Провадження № 2/127/1246/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

08 жовтня 2024 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Бойко В.М.,

при секретарі Боярова В.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (виклику) осіб в місті Вінниці цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальності «Страхова компанія «Віді-страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулося ТДВ «СК «Віді-страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 05.11.2021 року між ОСОБА_2 та ТДВ «СК «Віді-Страхування» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №US-00608, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Mazda 3», реєстраційний номер НОМЕР_1 . При цьому, 02.04.2022 року по вул.Пирогова, 51 в м.Вінниці сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу та транспортного засобу Mercedes-Benz Vito 112CDI, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 28.04.2022 року у справі №127/7213/22, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 11.05.2022 року ТВД «СК «Віді-страхування» на підставі заяви і страхового акту №13060 від 10.05.2022 року, виходячи з Звіту про оцінку КТЗ №01-28/04 від 28.04.2022 року, здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 14 596,38 грн. Представник позивача зазначає, що відповідач ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes-Benz Vito 112CDI, реєстраційний номер НОМЕР_2 , за відсутності чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Таким чином, на підставі ст.108 ЗУ «Про страхування» та ст.993 ЦК України, позивач просив суд стягнути з відповідача суму у розмірі 14 596,38 грн., як відшкодування шкоди, а також стягнути судові витрати. Вищевикладене і стало підставою для звернення до суду із даним позовом.

Ухвалою суду від 26.03.2024 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб. На адресу відповідача судом була надіслана копія ухвали про відкриття провадження у справі, у якій був встановлений строк для подання відзиву, а також копія позовної заяви і доданих до неї документів. Відзив на адресу суду не надходив.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, до суду подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи.

В судове засідання відповідачка повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

На підставі ст. 280 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вирішив провести заочний розгляд справи.

Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

05.11.2021 року між ОСОБА_2 та ТДВ «СК «Віді-Страхування» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №US-00608, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Mazda 3», реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.5-12).

Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ОСОБА_2 є власником транспотрного засобу «Mazda 3», реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.13).

З довідки №1226819 про ДТП від 02.04.2022 року вбачається, що 02.04.2022 року о 14 год. 05 в м.Вінниця, по вул.Пирогова, 51, сталося ДТП за участі автомобіля Mercedes-Benz Vito 112CDI, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Mazda 3», реєстраційний номер НОМЕР_1 . ДТП сталася внаслідок порушення ОСОБА_1 п.13.3 ПДР (а.с.15).

Відповідно до інформації з Перевірки чинності внутрішнього страхування Поліс на ТЗ НОМЕР_2 VIN № НОМЕР_4 станом на 02.04.2022 року відсутній (а.с.16-17).

Відповідно до Звіту про оцінку КТЗ №01-28/04 від 28.04.2022 року вартість відновлювального ремонту КТЗ «Mazda 3», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з урахуванням ПДВ становить 18 245,48 грн. Ринкова вартість КТЗ «Mazda 3», реєстраційний номер НОМЕР_1 , без обліку аварійних пошкоджень, становить 543 917,80 грн. (а.с.18-29).

Також, 28.04.2024 року складено ремонтну калькуляцію пошкодженого транспортного засобу, згідно з яким вартість ремонту автомобіля становить 18 245,48 грн. (а.с.24 зворот -25).

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 28.04.2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушенння, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.38-39).

01.05.2022 року ОСОБА_2 звернувся до ТДВ «СК «Віді-страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.30).

Відповідно до Страхового акту №13060 від 10.05.2022 року розмір страхового відшкодування за пошкоджений ТЗ «Mazda 3», реєстраційний номер НОМЕР_1 , складає 14 596,38 грн (а.с.31).

11.05.2022 року ТДВ «СК «Віді-страхування» сплатило ОСОБА_2 суму 14 596,38 грн. за страхове вішкодування, що підтверджується платіжним дорученням №960 (а.с.32).

04.12.2023 року року ТДВ «СК «Віді-страхування» звернулося до ОСОБА_1 із вимогою№15/14/8/2/1030-23 про відшкодування шкоди (а.с.33-37).

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 16, 17 статті 9 Закону України "Про страхування" страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування.

Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (частина перша статті 25 Закону України "Про страхування").

Згідно з частиною другою статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений у випадках, встановлених законом.

Відповідно до статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічне положення міститься у статті 27 Закону України "Про страхування".

У таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). При суброгації нового зобов`язання з відшкодування збитків не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого в деліктному зобов`язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника.

Таким чином, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок з відшкодування шкоди не виконала.

Згідно зі статтею 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

При застосуванні наведених норм права підлягає врахуванню правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц: стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону № 1961-IV, з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України "Про страхування", з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом № 1961-IV порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України "Про страхування" до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Позивач як страховик потерпілої особи виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі.

У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди в деліктному зобов`язанні в межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди ТДВ СК «Віді-Страхуванн» в порядку суброгації.

За змістом п. 2.1 ст. 2 Закону № 1961 - IV встановлюють певні умови (обмеження) для визначення розміру шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, а саме: виключно відшкодовується:

1) Оцінена шкода, а розмір шкоди обмежується лімітом відповідальності, встановленому у полісі (п. 22.1 ст. 22 Закону №1961- IV);

2) Розмір шкоди обмежується вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу

3) Розмір шкоди зменшується на суму франшизи, встановленої в полісі (ст. 9, 12 Закону № 1961 - IV).

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону № 1961- IVпередбачено, що в разі настання страхового випадку страховик відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Згідно з п. 2-3 Методики товаровнавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року N 142/5/2092, вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розкомплектованого колісного транспортного засобу.

Відповідно до пункту 2.4 указаної Методики вартість матеріального збитку. (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розкомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Згідно з п. 2.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів фізичний знос обумовлюється погіршенням технічного стану колісного транспортного засобу унаслідок експлуатаційного зносу його складників. Фізичний знос ураховується як втрата вартості колісного транспортного засобу, що виникає в процесі його експлуатації.

Відповідно до матеріалів справи встановлено, що страховик ТДВ «СК Віді-страхування» застосовано коефіцієнт фізичного зносу. Тобто, Страховик ТДВ «СК «Віді-Страхування» діяв в межах Закону України № 1961-IV.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини 1,6 статті 81 ЦПК України).

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частина 2 статті 80 ЦПК України).

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною першою статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Приймаючи до уваги те, що ТДВ «СК «Віді-Страхування» виплатило страхове відшкодування ОСОБА_2 в сумі 14 596,38 грн., а транспортний засіб відповідача ОСОБА_1 як винної у ДТП особи, не був застрахований відповідно до вимог чинного законодавства, до ТДВ «СК «Віді-Страхування» перейшло право вимагати від винної особи розмір виплаченого страхового відшкодування в сумі 14 596,38 грн.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Судовий збір у справі, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, підлягає до стягнення в повному обсязі з відповідача на користь позивача, в сумі 3 028,00 грн.

Керуючись ст.12, 13, 81, 141, 258, 263-265, 273, 284, 352, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-страхування», код ЄРПОУ 35429675, суму в розмірі 14 596 (чотирнадцять тисяч п`ятсот дев`яносто шість) гривень 38 копійок, як відшкодування шкоди, та судовий збір в сумі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування», місце знаходження: 08131, Київська область, Бучанський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Велика Кільцева, будинок 60-А, .

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , адресма: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 14.10.2024 року.

Суддя: