Справа № 202/9047/23
Провадження № 2/202/211/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Бєсєди Г.В.

за участю секретаря Голєва А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся представник товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовної заяви зазначає, що 14.05.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та відповідачем було укладено кредитний договір № 08610-05/2021, згідно якого товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» надало відповідачу кошти, шляхом перерахування вказаної суми коштів на картковий рахунок відповідача. 18.01.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та позивачем було укладено договір факторингу, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ», за плату, належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає останні. Таким чином, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором у розмірі 35 040 грн., з яких: 9 600 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 25 440 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Окрім того, 11.06.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та відповідачем було укладено кредитний договір № /694936, згідно якого ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» надало відповідачу кошти, шляхом перерахування вказаної суми коштів на картковий рахунок відповідача. 24.12.2021 між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу, у відповідності до умов якого ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ», за плату, належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає останні. Таким чином, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором у розмірі 12 000 гривень, з яких: 4 500 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7 500 гривень - сума заборгованості за відсотками.

Оскільки, до теперішнього часу, на вимоги позивача, відповідач заборгованість не погасив, від виконання своїх зобов`язань ухиляється, позивач звернувся до суду із вказаним позовом та просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за вказаними кредитними договорами та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Представник ОСОБА_1 адвокат Зоц А.О. надала відзив на позовну заяву в якому зазначала, що позовні вимоги визнає в частині стягнення суми заборгованості за основною сумою боргу за кредитним договором № 08610-05/2021 в сумі 9 600 грн. за договором позики та процентів за користування позикою в межах строку кредитування в сумі 14 052 грн. та за кредитним договором № /694936 в сумі 8 000 грн. з яких 4 500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 3 500 грн. сума заборгованості за відсотками. Наголошувала, що за кредитним договором № 08610-05/2021 відсотки продовжувалися нараховуватися після спливу визначеного договором строку.

Представник позивача надав заяву про розгляд справи без їх участі.

Представник ОСОБА_1 адвокат Зоц А.О. надала заяву про розгляд справи без їх участі.

Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 14.05.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та відповідачем було укладено кредитний договір № 08610-05/2021, згідно якого товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» надало відповідачу кошти в сумі 9 600 грн., шляхом перерахування вказаної суми коштів на картковий рахунок відповідача. Зазначений договір був підписаний електронним підписом відповідача, шляхом використання одноразового ідентифікатора.

18.01.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та позивачем було укладено договір факторингу, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ», за плату, належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає останні.

11.06.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № /694936, згідно якого ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» надало відповідачу кошти, шляхом перерахування вказаної суми коштів на картковий рахунок відповідача.

24.12.2021 між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та позивачем було укладено договір факторингу, у відповідності до умов якого ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ», за плату, належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає останні. Таким чином, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором.

Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

Так, електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 23 березня 2020 року по справі № 404/502/18, відповідно до якого: будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Отже, кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Підписавши кредитні договори, відповідач погодився з умовами договору та правилами надання споживчих кредитів від ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм».

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20).

Зазначені договори є чинними та підлягають виконанню сторонами.

За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частин перша статті 513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.

Частиною першою статті 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Тобто, відповідач ОСОБА_1 несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за кредитним договором перед новим кредитором ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" у тому ж обсязі, що і перед первісним кредитором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Встановлено, що станом на дату звернення позивачем до суду з цією заявою, відповідач ОСОБА_1 здійснила 31.01.2022 платіж на погашення заборгованості за кредитним договором № 08610-05/2021 в сумі 1 500 грн. та за №/694936 в сумі 4 000 грн.

Вищевказані кредитні договори укладені між відповідачем та відповідними фінансовими установами, кожен із них містить суму основного зобов`язання, відсотки за користування кредитними коштами та строки їх повернення та нарахування.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За положеннями статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Отже, згідно приписів абзацу 2 частини першої ст. 1048 ЦК України щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/95/12 (провадження № 14-10цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти та інші платежі за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою ст.1050 ЦК України.

Як передбачено п. 1.2. кредитного договору №08610-05/2021 від 14.05.2021 кредит надається на 30 днів, тобто до 12.06.2021.

Відповідно до п. 4.3. кредитного договору, якщо клієнт не повернув кредит у строк, зазначений в п. 1.2 цього договору та/або в додатку до цього договору, проценти передбачені в. п. 1.3 цього Договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитному коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з дня укладення Договору.

Отже, строк дії кредитного договору №08610-05/2021 від 14.05.2021 закінчився через 30 днів після його укладення, а саме, 12.06.2021, однак кредитор має право нараховувати відсотки за користування кредитними коштами протягом 90 календарних днів, починаючи з дня укладення договору, тобто по 12.08.2021.

Як передбачено п. 1.2. кредитного договору №/694936 від 11.06.2021 кредит надається на 30 днів, тобто до 10.07.2021.

Відповідно до п. 4.3. кредитного договору, якщо клієнт не повернув кредит у строк, зазначений в п. 1.2 цього договору та/або в додатку до цього договору, проценти передбачені в. п. 1.3 цього Договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитному коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з дня укладення Договору.

Отже, строк дії кредитного договору №/694936 від 11.06.2021 закінчився через 25 днів після його укладення, а саме, 19 квітня 2021 року, однак кредитор має право нараховувати відсотки за користування кредитними коштами протягом 90 календарних днів, починаючи з дня укладення Договору, тобто по 09.09.2021.

Згідно матеріалів справи, відсотки за користування кредитними коштами нараховані за кредитними договорами за період, коли у кредиторів, право вимог яких відійшло до позивача, не виникало права на нарахування відсотків за користування кредитними коштами.

У постанові Об`єднаної палати КГС Верховного Суду від 02.10.2020 № 911/19/19 суд зазначив, що суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань.

Суд бере до уваги строки кредитування, розміри відсотків, визначені в кредитних договорах та провівши розрахунок розміру відсотків за користування кредитними коштами, дійшов висновку, що з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь позивача заборгованість за відсотками: за кредитним договором № 08610-05/2021 в сумі 5 184 грн. та за кредитним договором №/694936 в сумі 3 375 грн.

З огляду на викладене, враховуючи здійсненні відповідачем платежі на погашення заборгованості, з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 08610-05/2021 в сумі 13 284 грн. та за кредитним договором №/694936 в сумі 3 875 грн., а тому позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (частина четверта статті 268 ЦПК України).

Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, що узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11, тобто датою ухвалення судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 19.09.2024, є дата складення повного судового рішення 14.10.2024.

Керуючись ст. ст. 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, ) заборгованість за договором № 08610-05/2021 в сумі 13 284 грн. та за №/694936 в сумі 3 875 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, ) витрати по сплаті судового збору в сумі 1 108,49 грн.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Повний текст рішення складений 14.10.2024.

Суддя Г.В. Бєсєда