Справа № 444/796/24
Провадження № 2/444/526/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Ясиновський Р. Б.

за участю секретаря судового засідання Стець М.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Жовківського районного суду Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Жовківської міської радиЛьвівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Жовківська державна нотаріальна контора Львівської області, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся 28 лютого 2024 року до суду із позовом до Жовківської міської радиЛьвівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Жовківська державна нотаріальна контора Львівської області, в якому просить визнати за ним, ОСОБА_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої позовні вимоги мотивує наступним.

Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мама ОСОБА_2 , після смерті якої залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок АДРЕСА_2 , що стверджується довідкою Жовківської міської ради від 29.08.2022р. № 867.

Те, що він, ОСОБА_1 , є сином ОСОБА_2 стверджується свідоцтвом про його народження НОМЕР_1 .

Вказує, що спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_2 прийняв він, ОСОБА_1 , оскільки з нею проживав на дату її смерті і вів з нею спільне господарство (довідка Жовківської міської селищної ради від 03.04.2023р. № 195).

Зазначає, що відповідно до довідки Жовківської міської ради від 29.08.2022 року № 867 станом на 30.06.1990 року в АДРЕСА_1 членами колгоспного двору були такі громадяни а саме: ОСОБА_2 - голова двору. Таким чином, ОСОБА_2 являється одноосібним власником згаданого вище житлового будинку.

Вказує, що він, ОСОБА_1 , звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , однак нотаріус в письмовій формі йому відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, оскільки його мати такого права належним чином не зареєструвала, що стверджується довідкою від 30.03.2021р. № 1692.

Зважаючи на наведене позивач ОСОБА_1 просить позовну заяву задовольнити.

Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 11.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче судове засідання призначено на 09.04.2024.

Витребувано з Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області копію спадкової справи № 223/2022, яка зареєстрована після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 09 квітня 2024 року відкладено підготовче судове засідання на 06 червня 2024 року. Копію даної ухвали та копію ухвали від 11.03.2024 р. постановлено направити треті особі - для виконання.

Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 06 червня 2024 року відкладено підготовче судове засідання на 19 вересня 2024 року. Копію даної ухвали та копію ухвали від 11.03.2024 р. постановлено направити треті особі - для виконання.

Позивач ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не з`яввся, подав на адресу суду письмову заяву, у якій просять справу розглядати у його відсутності. Зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проссить такі задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.

Представник відповідача, Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з Жовківської міської ради на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, зазначили, що позовних вимог не заперечують, при вирішення справи покладаються на думку суду.

Представник третьої особи, Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак від неї на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Зазначила, що заперечень проти позовних вимог не має.

Крім того на виконання вимог ухвали суду із Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області на адресу суду 20 серпня 2024 року надійшла належним чином завірена копія спадкової справи № 223/2022, яка зареєстрована після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (арк. спр. 44-53).

А тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності, висловлені позиції у справі.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, фактично визнав такі, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 звернувся 05 вересня 2022 року в Жовківську ДНК Львівської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, з якої вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 , яка постійно проживала в с. Зіболки, Львівського району, Львівської області. На день її смерті залишилось спадкове майно: житловий будинок з господарськими будівлями в АДРЕСА_1 . Відповідно до ст. 1296 Цивільного кодексу України просить видати йому свідоцтво про право на спадщину на вищезгадане майно за законом. вказує, що крім нього, ОСОБА_1 , спадкоємців немає. Інших спадкоємців передбачених ЦК України немає.

Із довідки виконавчого комітету Жовківської міської ради від 03.04.2023 № 198 вбачається, що від імені ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , заповіт не посвідчувався.

Із довідки виконавчого комітету Жовківської міської ради від 29.08.2022 № 867 вбачається, що станом на 30.06.1990 року останнім і єдиним членом бувшого колгоспного двору в АДРЕСА_1 була ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (голова двору), тобто мама позивача.

Згідно з ст. 120 ЦК Української РСР від 18.07.1963 року майно колгоспного типу двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК Української РСР від 18.07.1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 року, встановлено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 не втратили права на частку в майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Виходячи з даних, так як будинок станом на 30.06.1990 та 15.04.1991 належав до колгоспного типу двору, головою колгоспного типу двору за адресою: АДРЕСА_1 , була мама позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка не втратила право на частку в майні двору станом на 15.04.1991, то відповідно їй повністю належав даний двір.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується викладеним у копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 .

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

А тому після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, в тому числі і житловий будинок АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Із довідки виконавчого комітету Жовківської міської ради від 03.04.2023 № 195 вбачається, що позивач ОСОБА_1 , проживав разом зі своєю матір`ю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , до дня її смерті за адресою АДРЕСА_1 і вели спільне господарство.

Отже, позивач є таким, що прийняв спадщину після смерті матері.

З матеріалів справи вбачається, що позивач єдиний спадкоємець за законом після смерті ОСОБА_2 .

Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Із постанови зав. Жовківською ДНК Львівської області О. Галань "Про відмову у вчиненні нотаріальної дії" від 05 вересня 2022 року № 575/01-16, вбачається, що 05 вересня 2022 року громадянин ОСОБА_1 , що проживає в АДРЕСА_3 , подав заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок в АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 /спадкова справа № 223/2022 від 05 вересня 2022 року/. Однак таке свідоцтво не може бути видане з підстав недотримання п. 2 ст. 49 Закону України «Про нотаріат»: заявником не надано необхідні правовстановлюючі документи на спадкове нерухоме майно, яке підлягає реєстрації. Керуючись п. 2 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про нотаріат», нотаріусом постановлено у видачі свідоцтва свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок в АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину ОСОБА_1 - відмовити.

Із довідки № 1692, яка видана Комунальним підприємством Львівської обласної ради "Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації» 30.03.2021, вбачається, що в КП ЛОР «Червоноградське МБТІ» станом на 31 грудня 2012 року реєстрація права власності на житловий будинок АДРЕСА_2 це проводилась.

Відповідно до частини 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-ІV речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстрованим в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. Дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності громадян.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто, з вищенаведеного вбачається, що записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Таким чином, право власності на колгоспний двір (житловий будинок) АДРЕСА_2 було зареєстроване згідно вимог діючого на той час законодавства в погосподарській книзі сільської ради.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Відповідно до підпункту 4.15, 4.18 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Як встановлено судом, в позивача відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок АДРЕСА_2 , що належав його матері ОСОБА_2 .

З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Червоноградське бюро технічної інвентаризації» 30.09.2022 вбачається, що рік спорудження житлового будинку 1950, загальна площа житлового будинку 73.5 м. кв., житлова площа 61.0 м. кв., допоміжна площа 12.5 м. кв. При будинку є господарські будівлі та споруди.

Згідно з ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до ст. 80 ЦК України встановлено, що жилий будинок є об`єктом права приватної власності.

Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Отже, позивач є спадкоємцем за законом після смерті матері та прийняв після її смерті спадщину.

І так як ОСОБА_2 належав на праві власності житловий будинок АДРЕСА_2 з господарськими будівлями та спорудамияк голові колгоспного типу двору, а тому право позивача на спадкування за законом даного майна підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок є всі підстави для визнання за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись статтями 141, 247, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: с. Зіболки, Львівський район, Львівська область, 80360, РНОКПП НОМЕР_3 , тел. НОМЕР_4 , електронна пошта відсутня, електронний кабінет відсутній)

Відповідач: Жовківська міська рада Львівського району Львівської області (юридична адреса: 80300, Львівська область, Львівський район, місто Жовква, вул. Львівська, буд. 40, , електронна пошта: , тел. 03252 21 264)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Жовківська державна нотаріальна контора Львівської області (юридична адреса: вулиця Воїнів УПА, 1, місто Жовква, Львівський (колишній Жовківський) район, Львівська область, 80300, , телефон: 03252 22434, електронна пошта, адреса: невідома).

Суддя Ясиновський Р. Б.