Провадження № 2-о/638/365/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Семіряд І.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин,-

ВСТАНОВИВ:

06.12.2024 зявник звернулася до суду з зазначеною заявою.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

ч. 3 ст. 294 ЦПК України передбачає, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Ч. 4 ст. 177 ЦПК України передбачає, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Заявником у заяві висловлено прохання про звільнення від сплати судового збору, яке не обгрутоване.

Відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх оплати врегульовано ст. 136 ЦПК України.

За правилами ч. 1 ст. 136 ЦПК України - суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

ч.1ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» передбачає, що враховуючи майновий стан сторони, суд своєю ухвалою може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача-фізичної особи за попередній календарний рік, або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері(батьки),які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Разом з тим, заявником не надано жодного доказу на підтвердження її матеріального стану.

Суд не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Отже, заявнику необхідно сплати судовий збір.

Відповідно до ч. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду заяви у справах окремого провадження, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

ЗУ «Про Державний бюджет на 2024 рік» визначено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028 грн.

Отже, судовий збір повинен бути сплачено у розмірі 605,60 грн (3028 грн*0,2).

За правилами ч. 3 ст. 42 ЦПК України у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

До заінтересованих осіб належать особи, які беруть участь у справі та мають у ній юридичну заінтересованість. Коло заінтересованих осіб визначається взаємовідносинами із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх права та обов`язки. Участь у справі цих осіб зумовлюється тим, що із установленням окремих обставин заявник може реалізувати свої права у правовідносинах, у яких беруть участь і заінтересовані особи. Для цих осіб характерним є те, що їхні суб`єктивні права та обов`язки мають юридичний зв`язок із суб`єктивними правами і обов`язками заявників.

Проте, заявником не визначено заінтересовану особу у справі окремого провадження.

Також, заявником надано копію свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , яке видане органом, який не визнається державними органами України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Разом з тим, заявником не надано доказів того, чи встановлення факт смерті ОСОБА_2 та не наданого відповідного судового рішення.

Спосіб усунення недоліків заяви полягає в наданні документі, який підтверджує сплату судового збору, залучення до справи заінтересовану особу та наданні судового рішення про встановлення факту смерті ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст.175, 185 ЦПК України , суддя -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків п`ять днів з дня отримання ухвали, інакше заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: І.В. СЕМІРЯД