Номер провадження: 22-ц/813/4458/24
Головуючий у першій інстанції Коваленко О.Б.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів: Сегеди С.М., Сєвєрової Є.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Мазурик Зоряна Ярославівна, на рішення Київського районного суду м. Одеси від 23 січня 2024року, постановленого під головуванням судді Коваленко О.Б., у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

У травні 2023 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі ТОВ ФК «Кредит-Капітал») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, ТОВ ФК «Кредит-Капітал» зазначає, що 24 січня 2021 року між ТОВ «Мілоан», з однієї сторони, та ОСОБА_1 , з другої сторони, укладено договір про споживчий кредит №103484771 відповідно до якого відповідачу були надані кредитні кошти у тимчасове платне користування на поточні потреби в сумі - 12 000,00 грн., строком на 30 днів зі сплатою 730 %.

Відповідно до графіку платежів ОСОБА_1 за користування кредитом строком на 30 днів повинен повернути 12000 гривен тіло кредиту та 7200 гривен відсотки.

07.06.2021 між ТОВ «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Кредит-Капітал» було договір відступлення прав вимоги за № 70-МЛ/Т, відповідно умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» права вимоги до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит №103484771 від 24.01.2021, що укладений між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 сума заборгованості за яким станом на дату відступлення права вимоги складає 54396 грн., із яких: 11400 грн. заборгованість за тілом кредиту; 42996 грн. заборгованість за процентами.

Станом на 07.06.2021 року заборгованість ОСОБА_1 становить 54396 грн., із яких: 11400 грн. заборгованість за тілом кредиту; 42996 грн. заборгованість за процентами на дату відступлення прав вимоги.

В зв`язку з вищевикладеним позивач просив суд стягнути з позичальника заборгованість за договором про споживчий кредит, а також судові витрати, які були ними понесені у зв`язку зі зверненням із позовом до суду у вигляді судового збору в розмірі 2684,00 гривень.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 23 січня 2024 року позов ТОВ ФК «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за договором про споживчий кредит №103484771 від 24.01.2021 у розмірі 54396 грн., також стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ ФК «Кредит-Капітал» судовий збір у сумі 2 684,00 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 в особі свого представника адвоката Мазурик З.Я. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволені позову в повному обсязі.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що на думку апелянта, суд першої інстанції безпідставно задовольнив позов ТОВ ФК «Кредит-Капітал», в матеріалах справи відсутні первинні бухгалтерські документи, відносно видачі кредиту, відсутні докази оформлення та укладання між сторонами Умов та правил надання банківських послуг, розмір відсотків не підтверджений анкетою заявою, умови обслуговування ТОВ «ФК «Кредит Капітал» не можна вважати складовою кредитного договору щодо додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду надано не було.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

В силу вимог ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з 1 січня 2024 року це 90 840 грн. (відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2024 рік» з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3028,00 грн. (3028,00 грн. х 30 = 90 840 грн., крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до п.п. 1,2 ч. 1, ч.2 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи, зокрема: малозначні справи, що виникають з трудових відносин. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Встановлено, що ціна позову в даній справі становить 54396 грн., що не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Апеляційний суд урахував ціну та предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства та дійшов висновку, що дана справа є незначної складності, ціна позову якої не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, зазначена справа відповідно до п. п. 1 , 2 ч. 1 ст. 274 ЦПК України може розглядатися в порядку спрощеного провадження, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України, не належить до виключень із цієї категорії відповідно до ч. 4 ст. 274 ЦПК України.

Отже, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Згідно приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

У відповідності до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи та у випадках встановлених ч. 3 цієї статті.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам оскаржуване рішення відповідає не в повній мірі.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ ФК «Кредит-Капітал» в частині стягнення боргу за кредитом в сумі 54396 грн., суд першої інстанції виходив з доведеності позову та його обґрунтованості.

Однак, колегія суддів із вказаним висновком суду першої інстанції в повній мірі погодитись не може, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України).

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Судом встановлено, що 24.01.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 103484771 (а.с. 7-12).

За умовами договору №103484771, споживчий кредит виданий на підставі анкети-заяви від 24.01.2021 року (а.с. 6), за яким ТОВ «Мілоан» зобов`язалося надати відповідачу кредит у розмірі 12000,00 грн. строком на 30 днів до 24.02.2021 року, а ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит та сплатити за користування ним, проценти в розмірі 7200, 00 грн., які нараховуються за ставкою 730% річних у процентному значенні.

ТОВ «Мілоан» виконало своє зобов`язання за договором та надало відповідачу грошові кошти у розмірі 12000 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 25122640 від 24.01. 2024 (а.с. 14).

07 червня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ ФК «Кредит-Капітал», відповідно до чинного законодавства України, було укладено договір відступлення прав вимоги №70-МЛ/Т від 07.06.2021 року. Відповідно до умов даного договору, та у відповідності до ст. 512 ЦК України позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «Мілоан», в тому числі і до відповідача за кредитним договором № 103484771 від 24 січня 2021 року (а.с. 17-23).

В позові зазначено, що ОСОБА_1 неналежним чином виконував грошові зобов`язання, тому у нього виник борг за договором про споживчий кредит №103484771 в загальному розмірі станом на 04.05.2021 року у розмірі 54396 грн. з яких: 11 400,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 42996 грн. - заборгованість за процентами на дату відступлення прав вимоги (а.с. 24).

Правовідносини, які склались між сторонами по справі регулюються Законом України «Про електронну комерцію», главою 48 «Виконання зобов`язання» та главою 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Відповідно до ч. 4, ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Згідно з ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до цього Закону, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Згідно з ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив, що між сторонами був укладений кредитний договір № 103484771 від 24 січня 2021 року, за яким відповідач ОСОБА_2 має заборгованість, оскільки впродовж розгляду вказаної справи в суді першої та апеляційної інстанції ОСОБА_2 не надав жодного доказу на підтвердження того, що він належним чином виконав грошові зобов`язання за договором про споживчий кредит № 103484771 від 24 січня 2021 року, укладений з ТОВ «Мілоан».

ТОВ ФК «Кредит-Капітал» у встановленому порядку набуло права та обов`язки кредитодавця за договором про споживчий кредит № 103484771 від 24 січня 2021 року, укладеного ОСОБА_2 з ТОВ «Мілоан», вказане підтверджується в тому числі реєстром боржників до договору факторингу наданим стороною позивача (а.с. 22)

Згідно п. 6 договору за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в Особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ «Мілоан» URL: https://miloan.ua/, ОСОБА_1 було подано Заявку на отримання кредиту № 103484771 від 24 січня 2021 року. Дана заява знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті URL: https://miloan.ua/.

Законодавством України передбачено, що оформлення Кредиту онлайн із використанням одноразового пароля прирівнюється до підписання Договору в паперовій формі власноручним підписом.

ТОВ «Мілоан» було направлено відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого відповідач підтвердив прийняття умов кредитного договору № 103484771 від 24 січня 2021 року, який також знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті URL: https://miloan.ua/ (а.с. 13).

Відповідно до п. 6.2 Правил кредитування, Електронна форма індивідуальної частини укладеного Кредитного договору надається Позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті Позичальника у форматі, що унеможливлює зміну її первинного змісту. Додатково укладений електронний кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд Товариства направлено Позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими Позичальником Товариству.

Відповідно до абз.1-2 ч.1 ст.13 ЗУ «Про споживче кредитування», Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит.

Цей Кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний, зокрема, через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.

Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Розміщені в Особистому кабінеті позичальника проект цього Кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Товариства про укладення Кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього Кредитного договору (акцепт) надається Позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер Позичальника, а Позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього Кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту).

Укладення Товариством Кредитного договору з Позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню Товариством ідентичного за змістом Кредитного договору, який підписаний власноручним підписом Позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки.

Відповідно до ч.1-2 ст. 9 ЗУ «Про споживче кредитування», кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.

Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію») із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності.

У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Мілоан» розміщені для ознайомлення на офіційному веб-сайті Кредитодавця URL: https://miloan.ua.

Цей Договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі.

Згідно ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Таким чином, договір про споживчий кредит № 103484771 від 24 січня 2021 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан», вважається укладеним, а тому зобов`язання, які були покладені на ОСОБА_1 , мають бути ним виконані.

В той же час, колегія суддів не може залишити поза увагою доводи апеляційної скарги про безпідставне нарахування позивачем заборгованості ОСОБА_1 по сплаті процентів за користування кредитними коштами після закінчення терміну договору, а саме після 24.02.2021 року.

З кредитного договору №103484771 від 24 січня 2021 року, вбачається, що сторони погодили, що кредитні кошти надаються ОСОБА_1 в сумі 12 000,00 грн. на строк до 24.02.2021 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в сумі 7200,00 грн., орієнтовна вартість кредиту складає 19200,00 грн. (а.с. 7, 11).

Із вказаного випливає, що строк дії договору сплив 24.02.2021 року.

Відповідно до правого висновку, викладеному у постанові Великою Палатою Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі №444/9519/12, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

З матеріалів справи вбачається, що заявляючи позовні вимоги, позивачем зазначено про заборгованість за відсотками у розмірі 42996 грн., разом з тим, сторони погодили під час підписання кредитного договору, що відсотки становлять 7200,00 грн., відтак сума, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає тіло кредиту у розмірі 11 400 грн. та відсотки у розмірі 7200 грн., а всього 18 600 грн.

Позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за відсотками у порядку ст. 625 ЦК України заявлено не було.

Отже, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв`язку з тим, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального права, стягнувши відсотки за межами договору.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 3, 4 ст. 1 ст. 376 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з неповним встановленням обставин, які мають значення для справи, порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, рішення суду скасуванню, з прийняттям нового про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «Кредит-Капітал».

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції при задоволенні позовних вимог у повному обсязі з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір за подання позову у розмірі 2684 грн., при зверненні до суду ОСОБА_1 сплатив судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 4026 грн. (а.с. 5, 75).

З урахуванням того, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , якаподана в особі свого представника адвоката Мазурик З.Я. підлягає частковому задоволенню, рішення суду скасуванню, з частковим задоволенням позовних вимог ТОВ ФК «Кредит-Капітал», колегія суддів дійшла до висновку про те, що з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь позивача судовий збір за подання позову пропорційно задоволеним позовним вимогам (34,19%) у розмірі 917, 66 грн., що відповідає пропорційності заявлених позовних вимог.

З урахуванням часткового задоволення апеляційної скарги з ТОВ ФК «Кредит-Капітал» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1376,49 грн. за подання апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційне задоволеним позовним вимогам, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одній іншу частину судових витрат.

Колегія суддів, з урахуванням положень ч. 10 ст. 141 ЦПК України, вважає, що з ТОВ ФК «Кредит-Капітал» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судові витрати у розмірі (1376,49 грн. - 917,66 грн.) 458 грн. 83 коп.

Дана справа згідно п. 2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною, оскільки ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на момент подачі позову до суду. Критерій віднесення справи до малозначної (п.2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України) є автоматичною підставою віднесення справи до такої категорії.

З огляду на положення п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України ця справа є малозначною, а тому згідно п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , якаподана в особі свого представника адвоката Мазурик Зоряною Ярославівною задовольнити частково.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 23 січня 2024 року скасувати.

Прийняти постанову.

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Кредит-Капітал» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за договором про споживчий кредит № 103484771 від 24 січня 2021 року в сумі 18600 (вісімнадцять тисяч шістсот) гривень, яка складається із: 11400 (одинадцять тисяч чотириста) гривень - заборгованість за тілом кредиту; 7200 (сім тисяч двісті) гривень - проценти за користуванням кредиту.

В іншій частині позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Кредит-Капітал» відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Кредит-Капітал» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 458 гривень (чотириста п`ятдесят вісім) гривень 83 копійки.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 10 жовтня 2024 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ С.М. Сегеда

______________________________________ Є.С. Сєвєрова