НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

08 жовтня 2024 рокуСправа № 322/713/24

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Губанова Р.О., секретар судового засідання Блажко О.П., за участю представника позивачки адвоката Богуцького О.Ю. (в режимі відеоконференції), розглянувши в підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

встановив:

23 квітня 2024 року до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов вказаний цивільний позов у якому представник позивачки просив визнати за ОСОБА_1 право власності на транспортний засіб марки Renault Sandero, реєстраційний номер: НОМЕР_1 .

Ухвалою судді від 25.04.2024 відкрито провадження у справі; призначено підготовче засідання.

Підготовчі засідання неодноразово відкладалися з об`єктивних причин.

10.09.2024 представником позивачки адвокатом Богуцьким О.Ю. подана заява про зміну предмета позову, якою фактично змінено вимогу щодо транспортного засобу (визнання права власності замінено на грошову компенсацію вартості транспортного засобу) і доповнено вимогою про визнання права власності на 1/2 частини земельної ділянки.

В підготовчому засіданні 11.09.2024 представнику позивачки запропоновано надати докази щодо вартості земельної ділянки задля визначення ціни позову з урахуванням збільшення кількості позовних вимог. Підготовче засідання відкладено на 08.10.2024.

07.10.2024 представником позивачки додана відповідна інформація, а також додаткові пояснення щодо підсудності справи.

В нинішнє підготовче засідання відповідач не прибув. Представник позивачки підтримав заяву про зміну предмета позову, просив суд прийняти і долучити її до матеріалів справи. Також просив продовжити розгляд справи Новомиколаївським районним судом Запорізької області.

Заслухавши представника позивачки, дослідивши подану ним заяву та інші матеріали вказаної справи суд дійшов таких висновків.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 грудня 2019 року в справі №917/1739/17 вказано, що «…предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу».

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасно зміна і предмета, і підстав позову не допускається. Разом з тим, не вважаються зміною підстави позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі №924/1473/15).

Предметом позову у цій справі виступає поділ майна подружжя.

Наразі встановлено, що транспортний засіб марки Renault Sandero, реєстраційний номер: НОМЕР_1 , право власності на який просила визнати за собою позивачка, ще до подачі позову відповідачем був відчужений, про що вочевидь не було відомо позивачці. Отже зміна позовної вимоги щодо транспортного засобу обумовлена об`єктивними чинниками, тому підстави для відмови у прийнятті зави в цій частині відсутні.

Крім цього, згідно з рекомендаціями викладеними у постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч.3 ст.368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст.325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

З огляду на вказані рекомендації, відмова у прийнятті заяви в контексті додаткової вимоги про визнання права власності на 1/2 частини земельної ділянки, також суперечила б завданням цивільного судочинства.

З урахуванням вказаних обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для прийняття до розгляду заяви представника позивачки про зміну предмета позову.

Водночас відповідно до ч.1 ст.30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Земельна ділянка, право власності на 1/2 частину якої просить визнати позивачка, розташована за адресою: Запорізька область, Запорізький район, Володимирівська сільська рада, що відноситься до територіальної підсудності Запорізького районного суду Запорізької області.

Не дотримання правил виключної підсудності є порушенням процесуального закону, яке не тільки є безумовною підставою для скасування судового рішення, а також підставою для притягнення судді до дисциплінарної відповідальності.

З пояснень представника позивачки випливає, що про існування земельної ділянки позивачці було відомо до подачі позовної заяви, відповідна вимога не заявлялась при подачі позову оскільки сторона позивачки розраховувала, що ця обставина буде встановлена під час розгляду справи і врахована при поділу майна (визнано право власності на автомобіль за позивачкою, а на земельну ділянку за відповідачем), представник пояснити не зміг.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Згідно з ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

З огляду на вказані обставини суд дійшов висновку, що положення ч.2 ст.31 ЦПК України не можуть бути застосовані у вказаному випадку, оскільки стороною допущена недобросовісна поведінка і фактично створені штучні умови для подачі позову до Новомиколаївського районного суду Запорізької області, натомість підлягають застосуванню положення п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України відповідно до яких, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Керуючись ст.ст.31, 49, 260, 261, 263, 272 ЦПК України, суд

ухвалив:

заяву представника позивачки адвоката Богуцького О.Ю. про зміну предмета позову, прийняти до розгляду у вказаній цивільній справі.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, передати на розгляд до Запорізького районного суду Запорізької області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосереднього до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11 жовтня 2024 року.

Суддя Р.О. Губанов