.08.2013 року, ОСОБА_2 , успадкувала від ОСОБА_3 1/5 частку будинковолодіння з відповідною часткою господарських будівель номер 50, що знаходяться по АДРЕСА_1 . (а.с.35, 36, 81-111)

Згідно з державними актами на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 701898 на ім`я ОСОБА_3 , серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_2 , серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_3 , серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_2 та Списків співвласників земельних ділянок земельна ділянка площею 0,0770 га у межах згідно з планом за цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та земельна ділянка площею 0,0924 га у межах згідно з планом за цільовим призначенням - для ведення садівництва, що розташовані по АДРЕСА_1 , належать на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.17-20)

Із Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 21.06.2024 року, вбачається, що земельні ділянки, площею 0,0770 га., кадастровий номер :03:036:0061 та площею 0,0924 га., кадастровий номер :03:036:0062 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (без визначення часток співвласників), цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .(а.с.23-28, 29-34)

Відповідно до Звіту № ZVL-240619-01 про експертну грошову оцінку ринкової вартості 1/2 часток земельної ділянки площею 0,0770 га. кадастровий номер :03:036:0061 становить 113 470 грн. та відповідно Звіту № ZVL-240619-02 про експертну грошову ринкова вартість частки земельної ділянки площею 0,0924 га., кадастровий номер :03:036:0062 становить 108 119 грн.

Позивач на підставі ст.1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом, інших спадкоємців такої ж черги за законом чи спадкоємців за заповітом, які б у встановлений законом шестимісячний строк подали нотаріусу заяву про прийняття спадщини, чи які проживали зі спадкодавцем станом на день її смерті, згідно матеріалів спадкової справи - не встановлено.

В силу вимог ч. 1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з вимогами ст. ст.1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як встановлено судом з матеріалів спадкової справи № 153/07, заведеної щодо майна померлої ОСОБА_3 , позивач у справі, у встановлений законом шестимісячний строк, 25.04.2007 року подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.05.2024 року № 661/02-31 державний нотаріус Другої вінницької державної нотаріальної контори відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , оскільки нотаріус не може визначити склад спадкового майна та належність цього майна спадкодавцеві, а саме: на яку частку нерухомого майна необхідно видати свідоцтво про право на спадщину.(а.с.66-67)

Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом; якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна.

Згідно ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

За ст.86 Земельного Кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Згідно ст.89 Земельного Кодексу України земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: співвласників житлового будинку. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюється за договором або законом.

Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ викладених в листі «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. відповідно до ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасники спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Згідно ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Смерть власника являється однією із підстав для припинення права власності, що випливає із норм статті 346 ЦК України.

Відповідно до вимог ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Враховуючи відмову нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину, ОСОБА_2 , як спадкоємець учасника спільної сумісної власності правомірно звернулась з позовом до суду про визначення частки майна в праві спільної сумісної власності.

За змістом ст.357 ЦК України вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Отже, враховуючи вище зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Судові витрати за клопотанням позивача підлягають залишенню за нею.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.15,16, 357, 368, 372, 1261, 1268, 1296 ЦК України, ст.ст.86, 89, 120 ЗК України, ст.ст.7, 10, 76-82, 89, 141, 206, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Вінницької міської ради про визнання права власності на частину земельної ділянки в порядку спадкування за законом та визнання частки у спільній власності на земельну ділянку задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_8 , право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,0770 га., у межах згідно з планом за цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,0924 га., у межах згідно з планом за цільовим призначенням - для ведення садівництва, що розташовані по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визначити, що частка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_8 , у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, площею 0,0770 га., у межах згідно з планом за цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та на земельну ділянку, площею 0,0924 га., у межах згідно з планом за цільовим призначенням - для ведення садівництва, що розташовані по АДРЕСА_1 , складає - 1/2 частку.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 16.10.2024 року.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_8 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Вінницька міська рада, , юридична адреса: вул. Соборна, 59, м. Вінниця.

Суддя: