Справа № 509/7637/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року смт. Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Панасенка Є.М.,

за участю секретаря судового засідання Степанової Н.С.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу № 509/7637/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу майнових прав та стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Овідіопольского районного суду Одеської області з позовом про розірвання договору купівлі-продажу майнових прав та стягнення коштів.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 06 лютого 2020 року між громадянином України ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу майнових прав № 17/20. На виконання умов договору ОСОБА_1 сплатив ОСОБА_2 11 400 (одинадцять тисяч чотириста) доларів США, що за курсом долару США на день укладення договору, а саме 28 грн. за 1 долар США еквівалентно сумі у розмірі 319 200 (триста дев`ятнадцять тисяч двісті) гривень

На виконання умов договору ОСОБА_1 повністю сплатив ОСОБА_2 ціну Майнових прав у розмірі 319 200 (триста дев`ятнадцять тисяч двісті) гривень, що є еквівалентом 11 400 (одинадцять тисяч чотириста) доларів США, що підтверджується Довідкою про оплату повної (100%) вартості Майнових прав від 16.09.2020 року за вих. № 21/19.

За змістом п. 3.1. Договору майнові права на Об`єкт нерухомості за цим договором закріпляються за Покупцем у момент видачі Довідки про оплату 100 % майнових прав. Довідка підписується Продавцем не пізніше 3-х робочих днів з дати здійснення Покупцем 100 % оплати вартості майнових прав, що визначена у п. 4.2. цього Договору.

За умовами п. 2.6. Договору плановий термін закінчення будівництва - 3 квартал 2020 року, а за умовами п. 2.7. Договору плановий термін введення в експлуатацію - 4 квартал 2020 року.

Станом на грудень 2023 року, взяті на себе зобов`язання по договору ОСОБА_2 не виконано, жилий будинок не збудовано і не введено в експлуатацію, об`єкт нерухомості у власність Позивачу не передано.

У зв`язку з грубим порушенням та невиконанням Продавцем умов Договору, ОСОБА_1 позбавлений можливості отримати те, на що він розраховував за Договором купівлі-продажу майнових прав, а саме право власності на квартиру, що знаходиться в житловому комплексі за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки: :02:005:0934.

Таким чином, Договором не врегульовано питання істотного порушення Продавцем умов договору, що виявились у грубому порушенні строків здачі в експлуатацію Об`єкта будівництва та питання розірвання Договору з цим підстав.

Як стало відомо, ОСОБА_2 є однім із дев`яти обвинувачених у кримінальному провадженні за №0000835 від 13 жовтня 2020 року, яке на даний час перебуває на судовому розгляді в провадженні Приморського районного суду м. Одеси (справа № 522/1596/22, провадження № 1-кп/522/1113/23)

Так, зі змісту ухвали Одеського апеляційного суду від 17.02.2022 року у справі № 522/1596/22, встановлено наступне: «зі змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000835 убачається, що у 2018-2019 роках громадянин ОСОБА_12, перебуваючи у межах села Лиманка Овідіопольського району Одеської області, нібито вступив у злочинну змову із ОСОБА_8 та іншими особами направлену на використання завідомо підроблених документів з метою незаконної реєстрації права власності на земельні ділянки, розташовані в Овідіопольському районі Одеської області та їх подальшої реалізації з метою заволодіння грошовими коштами від їх продажу, нібито утворивши стійке об`єднання - організовану злочинну групу.

За таких обставин фактично змова щодо вчинення злочинів, передбачених статтями 190 та 358 КК України (початок вчинення протиправних дій, утворення організованої групи, розподіл ролей учасників групи тощо) відбулися на території Овідіопольського району Одеської області, яка перебуває під юрисдикцією Овідіопольского районного суду Одеської області.

Зі змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні убачається, що дії обвинувачених були кваліфіковані за ознаками злочинів, передбачених ч.3 ст.358; ч.4 ст.358 та ч.4 ст.190 КПК України.

При цьому більш тяжким є саме злочин, передбачений ч.4 ст.190 КК України, оскільки за його вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна».

У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи, що ОСОБА_2 можливо обрано запобіжний захід, з огляду на дату, коли об`єкт нерухомості повинен був введений в експлуатацію, вважаємо необхідним одразу звернутися до суду із даним позовом, без надіслання на адресу Відповідача, зазначеної у договорі заяви про намір розірвати договір купівлі-продажу майнових прав № 17/20 від 06.02.2020 р., користуючись правом, передбаченим ч. 2 ст. 651 ЦК України.

Відповідачем не виконано умови Договору купівлі-продажу майнових прав № 17/20 від 06.02.2020 р., у зв`язку з чим настали наслідки встановлені п. 7.1. та 10.2. цього Договору, а саме у випадку невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за даним договором винна Сторона відшкодовує потерпілій Стороні всі збитки, спричинені такими її винними діями (бездіяльністю).

Згідно п. 10.2 Договору, у випадку, якщо Сторони не зможуть врегулювати спір чи протиріччя шляхом переговорів, будь-яка з сторін матиме право в порядку, встановленому чинним законодавством України, звернутися до суду, за захистом своїх прав та законних інтересів.

Враховуючи вищевикладене, вважає, що позовні вимоги про розірвання договору купівлі-продажу майнових прав та стягнення коштів є обґрунтованими, і звертається до суду із даним позовом.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 28.12.2023 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження, визначено дату підготовчого засідання.

Ухвалою Овідіопольського районного Одеської області суду від 15.05.2024 року закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду.

Представник позивача, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по оплаті професійної правничої допомоги в сумі 35000, 00 грн.

Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 281 ЦПК України.

Оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

06 лютого 2020 року між громадянином України ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу майнових прав № 17/20.

На виконання умов договору ОСОБА_1 сплатив ОСОБА_2 11 400 (одинадцять тисяч чотириста) доларів США, що за курсом долару США на день укладення договору, а саме 28 грн. за 1 долар США еквівалентно сумі у розмірі 319 200 гривень.

Згідно п. 2.1. Договору Продавець продає, а Покупець купує Майнові права на Об`єкт нерухомості у порядку та на умовах, передбачених цим договором, та у відповідності до норм Цивільного кодексу України, що визначають загальні положення про купівлю-продаж.

Згідно п. 2.2. Договору зазначено, що Об`єктом нерухомості є Майнові права, на який передаються за даним договором, є об`єкт нерухомості, розташований в Об`єкті капітального будівництва за будівельною адресою: АДРЕСА_1 , з наступними характеристиками: квартира, будівельний № 90, кількість кімнат - 1 , загальна площа - 30 кв.м., розташована на 3 поверсі.

Відповідно до п. 5.2.4. Договору Продавець зобов`язався забезпечувати будівництво Об`єкту капітального будівництва та введення його в експлуатацію, а Покупець зобов`язався здійснити оплату майнових прав в порядку та на умовах, передбачених даним договором (п. 5.4.1.)

Згідно п. 4.2.1 Договору Покупець, протягом 3 банківських днів з дня підписання Договору сплачує у касі Продавця повну вартість Майнових прав на Об`єкт нерухомості, що складає 319 200 (триста дев`ятнадцять тисяч двісті) гривень, що є еквівалентом 11 400 (одинадцять тисяч чотириста) доларів США.

На виконання умов договору ОСОБА_1 повністю сплатив ОСОБА_2 ціну Майнових прав у розмірі 319 200 (триста дев`ятнадцять тисяч двісті) гривень, що є еквівалентом 11 400 (одинадцять тисяч чотириста) доларів США, що підтверджується Довідкою про оплату повної (100%) вартості Майнових прав від 16.09.2020 року за вих. № 21/19.

За змістом п. 3.1. Договору майнові права на Об`єкт нерухомості за цим договором закріпляються за Покупцем у момент видачі Довідки про оплату 100 % майнових прав. Довідка підписується Продавцем не пізніше 3-х робочих днів з дати здійснення Покупцем 100 % оплати вартості майнових прав, що визначена у п. 4.2. цього Договору.

Пунктом 3.3. Договору передбачено, що Об`єкт нерухомості передається Продавцем Покупцю шляхом підписання Акту прийому-передачі Об`єкта нерухомості.

Пунктом 3.5. Договору передбачено, що Продавець за рахунок Покупця здійснює оформлення на Покупця права власності на Об`єкт нерухомості, шляхом отримання документів, що відповідно до законодавства посвідчують право власності на Об`єкт нерухомості.

Згідно п. 3.6. Договору після отримання документів, що відповідно до законодавства посвідчують право власності на Об`єкт нерухомості, у порядку, встановленому чинним законодавством України, Покупець має право володіти, користуватись та розпоряджатись Об`єктом нерухомості без обмежень.

За умовами п. 2.6. Договору плановий термін закінчення будівництва - 3 квартал 2020 року, а за умовами п. 2.7. Договору плановий термін введення в експлуатацію - 4 квартал 2020 року.

Станом на грудень 2023 року, взяті на себе зобов`язання по договору ОСОБА_2 не виконано, жилий будинок не збудовано і не введено в експлуатацію, об`єкт нерухомості у власність Позивачу не передано.

У зв`язку з грубим порушенням та невиконанням Продавцем умов Договору, ОСОБА_1 позбавлений можливості отримати те, на що він розраховував за Договором купівлі-продажу майнових прав, а саме право власності на квартиру, що знаходиться в житловому комплексі за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки: :02:005:0934.

Згідно п. 8.6. Договору Покупець має право до запланованої дати ведення Об`єкту капітального будівництва в експлуатацію розірвати цей Договір на умовах, викладених в ньому, надавши письмову належним чином оформлену заяву на розгляд Продавця.

Так, запланована дата, згідно договору, Сторонами передбачена - 4 квартал 2020 року.

Таким чином, Договором не врегульовано питання істотного порушення Продавцем умов договору, що виявились у грубому порушенні строків здачі в експлуатацію Об`єкта будівництва та питання розірвання Договору з цим підстав.

Як стало відомо, ОСОБА_2 є однім із дев`яти обвинувачених у кримінальному провадженні за №0000835 від 13 жовтня 2020 року, яке на даний час перебуває на судовому розгляді в провадженні Приморського районного суду м. Одеси (справа № 522/1596/22, провадження № 1-кп/522/1113/23)

Відповідачем не виконано умови Договору купівлі-продажу майнових прав № 17/20 від 06.02.2020 р., у зв`язку з чим настали наслідки встановлені п. 7.1. та 10.2. цього Договору, а саме у випадку невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за даним договором винна Сторона відшкодовує потерпілій Стороні всі збитки, спричинені такими її винними діями (бездіяльністю).

Згідно п. 10.2 Договору, у випадку, якщо Сторони не зможуть врегулювати спір чи протиріччя шляхом переговорів, будь-яка з сторін матиме право в порядку, встановленому чинним законодавством України, звернутися до суду, за захистом своїх прав та законних інтересів.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про розірвання договору купівлі-продажу майнових прав та стягнення коштів підлягають задоволенню.

Відносно стягнення моральної шкоди з відповідача на користь позивача, суд зазначає наступне.

Як підтверджується матеріалами справи, позивач мав на меті придбання нерухомості, тому, невиконання договору, що є предметом даного позову, завдає позивачці, як значних матеріальних збитків, так і наносить їй суттєвої моральної шкоди і додатковий психологічний стрес пов`язаний з реальним неотриманням житла в строк, на який він законно розраховував, завдає ОСОБА_1 також душевних страждань на межі критичних. Тим більше відповідач на вимоги ОСОБА_1 жодним чином не реагує.

Вимогами ст.509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦКУ, зокрема, з договорів.

Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), згідно ст.610 ЦК України.

У разі порушення зобов`язання згідно ч.1 ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: розірвання договору; відшкодування збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 615 ЦК України у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання.

Згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

В порушення вимог п.п. 5.2.4., 5.2.5. Договору продавець не передав позивачу об`єкт, який є предметом договору, а саме - об`єкт нерухомості, введений в експлуатацію (квартиру /майнові права на квартиру), що є істотним порушенням Договору. На момент прийняття рішення прострочення зобов`язання складає більше трьох років. Грошові кошти не повернуті позивачці.

Вимогами пункту 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Відповідно до п. 19 ч. 1 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» термін "продукція" у цьому Законі вживається в значенні - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб.

За змістом ч. 2 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Нормою ч.2 п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України» №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Моральна шкода позивачки полягає в її душевних стражданнях, яка понесла остання в результаті неотримання даного об`єкту нерухомості у власність, а також у результаті не добросовісного виконання Відповідачем зобов`язання по договору, не отримання грошових коштів значний час. Зазначене спричинило та спричиняє суттєвий психологічний удар та привід для тривалого душевного хвилювання позивача та членів його сім`ї.

Тому позовні вимоги про стягнення моральної шкоди суд вважає обґрунтованими.

Частиною 1 ст.76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 5313,53 грн.

Що стосується вимоги щодо стягнення витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ст.60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Згідно ст.15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Частиною четвертою ст.62 ЦПК визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Так, у відповідності до ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Ст.137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Представником позивача своєчасно ставилось питання перед судом про розподіл судових витрат, однак відповідний опис вартості виконаних робіт та акт надання послуг представником позивача надано окремо з відповідною заявою про розподіл судових витрат у терміни передбачені чинним законодавством.

Відповідно до договору про надання правничої (правової) допомоги № 30/23 від 27.11.2023 та додатку №»1 до договору про надання правничої (правової) допомоги № 30/23 від 27.11.2023 року, виконавцем договору її надано.

16.07.2024 року складено відповідний акт про надання послуг (правової допомоги) з врахуванням дат, витраченого часу та назви наданої послуги. Вартість наданих послуг становить 35000,00 гривень.

Суд звертає увагу на п.53 Додаткової постанови від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, в якій Велика Палата Верховного суду зазначила, що вимога ч.8 ст. 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватись і до справ, що розглядаються в спрощеному позовнім у провадженні, де судові дебати и відсутні.

З огляду на викладене вимоги представника позивача і в частині стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу є обґрунтованими, доведеним і підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючисьст.ст.3,4,10,133,141,259,263,265,268,272,273,280-283,288,289,352,354 ЦПК України, ст.ст. 23, 509, 526, 610, 611, 615, ч. 2 ст. 651 ЦК України, ст.ст. 1, 4 Закону України «Про захист прав споживачів» суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Розірвати договір купівлі продажу майнових прав № 17/20 від 06 лютого 2020 року, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , грошові кошти у розмірі 11400 (одинадцять тисяч чотириста ) доларів США, що станом на 19 грудня 2023 року відповідно до курсу НБУ складає 423 993 (чотириста двадцять три тисячі дев`ятсот дев`яносто три) грн. 36 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , моральну шкоду у розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судові витрати які складаються з витрат по сплаті судового збору у розмірі 5313 (п`ять тисяч триста тринадцять) грн. 53 коп. та витрат по оплаті професійної правничої допомоги у розмірі 35 000 (тридцять п`ять тисяч) грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду безпосередньо або через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 14.10.2024 року.

Головуючий: Є. М. Панасенко