Справа № 583/3906/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року

Охтирський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Савєльєвої А.І.

за участю секретаря Доценко Т.Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Охтирка справу за цивільним позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , про витребування майна із чужого незаконного володіння шляхом виселення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулися до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 30 березня 2024 року державним нотаріусом Другої Охтирської державної нотаріальної контори Воропай В.В. належить 3/4 частини двокімнатної квартири, житловою площею 30,5 кв.м., загальною площею 51,6 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого 30 березня 2024 року державним нотаріусом Другої Охтирської державної нотаріальної контори Воропай В.В. належить частина двокімнатної квартири житловою площею 30,5 кв.м., загальною площею 51,6 кв.м, що розташована за адресою АДРЕСА_1 . Так як відповідач ОСОБА_4 є рідною донькою позивача ОСОБА_1 тому надала усну згоду, щоб ОСОБА_4 тимчасово поселилась у квартирі, що належала покійному сину позивача ОСОБА_1 ОСОБА_8 за вказаною адресою. Оскільки на той час спадщина ОСОБА_1 , після смерті сина не була оформлена та вона не була власником даної квартири, то будь який договір між нею та ОСОБА_4 щодо законності її проживання в цій квартирі не укладався. Проживаючи в даній квартирі відповідач занехаяла квартиру, систематично зловживає спиртними напоями, приводить в квартиру різних співмешканців перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння пошкодила вікна та міжкімнатні двері. Проживаючи в квартирі комунальні послуги не сплачує, утриманням квартири не цікавиться. На неодноразові вимоги власників квартири звільнити квартиру, виселившись не реагує. Також зверталась до Охтирського РВП ГУНП про усунення перешкод в користуванні належної їй квартири, де рекомендовано звернутись до суду. У зв`язку з наведеним позивач просить позов задовольнити.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги пітримала та пояснила, в 2020 році впустила проживати в квартиру свою доньку ОСОБА_4 за умови, що вона забере своїх дітей, влаштується на роботу, але вона цього не виконала, над неповнолітнім сином Ковбати позивача призначили опікуном, потім дитину забрали в прийомну сім`ю. Відповідач продовжувала зловживати спиртними напоями, її було позбавлено батьківських прав. Після смерті сина в зазначеній квартирі зробила гарний ремонт витратила 100 тисяч коштів, але ОСОБА_4 квартиру занехаяла, до неї приходили невідомі особи розпивали спиртні напої, пошкодили вікна, двері, в квартирі стало брудно, комунальні платежі не сплачувала, в разі чого утворилася велика сума боргу за постачання електроенергії та постачання газу, відповідачка кошти не сплачувала, борги зростали, довелося платити позивачу. На даний час знову з`явилися борги, але відповідач відмовилася платити. Крім того відповідач продала залізо та антену без її дозволу. В травні 2024 приїхала внучка з чоловіком яка на даний час має в квартирі частку разом з дільничним інспектором пішли за місцем проживання ОСОБА_4 , але ОСОБА_4 не впустила, вони відкрили двері квартири і помітили, ОСОБА_4 з сторонніми особами які розпивали спиртне. Зверталися до поліції, їм повідомили, звернутися до суду. Відповідач проживає зі своїм співмешканцем протягом 17 років, у його є будинок, то вони можуть проживати в АДРЕСА_2 .

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, просить суд позов задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнала, при цьому пояснила, що до 2020 року проживала в АДРЕСА_2 разом зі співмешканцем, потім в 2020 році виписалася з квартири АДРЕСА_3 , перейшла жити в квартиру АДРЕСА_1 де проживає до цього часу без реєстрації. Про позбавлення батьківських прав стосовно своїх дітей їй нічого не відомо, про місце знаходження дітей також не відомо. Кошти за житло і послуги не сплачує тому, що не отримувала квитанції, вікна та двері не пошкоджувала, їх пошкодив знайомий, з цього приводу зверталась до поліції. Крім того пояснила, що вона віддала позивачці 48 000 грн. за квартиру, але на підтвердження документу немає. Так без дозволу власниці квартири зрізала антену, зняла залізо та здала тому, що так забажала. З співмешканцем проживає близько 17 років у нього є будинок в АДРЕСА_2 , але вона виходити з квартири не буде. На даний час ніде не зареєстрована.

Заслухавши пояснення позивача, її представника, відповідача, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Конституція України у ст.47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.

Статтею 41 Конституції України, кжен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За змістом ст. ст. 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз вищевказаних норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом , як спосіб усунення перешкод у користуванні та володінні власністю шляхом виселення.

У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30 березня 2024 року зареєстрованого в реєстрі за № 583 ОСОБА_5 отримала спадщину на частки яка складається з двокімнатної квартири, житловою площею 30,5 кв.м., загальною площею 51,6 кв.м., що знаходиться АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_8 що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі номер 72228915 та витягом з Державного реєстру речових прав реєстраційний номер 040 від 30.03.2024.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 30 березня 2024 року зареєстрованого в реєстрі за № 585 ОСОБА_6 отримала спадщину на обув`язкову частку яка складається з двокімнатної квартири житловою площею 30,5 кв.м. загальною площею 51,6 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_8 , підтверджується що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками двокімнатної квартири АДРЕСА_4 , за ними зареєстровано право власності 30.03.2024, що підтвердили у судовому засіданні позивач та їх представник (а.с.5-8).

Згідно витягу з реєстру Чупахівської територіальної громади від 10.05.2024, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_6 з 10.05.2024 (а.с. 12 ).

З довідки 549 від 28.08.2024 виданої Чупахівською селищною радою ОСОБА_4 проживає за адресою АДРЕСА_1 , без реєстрації (а.с.40).

Згідно довідки № 02-13/741 виданої Чупахівською селищною радою ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 на території Чупахівської селищної ради не зареєстрована.

Відповідно довідки від 14 травня 2024 року про результати розгляду матеріалів від 13.05.2024 року № 7137 за фактом звернення громадянки ОСОБА_2 проведено перевірка в результаті якої встановлено, що ОСОБА_4 проживає в квартирі за адресою АДРЕСА_1 , яка їй не належить. В ході проведеної перевірки встановлено, що в 2020 році ОСОБА_4 купила вказану квартиру у своєї матері ОСОБА_9 за 48000 грн. Відносини які склалися між заявницею та Ковбатою регулюються цивільно - правовими відносинами.

З копії квитанції за період з 2022 по 2024 роки позивачем сплачувалася заборгованість за постачання електроенергії та газу на рахунки померлого ОСОБА_8 сина позивача. Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 зазначають, що відповідач ОСОБА_4 фактично проживаючи та користуючись житлом, чинить їм перешкоди у користуванні своєю власністю, а саме не сплачує комунальні послуги за користування та використання нею послуги за електроенергію та газове постачання в результаті чого виникає велика сума боргу, які позивачу довелося сплачувати заборгованість, також з їх пояснення вбачається, що не заперечувала у судовому засіданні і відповідач, станом на жовтень 2024 знову виникла велика сума боргу за використання електроенергії та газопостачання. Крім того в судовому засіданні встановлено, що позивач в даній квартирі зробила ремонт де витратила значну суму коштів, але відповідач нехтуючи правилами поведінки та проживання занехаяла квартиру, впускає до квартири різних знайомих з якими вживають спиртні напої та перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, її знайомі пошкодили в квартирі майно (вікна, двері) в утриманні житла участі не бере. Також в судовому засіданні з пояснення сторін, встановлено що в 2019 року відповідач позбавлена батьківських прав стосовно своїх двох дітей і до цього часу ними не цікавиться. Відповідач проживає разом зі співмешканцем протягом 17 років, що підтвердила сама ОСОБА_4 , на праві власності він має будинок розташований за адресою АДРЕСА_2 . На думку суду відповідач може проживати разом зі співмешканцем в його власному будинку.

Приписами статті 379 Цивільного кодексу України передбачено що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та та придатні для постійного проживання у них.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку, що порушене право позивачів підлягає захисту у спосіб усунення перешкод шляхом виселення відповідача з даної квартири.

Керуючись ст. 316, 317, 321 ЦК України,

ст.ст. 10,11,27,31,60,209, 265,268,354 ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

Цивільний позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - задовольнити.

Усунути перешкоди позивачам ОСОБА_10 та ОСОБА_7 в користуванні та володінні двокімнатною квартирою, житловою площею 30,5 кв.м, загальною площею 51,6 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_1 , витребувавши її із чужого незаконного володіння ОСОБА_4 , шляхом виселення ОСОБА_4 із даної квартири.

Стягнути з ОСОБА_4 місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 місце проживання: АДРЕСА_6 РНОКПП НОМЕР_2 судовий збір в розмірі 1221,20 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 16 жовтня 2024 року.

Суддя А.І.Савєльєва