Справа № 161/4579/24
Провадження № 2-др/161/102/24
У Х В А Л А

іменем України

11 жовтня 2024 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Коржик Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Луцьку клопотання представника відповідачів адвоката Тищенка С.Ю. про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.09.2024 року в цивільній справі № 161/4579/24 у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування було відмовлено у повному обсязі (а.с. 133-135).

26.09.2024 року від представника відповідачів адвоката Тищенка С.Ю. надійшла на адресу суду клопотання про ухвалення додаткового рішення. В обґрунтування заявлених вимог останній зазначає, що його довіритель ОСОБА_3 у зв`язку з розглядом цивільної справи № 161/4579/24 поніс витрати на правничу допомогу в сумі 20000 грн. Вважає, що такі витрати є співмірними зі складністю справи, обсягом виконаних ним робіт, часу, затраченим на виконання відповідних робіт та ціною позову. Враховуючи наведене, просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 20000 грн. витрат на правничу допомогу (а.с. 138-141).

10.10.2024 року представником позивачки було подано до суду письмові заперечення на вищевказане клопотання. В обґрунтування своїх доводів останній зазначає, що представником відповідачів до закінчення судових дебатів у справі не було зроблено заяву щодо подання доказів про розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи. З огляду на наведене, у задоволенні клопотання про ухвалення додаткового рішення просить відмовити (а.с. 173-175).

Представник позивача у вищевказаних письмових запереченнях просив вирішити питання про ухвалення додаткового рішення за його відсутності.

Представник відповідачів в судове засідання не з`явився, причини його неявки суду не відомі.

Частиною ч. 4 ст. 270 ЦПК України визначено, що в разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

З огляду на наведене, суд вважає за можливе вирішити заяву представника відповідачів про ухвалення додаткового рішення за відсутності сторін.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи та клопотання про ухвалення додаткового рішення, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення або/чи не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Із вищевказаної норми ЦПК України слідує, що основною умовою для ухвалення додаткового судового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду є необхідність здійснення відповідною стороною заяви про подання доказів щодо розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, яка повинна бути зробленою до закінчення судових дебатів у такій справі.

При цьому, законодавець не визначає форму та зміст такої заяви.

Тобто, сторона, яка має намір подати докази про розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі повинна зробити про це заяву в будь-який процесуальний спосіб (подати письмову заяву, оголосити про це в ході розгляду справи в усній формі або ж зазначити у відзиві на позовну заяву чи у заперечення на відповідь на відзив).

Варто наголосити, що положення ч. 8 ст. 141 ЦПК України не є формальною вимогою, це важлива законодавча гарантія об`єктивного та справедливого розгляду справ при здійсненні цивільного судочинства, яка надана сторонам для забезпечення однієї із основних засадам (принципів) цивільного судочинства щодо відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Поряд з цим, вищевказана норма спрямована на дисциплінування учасників судового провадження, унеможливлення зловживання своїми процесуальними правами, а також забезпечення розумної можливості опонента відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно із заявником.

Разом з тим, як встановлено судом, ані відповідачами, ані їх представником у ході розгляду не було заявлено про подання доказів щодо розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, що є порушенням процесуального порядку, визначеного ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Зокрема, представником позивача ані в підготовчому, ані в судових засіданнях не було оголошено про те, що він чи його довірителі мають намір подати до суду докази про розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Вищевказана заява також не міститься у будь-яких інших процесуальних документах, які були подані адвокатом Тищенком С.Ю. в ході розгляду справи, у тому числі й у відзиві на позовну заяву.

Також варто зауважити, що зазначення у відзиві на позовну заяву попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які сторона відповідача понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи не можливо вважати тотожнім заяві, подання якої регламентовано ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Враховуючи наведене, суд не вбачає будь-яких правових підстав для ухвалення додаткового рішення в цивільній справі № 161/4579/24 за клопотанням адвоката Тищенка С.Ю.

На підставі ст.ст. 10, 12, 13, 141, 246-247, 259, 263-265, 270, 352-354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника відповідачів адвоката Тищенка С.Ю. про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складений 15 жовтня 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська