ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 641/6318/21 Номер провадження 22-ц/814/3044/24Головуючий у 1-й інстанції Крючко Н.І. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - судді - доповідача Дорош А. І.

Суддів: Лобова О. А., Триголова В. М.

при секретарі: Коротун І.В.

учасники справи:

представник позивача - адвокат Павленко С.В.

переглянув у судовому засіданні в м. Полтава в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Бенца Ростислава В`ячеславовича

на заочне рішення Ленінського районного суду м.Полтави від 19 жовтня 2023 року, ухвалене суддею Крючко Н.І., повний текст рішення складений - дата не вказана

у справі за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

16.08.2021 АТ «Кредобанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості, в якому просило суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ «Кредобанк» суму заборгованості за кредитним договором №CL-268955 від 04.03.2020 у розмірі 399 799,80 грн, що складається з заборгованості за тілом кредиту - 374 000 грн. та заборгованості за відсотками - 25 799,80 грн, судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 6 043,52 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 39 979,98 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 04.03.2020 між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №CL-268955. Відповідно до п. 2.1.2. кредитного договору банк видав позичальнику кредит у розмірі 374 000 грн, строком до 03.03.2025 на поточні потреби позичальника. Відповідно до п. 4.1. кредитного договору визначено, що за користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки за процентною ставкою 35% річних. Відповідно до п. 6.2. кредитного договору позичальник здійснює погашення заборгованості за цим кредитним договором відповідно до графіку платежів. У відповідності до п. 6.10. договору позичальник зобов`язаний після отримання повідомлення банку, передбаченого п. 6.9. кредитного договору, усунути порушення умов кредитного договору, вказаного у повідомленні, протягом 30 календарних днів із дня отримання такого повідомлення. Якщо позичальник не усунув вказані порушення, то він зобов`язаний достроково повернути кредит, проценти, комісію та інші належні до сплати платежі за кредитним договором не пізніше 31-го календарного дня після отримання письмового повідомлення. У порушення умов кредитного договору №CL-268955 від 04.03.2020 ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, не сплачує щомісячні платежі, у результаті чого станом на 19.07.2021 має заборгованість у розмірі 399 799,80 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту - 374 000 грн та заборгованості за відсотками - 25 799,80 грн.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою АТ «Кредобанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості. Розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання на 20.10.2021 о 13.15 год (т.1 а.с. 45).

Розпорядженням Голови Верховного Суду №4/0/9-22 від 10.03.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду м. Харкова та Комінтернівського районного суду м. Харкова, визначено територіальну підсудність справ за Ленінським районним судом м. Полтави.

З 08.09.2022 дана цивільна справа перебувала у провадженні Ленінського районного суду м. Полтави (т.1 а.с. 97).

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 19 жовтня 2023 року позов Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором №CL-268955 від 04.03.2020 в сумі 399 799,80 грн, що складається з заборгованості за тілом кредиту 374 000 грн; заборгованості за відсотками 25 799,80 грн, стягнуто в солідарному порядку судові витрати у вигляді судового збору у сумі 6 043,52 грн та витрат на професійну правничу допомогу у сумі 39 979,98 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на корить Акціонерного товариства «Кредобанк» витрати по сплаті судового збору у розмірі 6 043,52 грн.

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №CL-268955 від 04.03.2020 - відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що враховуючи, що відповідач ОСОБА_1 узяті на себе зобов`язання за укладеним з банком кредитним договором щодо повернення отриманих коштів не виконує, тому є підстави для стягнення з нього на користь позивача заборгованості за кредитним договором №CL-268955 від 04.03.2020 у розмірі 399 799,80 грн, яка утворилася станом на 19.07.2021. Щодо заявлених позовних вимог АТ «Кредобанк» до відповідача ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором №CL-268955 від 04.03.2020, то в цій частині суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, т.я судом встановлено, що договору поруки ОСОБА_2 не підписувала. Доказів того, що договір був укладений в інтересах сім`ї матеріали справи не містять, наявність в анкеті інформації щодо сімейних відносин не підтверджує, що ОСОБА_2 погодилася взяти на себе солідарне зобов`язання перед АТ «Кредобанк», а тому підстави для задоволення позову АТ «Кредобанк» у частині позовних вимог про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача ОСОБА_2 відсутні Таким чином, в частині стягнення заборгованості за кредитним договором №CL- 268955 від 04.03.2020 з ОСОБА_2 судом першої інстанції відмовлено.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 05.06.2024 відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Бенца Ростислава В`ячеславовича про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення. Заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Бенца Ростислава В`ячеславовича про перегляд заочного рішення - залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Бенца Р.В., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 не отримував ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24.09.2021 про прийняття до розгляду цивільної справи №641/6318/21 та копію позовної заяви з додатками. Про наявність судового процесу ОСОБА_1 дізнався випадково із застосунку «Дія». Сторона ОСОБА_1 вважає, що суд першої інстанції не надав йому можливості реалізувати своє право на доступ до правосуддя та порушив принцип змагальності та рівності сторін. Враховуючи, що ОСОБА_1 не було повідомлено належним чином про розгляд даної цивільної справи, його було позбавлено можливості отримати належну професійну правничу допомогу, враховуючи те, що він знаходився за кордоном (про що суду було відомо та повідомлено ОСОБА_1 через електронну пошту), подавати докази та заперечувати, а тому є підстава для скасування заочного рішення. Вважає, що відзив та додаткові докази, а отже позиція ОСОБА_1 в цілому щодо пред`явлених позовних вимог, при ухваленні рішення судом першої інстанції враховані не були, суд не надав їм належної оцінки. Таким чином, ОСОБА_1 було обмежено доступ до правосуддя, а рішення було ухвалене судом передчасно з порушенням принципів змагальності та рівності сторін. Крім того зазначає, що сторони врегулювали у договорі питання дострокового повернення кредиту - зміну строку виконання основного зобов`язання. З результатів аналізу змісту пунктів 6.9.-6.10. кредитного договору слідує, що безумовною підставою для зміни строку виконання основного зобов`язання є виникнення у позичальника прострочення з погашення заборгованості та направлення банком письмового повідомлення позичальнику про дострокове виконання зобов`язань. Проте, ОСОБА_1 не отримував від АТ «Кредобанк» жодних письмових повідомлень, що підтверджується матеріалами справи. Також звертає увагу, що кредитний договір №CL-268955 від 04.03.2020, укладений між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 , від імені АТ «Кредобанк» підписаний директором сегменту споживчого кредитування ОСОБА_3 , який діє на підставі довіреності №11201 від 29.01.2020. Проте, в матеріалах справи відсутня вказана довіреність. Також, в п. 6.2., п. 6.6. договору йдеться про графік платежів (додаток№1) - одна з істотних умов договору, якого немає в матеріалах справи. Крім того, ОСОБА_2 не був ознайомлений з паспортом споживчого кредиту, де зазначені всі істотні умови кредитування. Більше того, згідно п. 4.2. договору зазначено, що за користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки за процентною ставкою 35% річних. Проте, згідно п. 4.5. договору зазначено, що орієнтовна реальна річна процентна ставка 41,19 % річних. Тобто, з тексту договору є незрозумілим, якою є процентна ставка за користування кредитом та з чого складається процентна ставка 41,19% річних. Також при розгляді даної справи до суду позивачем не надавався оригінал кредитного договору та додатків до нього, що не дало можливості суду належним чином оцінити допустимість доказів. Зазначене свідчить про недійсність правочину, передбачену ст. 215 Цивільного кодексу України і, як наслідок, даний договір не створює жодних юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Крім того, зазначає про обставини, які змусили ОСОБА_1 залишити територію України 19.03.2022. Ці події є невідворотними та такими, що не залежать від волі ОСОБА_1 та він не може на них впливати ніяким чином. Настання форс мажорних обставин (обставин непереборної сили), які підтверджено листом ТПП України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1, що перешкоджає як фактичному виконанню зобов`язань, оскільки наразі ОСОБА_1 евакуювався з території України та знаходиться закордоном, так і виконанню подальших зобов`язань щодо плати в рамках кредитного договору, за що виключається відповідальність відповідно до вимог чинного в Україні законодавства. Судом при задоволенні вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу не застосовано критерії дійсності, обґрунтованості, розумності, реальності, пропорційності, співмірності та неналежним чином досліджено факти на підтвердження таких критеріїв (складність справи, значення справи для сторін, фінансовий стан сторін, ринкові ціни адвокатських послуг і т.п.).

У відзиві на апеляційну скаргу представник АТ «Кредобанк» - адвокат Павленко С.В. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.07.2024 визначено склад суддів для розгляду даної справи: головуючий суддя Прядкіна О.В., судді Бутенко С.Б., Обідіна О.І. (т.1 а.с. 218).

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 22.07.2024 відкрито апеляційне провадження у даній справі (т.1 а.с. 220).

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.08.2024 визначено склад суддів для розгляду даної справи: головуючий суддя Дорош А.І., судді Бутенко С.Б., Обідіна О.І. (т.2 а.с. 2,3).

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.08.2024 визначено склад суддів для розгляду даної справи: головуючий суддя Дорош А.І., судді Лобов О.А., Триголов В.М. (т.2 а.с. 5,6).

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 30.08.2024 справу №641/6318/21 прийнято до провадження. Закінчено підготовчі дії у справі. Продовжено термін розгляду справи. Справу призначено до розгляду на 10.40 год 14.10.2024, з повідомленням учасників справи (т.2 а.с. 7).

У судове засідання апеляційного суду 14.10.2024 не з`явилися відповідачі та їх адвокат Бенц Р.В., вони належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення 13.09.2024 судових повісток про виклик до суду у цивільній справі на електронні адреси у порядку ч. 6 ст. 128 ЦПК України (т.2 а.с. 11-13), які були доставлені до їх електронних кабінетів. При цьому, колегія суддів враховує, що електронний варіант ухвали Полтавського апеляційного суду від 30.08.2024 (про призначення справи до апеляційного розгляду) розміщено в мережі Інтернет за адресою: https://reyestr.court.gov.ua/ та відповідно оприлюднено. Заяв та клопотань від сторони відповідачів про відкладення розгляду справи до суду апеляційної інстанції не надходило. Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин вбачається, що 04.03.2020 між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №CL-268955. Відповідно до умов договору банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених цим договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежів у сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. Відповідно до пунктів кредитного договору позичальник прийняв на себе обов`язок повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і строки, передбачені цим договором та додатковими договорами. Відповідно до умов кредитного договору, у випадку прострочення погашення кредиту або іншого порушення графіку повернення кредиту та сплати відсотків позичальником, кредитор в праві вимагати дострокового погашення кредиту. У свою чергу, позичальник зобов`язаний достроково погасити кредит та інші нарахування (т.1 а.с. 12-14).

Відповідно до п. 2.1.2. кредитного договору, банк видав позичальнику кредит у розмірі 374 000 грн до 03.03.2025 на наступні цілі: на поточні потреби позичальника.

Відповідно до п. 4.1. кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки, за процентною ставкою 35% річних.

Відповідно до п. 6.2. кредитного договору, позичальник здійснює погашення заборгованості за цим кредитним договором відповідно до графіку платежів.

У відповідності до п. 6.10. договору, позичальник зобов`язаний після отримання повідомлення банку, передбаченого п. 6.9. кредитного договору, усунути порушення умов кредитного договору, вказаного у повідомленні, протягом 30 календарних днів із дня отримання такого повідомлення. Якщо позичальник не усунув вказані порушення, то він зобов`язаний достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за кредитним договором не пізніше 31-го календарного дня після отримання письмового повідомлення.

У відповідності до п. 7.1. кредитного договору передбачено, що за несвоєчасне виконання (прострочення) грошових зобов`язань за цим кредитним договором позичальник відшкодовує банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, розрахованої від суми кожного несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання позичальника, за кожний день прострочення від дати виникнення простроченої до дати, що передує даті погашення заборгованості позичальника. У будь-якому разі розмір пені, нарахованої позичальником на підставі цього пункту кредитного договору, не може перевищувати 15% від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання.

Пунктом 8.1. кредитного договору передбачено повну відповідальність позичальника перед банком усім належним майном, в тому числі, кредитними коштами, на яке може бути звернене стягнення в порядку, передбаченому законодавством України.

Відповідно до розрахунку заборгованості, розмір заборгованості за кредитним договором №CL-268955 від 04.03.2020 станом на 19.07.2021 становить 399 799,80 грн, що складається з заборгованості за тілом кредиту 374 000 грн та заборгованості за відсотками 25 799,80 грн.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_1 узяті на себе зобов`язання за укладеним з банком кредитним договором щодо повернення отриманих коштів не виконує, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність стягнення з останнього на користь позивача заборгованості за кредитним договором №CL-268955 від 04.03.2020 у розмірі 399 799,80 грн., яка утворилася станом на 19.07.2021.

Щодо заявлених позовних вимог АТ «Кредобанк» до відповідача ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором №CL-268955 від 04.03.2020, то в цій частині суд першої інстанції встановив, що 03.03.2020 між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 було підписано анкету-заяву №СL-268955 фізичної особи на отримання готівкового кредиту, в якій зазначено інформацію про фактичні сімейні відносини з ОСОБА_2 та те, що суму отриманого ним кредиту просить вважати дрібним побутовим правочином та таким, що не потребує згоди другого з подружжя.

Так, факт шлюбних відносин підтверджується також штампом у паспорті про реєстрацію шлюбу із ОСОБА_2 та відомостями, внесеними 28.07.2007 року, відділом РАЦС Лебединського РУЮ Сумської області.

Водночас, суд першої інстанції не погодився із доводами представника позивача щодо можливості застосування до даного спору солідарним відповідачем іншого (ОСОБА_2 ) з подружжя, оскільки, як встановлено судом, договору поруки ОСОБА_2 не підписувала. Доказів того, що договір був укладений в інтересах сім`ї, матеріали справи не містять, наявність в анкеті інформації щодо сімейних відносин не підтверджує, що ОСОБА_2 погодилася взяти на себе солідарне зобов`язання перед АТ «Кредобанк», а тому підстави для задоволення позову АТ «Кредобанк» у частині позовних вимог про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача ОСОБА_2 відсутні.

Таким чином, в частині стягнення заборгованості за кредитним договором №CL- 268955 від 04.03.2020 року з ОСОБА_2 судом першої інстанції відмовлено.

В частині розподілу судових витрат та вирішенні питання про стягнення на користь позивача витрат, понесених на професійну справничу допомогу, то в цій частині суд першої інстанції зазначив, що при зверненні до суду АТ «Кредобанк» надав довіреність на представництво інтересів позивача на ім`я адвоката Павленка С.В., а також копії свідоцтва та посвідчення адвоката.

Проте, окрім вказаних документів на представництво інтересів позивача на ім`я адвоката Павленка С.В., позивачем не надано жодних доказів на підтвердження обсягу наданих послуг правничої допомоги, а також факту оплати за надану правничу допомогу, зокрема, документів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги (квитанцій до прибуткового касового ордера, платіжних доручень з відміткою банку або іншого банківського документа, касових чеків тощо. Також, представником позивача не надано доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт тощо).

Крім цього, суд першої інстанції прийняв до уваги ту обставину, що представник позивача не приймав участі у судових засіданнях з розгляду вказаної цивільної справи.

Враховуючи, що позивачем не надано доказів про надання йому правничої допомоги, зокрема, адвокат Павленко С.В. не надав договору про надання правничої допомоги із зазначенням виду, обсягу та вартості виконаних робіт, а також не надав доказів на підтвердження факту оплати послуг професійної правничої допомоги та доказів щодо того, суд першої інстанції дійшов висновку, що у задоволенні вимог в частині стягнення із відповідача витрат на професійну правничу допомогу 10% від ціни позову у розмірі 39 979,98 грн необхідно відмовити.

Апеляційний суд у складі колегії суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Предметом даного спору є стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ «Кредобанк» суми заборгованості за кредитним договором №CL-268955 від 04.03.2020 у розмірі згідно розрахунку 399 799,80 грн, що складається з: заборгованості за тілом кредиту - 374 000 грн.; заборгованості за відсотками - 25 799,80 грн, а також стягнення в солідарному порядку судових витрат у вигляді судового збору у сумі 6 043,52 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 39 979,98 грн.

У статті 525 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У частині другій статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За правилом статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 у справі №638/13683/15-ц зазначила, що «визначаючи зміст правовідносин, які виникли між сторонами кредитного договору, суди повинні встановити: на які потреби було надано кредит, чи здійснювалось кредитування з метою задоволення боржником особистих економічних та побутових потреб. Установивши, що кредитування здійснювалось на споживчі потреби, суд повинен застосувати до встановлених правовідносин законодавство щодо захисту прав споживачів. Враховуючи, що праву кредитора на дострокове стягнення в судовому порядку заборгованості за кредитним договором, має передувати реалізація ним права вимоги дострокового виконання основного зобов`язання, відповідно до вимог статті 16 Закону України "Про споживче кредитування", суд приходить до висновку, що у банку не виник обов`язок дострокового повернення всієї суми грошових коштів за кредитним договором, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що банком було завчасно направлено вимогу про дострокове повернення кредиту, а відповідачем таку вимогу було отримано».

Оскільки кредитний договір №CL-268955, що укладений між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 04.03.2020, є споживчим, то зазначений правовий висновок підлягає застосуванню судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Виходячи з вищезазначених норм права та умов договору, боржник вважається належним чином повідомленим про порушення зобов`язань за кредитним договором та про зобов`язання достроково погасити заборгованість у тому разі, коли кредитором не лише відправлено на адресу такого боржника досудову вимогу, а й доведено факт її вручення адресатові під розписку, оскільки загальний зміст поняття «повідомлення» передбачає не тільки направлення відомостей, з якими особу слід ознайомити, а й отримання цією особою зазначених відомостей.

Такий правовий висновок у подібних правовідносинах викладений у постановах Верховного Суду від 12.06.2019 у справі №344/3627/16-ц, від 03.06.2020 у справі №359/8181/18, від 17.03.2021 у справі № 361/1488/19.

Звертаючись до суду з позовом, позивачем АТ «Кредобанк» надано суду копію досудової вимоги від 23.04.2021, адресованої ОСОБА_1 , щодо дострокового повернення отриманого у банку кредиту та докази відправлення її боржнику поштою (а.с. 19-23).

Між тим, колегія суддів вважає, що матеріали справи не містять доказів вручення ОСОБА_1 досудової вимоги від 23.04.2021 щодо виконання договірних зобов`язань.

При цьому, з огляду на вказані вище правові висновки Верховного Суду, сам факт направлення досудової вимоги про виконання договірних зобов`язань на адресу реєстрації місця проживання відповідача не є належним її повідомленням. У кредитному договорі сторони передбачили, що обов`язок з дострокового повернення кредиту у позичальника виникає після отримання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу.

Так, відповідно до п. 6.9. кредитного договору №CL-268955 від 04.03.2020, банк у випадках, передбачених п. 3.3. кредитного договору, вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісії та інших належних до сплати платежів за кредитним договором, про що письмово повідомляє позичальника.

У відповідності до п. 6.10. договору, позичальник зобов`язаний після отримання повідомлення банку, передбаченого п. 6.9. кредитного договору, усунути порушення умов кредитного договору, вказаного у повідомленні, протягом 30 календарних днів із дня отримання такого повідомлення, Якщо позичальник не усунув вказані порушення, то він зобов`язаний достроково повернути кредит, проценти, комісію та інші належні до сплати платежі за кредитним договором не пізніше 31-го календарного дня після отримання письмового повідомлення.

Згідно приєднаних до матеріалів справи доказів на підтвердження направлення відповідачу ОСОБА_1 досудової вимоги від 23.04.2021 встановлено, що конверт повернуто без вручення із зазначенням причин «за закінченням терміну зберігання», що не є належним врученням ОСОБА_1 досудової вимоги (т.1 а.с. 23).

Згідно доводів апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 заперечує отримання ним досудової вимоги від позивача про дострокове погашення заборгованості, а долучена до справи копія конверту не містить інформації про її отримання відповідачем.

За таких обставин, апеляційний суд вважає передчасними висновки суду першої інстанції про те, що з моменту настання строку, передбаченого вимогою кредитора, у ОСОБА_1 виник обов`язок дострокового повернення заборгованості за кредитом.

Зазначене свідчить про те, що банк не набув відповідного права на погашення ОСОБА_1 достроково всієї кредитної заборгованості за договором, а позивач має право лише на стягнення з відповідача поточної заборгованості станом на 19.07.2021.

Таким чином, враховуючи, що позивачем не доведено факт вручення ОСОБА_1 досудової вимоги про дострокове погашення заборгованості від 23.04.2021, тому стягненню підлягає поточна заборгованість, яка виникла у відповідача ОСОБА_1 за період з 04.03.2020 по 19.07.2021, з врахуванням визначеного у графіку розміру платежів за кредитним договором (а.с. 14).

Таким чином, сума простроченої заборгованості за тілом кредиту становить 46 743,68 грн, за відсотками - 25 799,80 грн., а всього заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №CL-268955 від 04.03.2020 за період з 04.03.2020 по 19.07.2021 становить 72 543,48 грн.

При цьому, колегія суддів враховує, що матеріали справи не містять інформації на підтвердження погашення заборгованості ОСОБА_1 за вказаний період.

Зазначене не було враховано судом першої інстанції при ухваленні рішення, доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм матеріального права при ухваленні рішення є такими, що заслуговують на увагу, тому заочне рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 19 жовтня 2023 року - підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по суті пред`явлених позовних вимог.

Щодо вимог АТ «Кредобанк» про солідарне стягнення заборгованості з ОСОБА_2 колегія суддів зазначає, що згідно матеріалів справи встановлено та не заперечується сторонами справи, що 03.03.2020 року між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 було підписано анкету-заяву №СL-268955 на отримання готівкового кредиту, в якій зазначено інформацію про фактичні сімейні відносини з ОСОБА_2 та те, що суму отриманого ним кредиту просить вважати дрібним побутовим правочином та таким, що не потребує згоди другого з подружжя. При цьому, доказів укладення вказаного кредитного договору в інтересах сім`ї матеріали справи не містять, а тому підстави для задоволення позову АТ «Кредобанк» у частині позовних вимог про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача ОСОБА_2 відсутні.

Водночас, колегія суддів зазначає, що перебування відповідачів на час укладення кредитного договору позики у зареєстрованому шлюбі не є безумовною підставою для покладення на іншого подружжя, який не був позичальником за кредитним договором, обов`язків, визначених таким договором, щодо повернення суми боргу, оскільки за таких умов підлягає доведеність укладення договору в інтересах сім'ї та використання отриманих в кредит грошей в інтересах сім'ї. Таких доказів суду не надано.

Доводи апеляційної скарги про те, що про наявність судового процесу ОСОБА_1 дізнався випадково із застосунку «Дія», що суд першої інстанції не надав йому можливості реалізувати своє право на доступ до правосуддя та порушив принцип змагальності та рівності сторін, що ОСОБА_1 не було повідомлено належним чином про розгляд даної цивільної справи, що його було позбавлено можливості отримати належну професійну правничу допомогу, враховуючи те, що він знаходився за кордоном, подавати докази та заперечувати, а тому є підстава для скасування заочного рішення, а також те, що відзив, додаткові докази та позиція ОСОБА_1 в цілому щодо пред`явлених позовних вимог судом першої інстанції враховані не були, що суд не надав їм належної оцінки, у зв`язку з чим ОСОБА_1 було обмежено у доступі до правосуддя, то ці доводи не заслуговують на увагу, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, 31.01.2022 від відповідача ОСОБА_1 до Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшла власноручна заява з проханням перенести судове засідання у зв`язку з тим, що він домовився з банком про реструктуризацію заборгованості та оформлюють документи (а.с. 80). 19.10.2022, 16.01.2023, 10.03.2023, 17.04.2023, 24.05.2023, 19.09.2023, 17.10.2023 до Ленінського районного суду м. Полтави надійшли електронні клопотання ОСОБА_1 про скасування заборгованості, оскільки у зв`язку з воєнним станом він вимушений був із сім`єю покинути Україну, не має змоги отримувати доходи, запланувати вирішення питання по погашенню заборгованості (а.с. 100,107,115,126,136,158,177), що вказує на те, що відповідач ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час і місце кожного судового засідання, призначеного у справі, мав процесуальну можливість укласти договір про надання правничої правової допомоги, брати участь у судових засіданнях у режимі відеоконференції, але такими процесуальними правами не скористався.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не підписував паспорт споживчого кредиту, де зазначено всі істотні умови кредитування, то ці доводи є безпідставними, оскільки у матеріалах справи наявна копія паспорту споживчого кредиту, підписаного ОСОБА_1 при укладенні кредитного договору 04.03.2020 (т.1 а.с. 15-17).

Під час розгляду справи встановлено, що кредитний договір №CL-268955 від 04.03.2020 містить інформацію про суму кредиту, мету кредиту, умови та порядок видачі, строк їх повернення, погашення, розмір відсоткової ставки (річної), відповідальність сторін. Він підписаний сторонами. Сторони досягли домовленості з усіх істотних умов договору. На момент укладення договору позичальник не заявляв додаткових вимог щодо умов кредитного договору. Сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним й відповідало їхній внутрішній волі.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку, що матеріали справи у своїй сукупності свідчать про те, що відповідач отримав кредит за договором №CL-268955 від 04.03.2020, проте не виконав взяті на себе зобов`язання та у добровільному порядку у строки, передбачені кредитним договором, отримані в кредит кошти не повернув, тому наявні підстави для стягнення з нього на користь позивача заборгованість за тілом кредиту у розмірі 46 743,68 грн, заборгованість за відсотками - 25 799,80 грн, а всього 72 543,48 грн.

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 3, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно матеріалів справи, АТ «Кредобанк» сплатило 6 043,52 грн судового збору при подачі позову до суду першої інстанції (а.с. 1), при зверненні до суду апеляційної інстанції відповідачем ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 9 065,28 грн за подачу апеляційної скарги (а.с. 216).

У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача АТ «Кредобанк» підлягає стягненню 1096,29 грн судового збору за подачу позову до суду першої інстанції. Водночас, з АТ «Кредобанк» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 7 420,83 грн судового збору за подачу апеляційної скарги. Шляхом взаємозаліку з АТ «Кредобанк» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 6 324,54 грн.

Щодо стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача АТ «Кредобанк» витрат, понесених на професійну правову допомогу в суді першої інстанції, то колегія суддів в цій частині зазначає, що позивачем не надано доказів про надання йому правничої допомоги адвокатом Павленком С.В., зокрема, не надано договору про надання правничої допомоги із зазначенням виду, обсягу та вартості виконаних робіт, а також не надано доказів на підтвердження факту оплати послуг професійної правничої допомоги, тому у задоволенні вимог в частині стягнення із відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10% від ціни позову - 39 979,98 грн. необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1, 2, 368 ч. 1, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п. 3, 4, 381 - 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бенца Ростислава В`ячеславовича- задовольнити частково.

Заочне рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 19 жовтня 2023 року - скасувати і ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором №CL-268955 від 04.03.2020 за тілом кредиту у розмірі 46 743,68 грн, заборгованість за відсотками - 25 799,80 грн., а всього 72 543,48 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Кредобанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 6 324,54 грн, сплачений при подачі апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14 жовтня 2024 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов