ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 381/3710/23
Провадження № 2/362/504/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2024 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

за участю секретаря Тельнової О.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без фіксування технічними засобами впорядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто»звернулося до Фастівського міськрайонного суду Київської області суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором №6-7 від 11.02.2021 року станом на 21.08.2023 року у розмірі 14 484,41 грн., витратна правову допомогу в розмірі 9 000,00 грн. та судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, щовідповідно до укладеного кредитного договору №6-7 від 11.02.2021 рокуміж ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація`та Страшенком В.Г., відповідач отримав кредит у розмірі 3 050,00 грн., строком на 30 днів, шляхом переказу на платіжну картку, емітовану АТ «Райффайзен Банк Аваль» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,9% від суми кредиту за кожен день користування та 3,5 % від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. Кредитний договір було укладено в електронному вигляді, шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі-інтернет https:monetka.ua або https:monetka.com.ua та підписання договору електронним цифровим підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», що є прямою та безумовною згодою відповідача з умовами кредитного договору, правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким відповідач ознайомився перед підписанням кредитного договору та отриманням кредиту. 17.06.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «ФінансІнноваця» та ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого право вимоги за договором №6-7 від 11.02.2021 року перейшло до позивача. У порушення умов кредиту, відповідач своєчасно не повернув суму кредиту та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, у зв`язку чим станом на 21.08.2023 року утворилась заборгованість в розмірі 14 484,41 грн., яка складається з 3 050,00 грн. заборгованість за кредитом, 1 738,50 грн. проценти за ставкою 1,9% за період з 11.02.2021 року по 13.03.2021 року, 9 695,91 грн. відсотки за ставкою 3,5% від суми несвоєчасно повернутого кредиту за період з 14.03.2021 по 11.07.2021 року. Також позивач просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу відповідно до договору №02/06/2022 про надання юридичних послуг від 02.06.2022 року в розмірі 9 000,00 грн.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29.08.2023 справу передано на розгляд за підсудністю до Васильківського міськрайонного суду Київської області (а.с.20-21).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10.10.2023 року позовну заяву залишено без руху (а.с. 32-33).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15.11.2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні, витребувано докази в АТ «Райффайзен Банк Аваль» (а.с. 95-96).

20.02.2024 року представник відповідача подав пояснення у справі, у задоволенні позовних вимог просить відмовити. Зазначає, що позивачем не надано доказів надсилання договору про надання фінансової позики на умовах фінансового кредиту відповідачу та його підписання позичальником. Факт переказу коштів на рахунок відповідача не доведений, на офіційному сайті відповідача не розміщено договір фінансової позики на умовах фінансового кредиту та даних про вартість кредиту, відсотків, паперові копії електронних доказів у форматі ПДФ не є оригіналом та копією електронного доказу та не завірені належним чином. Крім того, кредитори не направляли відповідачу вимогу про порушення основного зобов`язання, позивачем не надано договору про відступлення прав вимоги від 17.06.2021 з підтвердженням його укладання та правомірності підписів сторін у договорі, розрахунок заборгованості є невірним, не підтверджений первинними бухгалтерськими документами. Позивачем неправомірно нараховано проценти за період з 14.03.2021 по 11.07.2021 та витрати на правничу допомогу, таке нарахування не передбачено умовами договору про відступлення права вимоги від 17.06.2021. Оплата за договором відступлення права вимоги від 17.06.2021 була здійснена частково, що не дозволяє встановити на яку суму заборгованості позивач має право вимоги до боржників за кредитними договорами. Договір про надання правової допомоги укладено з ФОП, а не адвокатом, повноваження представника позивача, як адвоката не підтверджені належними доказами. Витрати, заявлені позивачем щодо надання юридичних послуг є неспівмірними з обсягом отриманих позивачем юридичних послуг. Відповідач є мобілізований та перебуває на військовій службі в Збройних Силах України з 07.04.2022 (а.с. 104-111).

27.02.2024 року представник позивача подав додаткові пояснення у справі, зазначив, що договір №6-7 від 11.02.2021 року було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті Інтернет https:monetka.ua або https:monetka.com.ua з електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. Зразок договору розміщено в загальному доступі в мережі інтернет на сайті https:monetka.ua/about_us або https:monetka.com.ua/about_us. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «Фінансова Компанія «Фінанс Інновація» перебувають в загальному доступі, опубліковані на вищевказаних сайтах. Через несвоєчасне повернення відповідачем кредиту та нарахованих відсотків, правомірним є нарахування відсотків, визначених умовами кредитного договору. Витрати на правничу допомогу підтверджені належними доказами, факт перебування особи на спрощеній системі оподаткування нівелює наявність у особи статусу адвоката (а.с. 120-125).

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 14, 42, 93, 100).

Відповідач, представник відповідача в судове засідання не з`явились, повідомлялися належним чином (а.с. 90, 96), представник відповідача подав заяву про розгляд справи без їхньої участі (а.с. 103).

Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними в справі матеріалами.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності відзиву відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі рішення та часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що11.02.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та ОСОБА_2 укладено договір №6-7, відповідно до п. 1.1. якого Товариство надає позичальнику грошові кошти в розмірі 3050 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у строк, визначений цим договором (п. 1.3 договору).

Процентна ставка за користування кредитом становить 1,9 % від суми кредиту за кожний день (річна процентна ставка становить 693,50 %) користування кредитом у межах строку, визначеного в п. 1.3 цього Договору (п. 1.2 договору).

Строк надання кредиту становить - 30 днів (п. 1.3). Товариство здійснює переказ суми кредиту на електронний платіжний засіб № НОМЕР_1 , що належить позичальникові (п. 1.6 договору).

Пунктом 3.3. договору визначено, що у випадку порушення строків повернення кредиту, встановлених п. 1.3 договору, позичальник сплачує Товариству проценти за неправомірне користування грошовими коштами за процентною ставкою - 3,5 % (річна процентна ставка становить 1277,50 %) від суми несвоєчасно повернутих грошових коштів, переданих позичальнику за цим договором за кожний день користування.

Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації Відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https:monetka.ua або https:monetka.com.uaта підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

Підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою Відповідача з умовами Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким він ознайомився перед підписанням Кредитного договору таотриманням кредиту. Зразок кредитного договору, Правила надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, затвердженими наказом директора ТОВ «Фінансова Компанія «Фінанс Інновація» (далі - Правила), викладені для загального доступну в мережі Інтернет на сайті установи.

При укладанні Кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України.

Згідно цієї статті ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч.1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено порядок укладення електронного договору.

Електронний підпис з одноразовим ідентифікатором 896065 направлявся відповідачу 11.02.2021 року о 13:04:18, шляхом надсилання повідомлення на мобільний номер НОМЕР_2 , який зазначений у кредитному договорі та ІТС (а.с. 53).

Кредитний договір був підписаний 11.02.2021 року о 13:04:39 шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором 896065 в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет https:monetka.ua (а.с. 51).

Кредитні кошти були відправлені Відповідачу 11.02.2021 року о 13:04:49 на платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану АТ «Райффайзен Банк Аваль», що підтверджується чеком (а.с. 49).

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Згідно ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до абзацу 3 ч.1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Згідно ч. 13. Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Відповідно до п. 3.5кредитного договору, нарахування процентів за кредитним договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються щоденно, з дня його надання позичальнику (дня перерахування грошових коштів на банківський рахунок до якого випущено електронний платіжний засіб позичальника, номер якого вказано у п. 1.6 цього договору до дня повернення суми кредиту (його частини), визначеної у пункту 1.1. кредитного договору (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариства, зазначений у пункті 6 цього Договору) включно. При поверненні кредиту частинами, нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом.

Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Таким чином, у межах строку кредитування відповідач зобов`язаний сплачувати Позивачу проценти періодичними платежами кожні 30 днів.

У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань, заборгованість відповідача за кредитним договором по нарахованим та не сплаченим процентам станом на 21.08.2023 року становить 14 484,41 грн. за період з 11.02.2021 по 13.03.2021, що нараховані відповідно до п. 1.2 кредитного договору за ставкою 1,9 % за кожен день користування кредитом (693,50% річних) та за період з 14.03.2021 по 11.07.2021 за п. 3.3. договору за ставкою 3,5 % за кожен день користування кредитом (1277,50% річних),гафіку платежів.

Відповідач доводи позивача належними та допустимими доказами не спростував. Посилання відповідача на неправомірність нарахування відсотків за період з 14.03.2021 по 11.07.2021 за п. 3.3. договору є такими, що не заслуговують на увагу та не спростовуються матеріалами справи. Зокрема, п. 3.3. договору №6-7 від 11.02.2021 року передбачено відповідальність позичальника за порушення строків повернення кредиту.

Посилання представника відповідача на те, що відповідач ОСОБА_1 мобілізований та перебуває на військовій службі, судом не приймаються до уваги, оскільки надані докази не містять інформації про переведення відповідача на воєнний стан або залучення до виконання завдань у зоні бойових дій військовою частиною, в якій останній перебуває на військовій службі, не надано підтвердження перебування відповідача у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан, виконання відповідачем бойових завдань у зоні бойових дій, неперебування у зоні постійної дислокації, а знаходження у зоні саме бойових дій.

Аналогічне зазначено в ухвалах Верховного Суду від 29 травня 2023 року у справі № 755/1487/20 (провадження № 61-2123св22), від 17 січня 2023 року у справі № 501/1699/17 (провадження № 61-17764св21), від 29 липня 2022 року у справі № 161/12659/20 (провадження № 61-17562св21), від 21 листопада 2022 року у справі № 757/52540/16-ц (провадження № 61-7443св22) та постанові Верховного Суду від 09 листопада 2022 року у справі № 753/19628/17 (провадження № 61-9218св22).

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У ст.3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно частини 1 статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. ст. 627-629, 638 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язокпозичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому.

В силу положень ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто»підлягає стягненню сума у розмірі 14 484,41 грн.

17.06.2021 року між між ТОВ «Фінансова компанія «ФінансІнноваця» та ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого право вимоги за договором №6-7 від 11.02.2021 року перейшло до позивача. Вказані обставини підтверджені відповідним договором та витягом з акту приймання-передачі прав №1 від 17.06.2021 року (а.с.64-68).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивачасудові витрати по сплаті судового збору у сумі 2684,00 грн.

Що стосується судових витрат на правову допомогу у розмірі 9000 гривень, суд зазначає наступне.

За змістом ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати фізичних осіб, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги при розгляді судом справ про оголошення померлою фізичної особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку, або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, несуть юридичні особи, на території яких мав місце нещасний випадок внаслідок таких надзвичайних ситуацій.

Тобто, суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити обґрунтованість рівня витрат на правничу допомогу у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.

За приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У свою чергу, в підтвердження здійсненої правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Слід зазначити, що як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При цьому, необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Проаналізувавши наведений у заяві про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, обсяг послуг, наданий адвокатом, а також подані ним документи, суд вважає, що відображена у цих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом роботи (наданих послуг) відповідає критерію розумності та часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Таким чином, суд вважає, що витрати в розмірі 4 000,00 грн. відповідатимуть критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а також не суперечать принципу розподілу таких витрат, відтак подана заява є такою, що підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи вищенаведене, керуючись Законом України «Про електронну комерцію», статтями 204, 205, 207, 526, 527, 530, 610-612, 627-629, 638, 639, 1048-1050, 1054 Цивільного кодексу України, статтями 4, 10, 12, 13, 76-80, 81, 89, 141, 258-259, 263, 264, 265, 268, 273, 279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» заборгованість за договором №6-7 від 11.02.2021 року станом на 21.08.2023 року в розмірі 14 484,41 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» витрати на правничу допомогу в розмірі 4 000,00 грн.

У задоволенні інших вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто», адреса: 03124, місто Київ, бульвар Вацлава Гавела, будинок 4, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко