Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області:

під головуванням судді Іванова А.П.,

при секретарі судових засідань Боті О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариство «Страхова компанія «Провідна» про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (дорожньо-транспортної пригоди) та витрат, понесених на лікування та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди,

встановив:

06.12.2016 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 500000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я, спричиненого внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, в результаті дорожньо-транспортної пригоди та 60782,95 гривень у відшкодування витрат понесених на лікування.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 29.12.2015 ОСОБА_2 , керуючи автомобілем ВАЗ 2107 реєстраційний номер НОМЕР_1 , на трасі Київ-Чоп біля с. Н. Солотвине здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_1 , який при цій дорожньо-транспортній пригоді отримав тілесні ушкодження у вигляді: важкої полі травми; відкритої черепно-мозкової травми; перелому склепіння і основи черепу; забою головного мозку важкого ступеня; субарахноїдального крововиливу; гематосинус, пневматизації; забою грудної клітки; тупої травма черевної порожнини; закритого уламкового переломовивиху хірургічної шийки правої плечової кістки; закритого перелому н/3 правової променевої кістки із зміщенням; закритого перелому лобкової кістки справа; відкритого перелому с/3 правої стегнової кістки із зміщенням; відкритого багатоуламкового перелому обох кісток в/3 обох гомілок із зміщенням; множинних саден пальців обох кистей; травматичного шоку ІІ-ІІІ ст. Після отриманих травм ОСОБА_1 тривалий час знаходився на лікуванні. Матеріальна шкода заподіяна ОСОБА_1 в результаті ДТП становить суму 60782,95 гривень, які він витратив на своє лікування. Крім того, протиправними діями відповідача ОСОБА_2 позивачу заподіяно моральну шкоду яку він оцінює в 500 000 гривень, оскільки він тривалий час знаходився на лікуванні, внаслідок отриманих в ДТП травм постійно відчуває фізичний біль та страждання, душевно страждає, значно погіршились його здібності, тобто він внаслідок отриманих травм став інвалідом, фактично втратив можливість самостійно пересуватись, пересувається на інвалідному візку, одна рука не функціонує, він вимушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Відшкодувати матеріальні і моральні збитки в добровільному порядку відповідач відмовляється, тому він вимушений звернутися з цим позовом до суду.

12.06.2017 ОСОБА_1 збільшив свої позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди, яка складається із витрат на лікування та просив стягнути з відповідача на свою користь 500 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я, спричиненого внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, в результаті дорожньо-транспортної пригоди та 78949,95 гривень у відшкодування витрат понесених на лікування.

13.09.2017 ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , в якому просив суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь у відшкодування матеріальної шкоди 28500 гривень, у відшкодування моральної шкоди 50000 гривень, та сплачений судовий збір.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він, 29.12.2015 близько 18 год. 43. хв. на власному автомобілі ВАЗ-2107 реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по авто дорозі Київ-Чоп, з боку с. Глибоке Ужгородського району, у бік м. Ужгорода. При наближенні до с. Нижнє Солотвино Ужгородського району, попереду себе, на відстані близько 25-30-ти метрів, на смузі його руху, він побачив темний силует, який не очікувано для нього розпочав рухатися зліва направо, у бік траєкторії його руху, як згодом виявилося, що це був пішохід ОСОБА_1 , який перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння. Він, побачивши небезпеку, одразу вжив екстрене гальмування однак через якусь мить, відбувся наїзд його автомобіля на цю людину. Його односторонніми діями уникнути ДТП не виявилося можливим по причині незначної відстані до пішохода та його непередбачуваних дій, що створили для нього умови непереборної сили. Під час розслідування кримінальної справи про його обвинувачення за ч. 2 ст. 286 КК України було встановлено, що дії пішохода ОСОБА_1 , який переходив проїзну частину поза межами пішохідного переходу, не відповідали вимогам п. п. 4.7, 4.14 а), г) ПДР України і обумовили для нього небезпеку для руху. Внаслідок неправомірних дій пішохода ОСОБА_1 у ДТП, було механічно пошкоджено його автомобіль, ВАЗ-2107, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартість ремонту якого склала 28500 гривень, а також йому спричинено значну моральну шкоду, що безпосередньо настала від надмірного стресу, нервувань і переживань під час та після автопригоди, а також через пошкодження мого майна, яку він оцінює в 50000 гривень. З огляду на викладене він звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою суду від 14.09.2017 провадження у цій цивільній справі було зупинено до закінчення провадження у кримінальній справі № 308/5718/17 (кримінальне провадження № 1-кп/308/703/17, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001749 від 30.12.2015) про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Ухвалою суду від 09.08.2023 провадження у цій цивільній справі поновлено, оскільки у справі 308/5718/17 ухвалено вирок, яким ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Звільнено ОСОБА_2 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі на підставі п. "ґ" ст. 1, ст. 13 Закону України "Про амністію в 2016 році".

Ухвалою суду від 06.02.2024 залучено до участі в цій цивільній справі в якості співвідповідача Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна» ().

Ухвалою суду від 08.04.2024 прийняти до спільного розгляду з первісною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариство «Страхова компанія «Провідна» про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (дорожньо-транспортної пригоди) та витрат, понесених на лікування, зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди.

Згідно з заяви від 20.03.2024 ОСОБА_2 зменшив розмір своїх позовних вимог та просив позовну вимогу про стягнення з ОСОБА_1 на свою користь 28500 гривень матеріальної шкоди залишити без розгляду, стягнути з ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 50000 гривень, та сплачений судовий збір у сумі 3028 гривень.

В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом адвокат Ставичний П.І. позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити. Щодо зустрічного позову ОСОБА_2 то просив відмовити у задоволенні такого.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Качайло А.І. позовні вимоги ОСОБА_1 не визнали, просили відмовити у задоволенні позову. Позовні вимоги ОСОБА_2 підтримали та просили їх задоволити.

Суд, вислухавши відповідача та представників сторін вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяних в результаті ДТП підлягають частковому задоволенню, а у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди з ОСОБА_1 слід відмовити з наступних підстав.

Так, згідно з вироку (відповідно до АСДС «Д-3») у кримінальному провадженні №0001749 (справа №308/5718/17) від 17.07.2023 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Звільнено ОСОБА_2 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі на підставі п. «ґ» ст. 1, ст. 13 Закону України «Про амністію в 2016 році».

ОСОБА_2 обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

А саме, за те, що 29 грудня 2015 року близько 18 години 43 хвилини ОСОБА_2 , керуючи технічно справним транспортним засобом, а саме автомобілем марки «ВАЗ», моделі «2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись зі швидкістю 60 км/год по автодорозі «М-06» сполученням «Київ-Чоп», зі сторони міста Мукачево у напрямку міста Ужгород, проїжджаючи по вказаній автодорозі поворот у бік населеного пункту с. Нижнє Солотвино, Ужгородського району, діючи в супереч вимогам п. п. 1.3, 2.3 «б» та 12.3 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її зміни, не забезпечив безпеку дорожнього руху, з моменту виникнення йому небезпеки для руху, яку він об`єктивно був спроможний виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та допустив наїзд на пішохода гр. ОСОБА_1 , який рухався по проїзній частині дороги, перетинаючи її з ліва на право по ходу руху водія ОСОБА_2 .

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_1 згідно з висновку судово-медичної експертизи №492 від 24.06.2016 отримав тілесні ушкодження у вигляді: політравми; відкритої ЧМТ; перелому склепіння та основи черепа; забій головного мозку важкого ступеня; субарахноїдального крововиливу; гематосинус; забою грудної клітки; тупої травми черевної порожнини; закритого уламкового перелому хірургічної шийки правого плеча та перелому правого стегна, обох кісток обох гомілок із зміщенням; множинних саден пальців обох кистей; травматичного шоку ІІ-Ш ступеню.

За ступенем тяжкості вказані тілесні ушкодження, згідно з п. 2.1.3. (б, в, н, о) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995, кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, що небезпечні для життя в момент їх спричинення. Також згідно з судово-токсикологічного дослідження в крові ОСОБА_1 виявлено етиловий спирт в концентрації 2,96 проміле, що відноситься до сильного ступеню алкогольного сп`яніння.

Отже, водій ОСОБА_2 порушив вимоги п.п. 1.3; 2.3.б); 12.3 Правил дорожнього руху, якими визначено:

п. 1.3 - Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

п. 2.3. б) - Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п. 12.3 - У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Невиконання водієм ОСОБА_2 вказаних вимог п.п. 1.3, 2.3 «б» та 12.3 Правил дорожнього руху знаходиться в прямому причинному зв`язку з наставшими наслідками, а саме отриманням гр. ОСОБА_1 тяжких тілесних ушкоджень.

Згідно з довідки до акту огляду МСЕК серії АВ №0732526 (т. 1 а.с. 13) ОСОБА_1 14.06.2016 визнано інвалідом першої групи. Встановлено, що ОСОБА_1 значно залежить від інших осіб, частково нездатний до самообслуговування.

Згідно з довідки до акту огляду МСЕК серії АВ №0732654 (т. 1 а.с. 14) ОСОБА_3 18.08.2016 визнано інвалідом третьої групи.

Згідно з виписки з медичної карти №13288/696/40 (т. 1 а.с. 16) ОСОБА_1 знаходився на лікуванні у травматологічному відділенні з 29.12.2015 по 23.03.2016 з діагнозом: Важка політравма. Відкрита ЧМТ. Перелом склепіння основи черепа. Забій головного мозку важкого ступеня. Субарахноїдальний крововилив. Гематосинус, пневматизація. Забій грудної клітки. Тупа травма черевної порожнини. Закритий уламковий перелом-вивих хірургічної шийки правої плечової к-кв. Закритий передом н/3 правої променевої к-ки із зміщенням. Закритий перелом лобкової к-кв справа. Відкритий перелом с/3 правої стегнової к-ки із зміщенням. Відкритий багатоуламковий перелом обох кісток в/3 обох гомілок із зміщенням. Множинні садна вальців обох кистей. Травматичний шок ІІ-Ш ст. Алкогольне сп`яніння.

Згідно з виписки з медичної карти №3554/247 (т. 1 а.с. 17) ОСОБА_1 знаходився на лікуванні в травматологічному відділенні з 24.03.2016 по 06.05.2016 із діагнозом: Політравма. Відкрита ЧМТ (29.12.2015). Забій головного мозку. Субарахноїдальний крововилив. Пневматизація. Консолідований перелом кісток черепа і лобкової кістки справа. Закритий консолідований уламковий перелом кісток с/3 правого передпліччя. Стан після МОС. Закриті уламкові переломи обох гомілок і правої стегнової кістки в стані неповної консолідації після МОС. Переломо-вивих головки правої плечової кістки після МОС, нагноєння п/о рани.

Згідно з товарних чеків, квитанцій, рахунків на оплату (т. 1 а.с. 18-52) ОСОБА_1 витратив на своє лікування 60782,95 гривень.

Із відповіді завідувача травматологічним відділенням від 30.01.2017 (т. 1 а.с. 72) видно, що в результаті отриманих ОСОБА_1 у ДТП травм мало місце неодноразове хірургічне втручання та затяжне стаціонарне лікування даної особи, в результаті яких лікарські засоби (препарати і т.п.) зазначені на первинних документах, що додавались до адвокатського запиту від 21.11.2016, використовувались ОСОБА_1 при його лікуванні.

Згідно з виписки з медичної карти №2017/206 (т. 1 а.с. 92) ОСОБА_1 знаходився на лікуванні в травматологічному відділенні з 28.02.2017 по 03.04.2017 із діагнозом: Неправильно Консолідований перелом в/3 лівої в/гомілкової кістки, варусна деформація лівої гомілки. Злам фіксатора. Стан після перенесеної полі травми. Травма в ДТП 29.12.2015.

Згідно з товарних чеків, квитанцій, рахунків на оплату, договору добровільного медичного страхування (т. 1 а.с. 93-97) ОСОБА_1 витратив на своє лікування додатково 18167,00 гривень.

Відповідно до клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту ОСОБА_4 до начальника Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області №2903/106/7-2017 від 11.05.2017 (т. 1 а.с. 102-104) під час досудового розслідування кримінального провадження №0000181 за ч. 2 ст. 286 КК України за фактом ДТП, яка мала місце 29 грудня 2015 року, близько 18 години 43 хвилини, за участю водія автомобіля ВАЗ 2107 реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 , який здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_1 встановлено, що в крові ОСОБА_1 виявлено етиловий спирт в концентрації 2,96 проміле, що відноситься до сильного ступеню алкогольного сп`яніння, та крім того встановлено, що ОСОБА_1 , порушив вимоги ч. 3 ст. 127 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Згідно висновку комісійної авто-технічної експертизи №4576 від 15.12.2016 встановлено, що дії пішохода ОСОБА_1 , який переходив проїзну частину поза межами пішохідного переходу, не відповідали вимогам п. п. 4.7., 4.14. а), г) Правил дорожнього руху України і обумовили небезпеку для руху водію автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 , а тому перебувають у причинному зв`язку з фактом ДТП. З технічної точки зору, причиною дорожньо-транспортної пригоди стали ті обставини, що пішохід ОСОБА_1 переходив проїзну частину поза-межами пішохідного переходу не впевнившись у відсутності небезпеки, а водій ОСОБА_2 своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу. З огляду на викладене слідчий просив: вирішити питання про притягнення до адміністративної відповідальності пішохода ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , за вчинення цим адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 127 КУпАП.

Згідно з полісу №АЕ/4245408 (т. 1 а.с. 105) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована у Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Провідна». Строк дії з 29.05.2015 по 28.05.2016. Страхова сума на одного потерпілого становить: за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю сто тисяч гривень, за шкоду, заподіяну майну п`ятдесят тисяч гривень, розмір франшизи п`ятсот гривень.

Згідно з висновку судово-медичного експерта №492 від 26.05.2016 (т. 1 а.с. 122-124) тілесні ушкодження ОСОБА_1 , отримані ним при ДТП 29.12.2015, були небезпечними для життя в момент їх спричинення, і за цією ознакою, згідно п. 2.1.3. (б,в,н,о) «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. В крові ОСОБА_1 виявлено етиловий сприт в концентрації 2,96 проміле.

Згідно з виписки із медичної карти стаціонарного хворого №4341/616 (т. 2 а.с. 12-13) ОСОБА_2 знаходився на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні КНП УМБКЛ УМР з 19.09.2022 по 28.09.2022 з діагнозом ішемічний інсульт. Погіршення стану з 07.09.2022.

Із довідки №496 від 23.09.2022 р (т. 2 а.с. 14) видно, що ОСОБА_2 знаходився на стаціонарному лікуванні з 19.09.2022 з діагнозом ішемічний інсульт.

Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода,завдана неправомірними рішеннями,діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода,завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).

Щодо позовної вимоги ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 78949,95 гривень.

В даному випадку судом достовірно встановлено, що ОСОБА_2 , керуючи автомобілем, скоїв ДТП, а саме здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_1 , в результаті чого той отримав тілесні ушкодження, тривалий час знаходився на лікуванні та витратив на своє лікування 78949,95 гривень. Тобто ОСОБА_2 заподіяв ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі витрат, які ОСОБА_1 поніс на своє тривале лікування. Вина ОСОБА_2 у заподіянні в результаті ДТП ОСОБА_1 тілесних ушкоджень підтверджується вироком суду від 17.07.2023. В свою чергу ОСОБА_2 не довів в судовому засіданні, що шкода, спричинена ОСОБА_1 , заподіяна з вини ОСОБА_1 , або внаслідок дії непереборної сили.

Судом також встановлено, що ОСОБА_2 свою цивільну відповідальність у Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Провідна» згідно з полісу №АЕ/4245408, а ДТП відбулася в період дії страхового полісу. Страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, становить сто тисяч гривень.

Згідно з п. 22.1. ст. 22 ЗУ у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 23.1. ст. 23 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

З огляду на викладене, суд вважає, що розмір витрат, які ОСОБА_1 поніс на своє лікування у сумі 78949,95 гривень, підтверджується наданими суду письмовими доказами, копіями чеків, призначень,тощо і тому ця сума заподіяної ОСОБА_1 шкоди підлягає стягнення на його користь із Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна». Оскільки розмір шкоди не перевищує розміру страхових виплат, то й підстав для покладення відповідальності на страхувальника ОСОБА_2 немає.

Щодо позовної вимоги ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди в розмірі 500 000 гривень.

Згідно з п. 9 частини 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно з ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Під моральною шкодою розуміють втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у порушенні психологічного благополуччя, переживаннях, стражданнях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, фізичному та психологічному пристосуванні до порушень у стані здоров`я.

В даному випадку судом достовірно встановлено, що ОСОБА_2 , керуючи автомобілем, скоїв ДТП, а саме здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_1 , в результаті чого той отримав тяжкі тілесні ушкодження, що небезпечні для життя в момент їх спричинення, тривалий час знаходився на лікуванні в періоди з 29.12.2015 по 23.03.2016 та з 24.03.2016 по 06.05.2016, ОСОБА_1 , внаслідок отриманих в ДТП травм, став інвалідом першої групи, із значною залежністю від інших осіб, став частково нездатний до самообслуговування. ОСОБА_1 неодноразове зазнавав хірургічного втручання. Завдана моральна шкода ОСОБА_1 полягає у фізичних стражданнях, які він переніс під час лікування та численних хірургічних втручань, полягає у психологічному травмуванні від того, що він став інвалідом, що спричинило та буде спричиняти протягом усього життя позивача ОСОБА_1 душевні страждання; відновити становище, яке існувало до отримання тілесних ушкоджень в ДТП позивача неможливо, позивач отримав тяжкі тілесні ушкодження, що небезпечні для життя в момент їх спричинення та виникли внаслідок ДТП, тому є всі підстави для відшкодування моральної шкоди, спричиненої відповідачем ОСОБА_2 .

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц дійшла висновку, що, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

В даному випадку, вимогу про стягнення моральної шкоди у 500000 гривень ОСОБА_5 заявив ще у 2016 році, однак дотепер, а саме до вересня 2024 року, ОСОБА_6 не відшкодував ОСОБА_1 ніяких коштів: ні у відшкодування матеріальної, ні моральної шкоди.

При цьому суд враховує те, що пішохід ОСОБА_1 , який переходив проїзну частину поза межами пішохідного переходу, порушив вимоги п. п. 4.7., 4.14. а), г) ПДР України і обумовили небезпеку для руху водію автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 , а тому перебувають у причинному зв`язку з фактом ДТП.

З урахуванням зазначених обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди на його користь з ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню та стягненню з ОСОБА_2 підлягає сума у розмірі 450 000 гривень, що на думку суду буде справедливим відшкодуванням у даному випадку.

Щодо позовної вимоги ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди з ОСОБА_5 в розмірі 50 000 гривень.

ОСОБА_2 стверджував, що неправомірними діями ОСОБА_1 , йому спричинено значну моральну шкоду, яка виникла внаслідок стресу, надмірних хвилювань, переживань і душевних страждань в момент настання та після ДТП, а також у наслідок пошкодження його автомобіля, втрати його товарного вигляду. Пред`являючи вимогу про відшкодування моральної шкоди, ОСОБА_2 на підтвердження наявності такої шкоди, надає виписку із медичної карти стаціонарного хворого №4341/616, згідно з якої він з 19.09.2022 по 28.09.2022 знаходився на лікуванні в неврологічному відділенні КНП «УМБКЛ» УМР та довідку №496 від 23.09.2022, при аналізі яких судом не встановлено зв`язку між перебуванням ОСОБА_2 на лікуванні та ДТП, яка мала місце 29.12.2016.

На думку суду ОСОБА_2 не звільняється від обов`язку довести наявність такої шкоди, її розмір, надавши належні, допустимі та достовірні докази цього факту, у порядку встановленому процесуальними нормативно-правими актами, однак будь яких належних і допустимих доказів того, що йому спричинена моральна шкода та доказів, обґрунтування розміру такої шкоди у 50000 гривень суду не надано.

З огляду на викладене, у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди з ОСОБА_5 в розмірі 50 000 гривень слід відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 23, 1166, 1167, 1187 ЦК України, ст. 23 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 4, 5, 19, 76-82, 89, 95, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив:

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» (місцезнаходження: 03049, м. Київ, пр-т. Повітрофлотський, 25, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) суму страхового відшкодування за шкоду спричинену здоров`ю у вигляді витрат на лікування у сумі 78949 (сімдесят вісім тисяч дев`ятсот сорок дев`ять) гривень 95 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) завдану моральну шкоду у сумі 450 000 (чотириста п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди в сумі 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень та судового збору в сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов