МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"07" жовтня 2024 р. Справа № 370/2655/23

Суддя Макарівського районного суду Київської області Білоцька Л.В., розглянувши заяву Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

04.10.2024 року до Макарівського районного суду Київської області надійшла заява Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» в особі представника Романів А.А. про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування заяви заявник вказав, що в провадженні Макарівського районного суду Київської області перебуває справа № 370/2655/23 за позовом АТ «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за Кредитним договором № KF 52474 від 28.09.2008 року.

В забезпечення належного виконання зобов`язань за кредитним договором між АТ «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 був укладений Іпотечний договір від 23.09.2008 предметом якого є: - житловий будинок заг.пл. 224,8 кв.м, житлова площа 111,1 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . - земельна ділянка, площею 0,0780 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер::05:036:0143.

Заборгованість Відповідачів за Кредитним договором станом на момент подання позову становить 98 645,56 доларів США, яка з моменту відкриття провадження у справі (18.10.2023) тобто майже рік не сплачується в добровільному порядку, що в свою чергу свідчить про відсутність наміру Відповідачів виконувати свої зобов`язання за кредитним договором в частині повернення кредитних коштів. Таким чином, при наявності непогашеної заборгованості по Кредитному договору, існує велика вірогідність того, що Відповідачами може бути відчужене майно до ухвалення судом рішення у даній справі, що в свою чергу призведе до неможливості в майбутньому відновлення порушених права Позивача та неможливості виконання рішення суду. При цьому, у випадку настання таких обставин, обрані Позивачем способи захисту порушених прав як стягнення заборгованості по Кредитному договору будуть мати, лише формальний характер, які не забезпечать поновлення порушених прав Позивача.

У зв`язку з цим, заявник просить накласти арешт на рухоме майно, що належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме: транспортний засіб марки MAZDA CX-5 синього кольору, 2017 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу (VIN CODE) - НОМЕР_2 , номерні знаки НОМЕР_3 .

Оскільки Позивач зареєстрований в установленому законом порядку на території України, застосовування судом зустрічного забезпечення не є обов`язковим.

Дослідивши письмові матеріали справи, необхідні для розгляду заяви про забезпечення позову, суд вважає, що у її задоволенні слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно зі ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

У п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі № 320/3560/18.

Так, заявником не надано докази, які б підтверджували, що дійсно транспортний засіб марки MAZDA CX-5 синього кольору, 2017 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу (VIN CODE) - НОМЕР_2 , номерні знаки НОМЕР_3 належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ). При цьому, суд може накласти арешт лише на майно або грошові кошти, що належать відповідачу, а також відсутні відомості, які б давали можливість оцінити співмірність заходів забезпечення позову (арешту) із заявленими позивачем вимогами.

Крім того, заявником не наведено достатніх підстав для забезпечення позову, не надано відомостей та не зазначено доказів, якими підтверджується, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, що дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, не надано доказів на підтвердження наміру відповідача умисно ухилитися від виконання рішення суду.

Таким чином, оскільки заявник не навів достатніх підстав щодо необхідності застосування забезпечення позову, та не надав доказів належності вказаного майна відповідачу, суд вважає вимогу про забезпечення позову безпідставною, необґрунтованою та передчасною, і приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви.

Одночасно суд роз`яснює, що ця відмова не позбавляє заявника на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 260, 261, 353-355 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду в порядку і строки, передбачені статтями 353-355 ЦПК України.

Суддя Л.В. Білоцька