УХВАЛА

11 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 138/2869/23

провадження № 61-13356ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 17 липня 2024 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 31 липня 2024 року у справі за позовом виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Могилів-Подільської міської ради, ОСОБА_2 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року виконавчий комітет Могилів-Подільської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Могилів-Подільської міської ради, ОСОБА_2 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області

від 17 липня 2024 року позов Могилів-Подільської міської ради задоволено частково.

Позбавлено ОСОБА_1 батьківських прав щодо її неповнолітніх дітей

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Надано ОСОБА_1 право на побачення з її дітьми.

Дозволено побачення ОСОБА_1 з її дітьми один раз на три місяці, на нейтральній території, тобто не за місцем проживання ОСОБА_6 та дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , у присутності законного представника дітей та фахівця із соціальної роботи Могилів-Подільського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних потреб).

Виконання даного рішення суду в частині організації побачень покладено на Службу у справах дітей Могилів-Подільської міської ради.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, заявник звернулася до суду з апеляційною скаргою на рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 17 липня 2024 року.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 31 липня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 17 липня 2024 року повернуто заявнику на підставі пункту 1 частини п`ятої статті 357 ЦПК України.

29 серпня 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на судові рішення у справі

№ 138/2869/23.

Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 30 серпня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 повернуто заявнику на підставі

пункту 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України (касаційне провадження

№ 61-12090ск24).

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 подала касаційну на рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 17 липня 2024 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 31 липня 2024 року.

Щодо касаційного оскарження рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 17 липня 2024 року

Однією з основних засад судочинства, визначених пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною першою статті 389 ЦПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку:

1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті;

2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку;

3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 17 липня 2024 року в апеляційному порядку по суті не переглядалося, що виключає можливість його перегляду в касаційному порядку.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ураховуючи наведене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 у частині оскарження рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 17 липня 2024 року слід відмовити.

Щодо касаційного оскарження ухвали Вінницького апеляційного суду від 31 липня 2024 року

Касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького апеляційного суду

від 31 липня 2024 року подана з пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення, оскільки згідно з поштовим штемпелем на конверті відправлена до Верховного Суду 09 вересня 2024 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із частиною першою та другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Відповідно до пункту 8 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено, у тому числі, дата отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується.

Пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України передбачено, що до касаційної скарги додаються, зокрема, докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.

Оприлюднення судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень не скасовує обов`язок суду видати копії судових рішень учасникам справи або надіслати їм їх, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Положеннями частини шостої статті 272 ЦПК України перебачено, що днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

ОСОБА_1 не порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Вінницького апеляційного суду від 31 липня 2024 року та не наводить обґрунтування поважності причин його пропуску.

Суд касаційної інстанції позбавлений можливості поновити строк на касаційне оскарження за власною ініціативою, а лише - за наявності відповідної заяви особи, яка подає скаргу, із зазначенням поважних причин пропуску цього строку та наданням відповідних доказів.

Отже, заявнику необхідно подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення та надати докази поважності причин його пропуску в оригіналах або завірені в установленому порядку їх копії, якими можуть бути оригінал поштового конверту разом із супровідним листом (зі штрихкодовим ідентифікатором для відстеження поштового відправлення), довідка із суду, поштового відділення зв`язку тощо, або навести інші підстави з відповідними доказами.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду.

Згідно із частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Касаційна скарга ОСОБА_1 у частині оскарження ухвали Вінницького апеляційного суду від 31 липня 2024 року не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки вона не відповідає формі і змісту касаційної скарги, визначених статтею 392 ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає касаційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Проте заявником не зазначено відповідних відомостей щодо себе.

Подана касаційна скарга також не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до неї не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено, що з 01 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 3 028 грн.

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою до суду касаційної скарги на ухвалу суду; заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір у розмірі 605,60 грн (3 028 грн * 0,2 = 605,60 грн).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102, найменування податку, збору, платежу «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Абзацом 4 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України визначено, що у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Однак у поданій касаційній скарзі заявник не зазначає обґрунтування того, у чому полягає неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права при вирішенні питання про повернення апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 17 липня 2024 року.

Також касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції, оскільки заявник просить ухвалу Вінницького апеляційного суду від 31 липня 2024 року скасувати та не позбавляти її батьківських прав, що не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

За приписами статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право:

1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення;

2) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду;

3) скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд;

4) скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині;

5) скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині;

6) у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині;

7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-6 частини першої цієї статті.

Пунктом 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України визначено, що до касаційної скарги додаються, зокрема, копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Касаційна скарга також не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки

у порушення пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України, до касаційної скарги заявником не додано примірників касаційної скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Отже, ОСОБА_1 необхідно:

- уточнити касаційну скаргу, сформулювавши її прохальну частину відповідно до положень статті 409 ЦПК України, із зазначенням судових рішень, які вона просить скасувати, а також яке рішення просить ухвалити за результатами розгляду касаційної скарги;

- зазначити у касаційній скарзі підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав);

- на виконання приписів пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України вказати відомості про наявність (відсутність) зареєстрованого електронного кабінету;

- заявити клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення;

- сплатити судовий збір у визначеному законом розмірі та порядку, надати для суду докази його сплати;

- направити на адресу Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду уточнену редакцію касаційної скарги з доданими до неї матеріалами (за наявності) та її копії відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу в частині оскарження ухвали Вінницького апеляційного суду від 31 липня 2024 року слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 17 липня 2024 року у справі за позовом виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Могилів-Подільської міської ради, ОСОБА_2 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Вінницького апеляційного суду від 31 липня 2024 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

.

Судді: Р. А. Лідовець

І. Ю. Гулейков

Д. Д. Луспеник