ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Головуючого Тимченко О.О.,

Суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.

учасники справи:

позивач Моторно (транспортне) страхове бюро України

відповідач ОСОБА_1

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області цивільну справу № 214/10162/21 за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

за апеляційною скаргою Моторного (транспортного) страхового бюро України,

на заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 липня 2023 року (суддя Малаховська І.Б.),ухваленого в приміщенні Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області,

В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ

В грудні 2021 року Моторно (транспортне) страхове бюро України (надалі МТСБУ) звернулось до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу в обґрунтування якого послалось на те, що 25 вересня 2019 року о 08-50 годині на трасі а/д М-04 Знамянка Луганськ Ізварено 154 км., водій ОСОБА_1 , не маючи права керування транспортним засобом, перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння, керуючи автомобілем марки ChevroletLacetti,державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та скоїв зіткнення з автомобілем марки MANLE 8/150 L державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП пасажир автомобіля марки ChevroletLacetti, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 отримав смертельну травму. Дані ЄЦБД МТСБУ не містять підтверджень, що на момент ДТП, автомобіль марки Chevrolet Lacetti,державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , був забезпечений договором ОСЦПВВНТЗ, а також відомостей, що водій ОСОБА_1 підпадає під норму п. 13.1 ст. 13 Закону України«Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».З метою відшкодування (регламентної виплати) ОСОБА_4 батька згиблого ОСОБА_5 , на підставі ст. 33,35, п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», звернувся до МТСБУ з заявою про виплату страхового відшкодування від 09 жовтня 2019 року, яка зареєстрована МТСБУ за вх. 37142 від 16 жовтня2019 року, що підтверджується даною заявою, зареєстровано справу МТСБУ: 63423.12 лютого 2020 року МТСБУ визначило розмір регламентної виплати в розмірі 14 225 грн., що підтверджується Довідкою МТСБУ про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих № 1 від 12 лютого 2020 року. Також 12 лютого 2020 року МТСБУ на підставі ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначеної МТСБУ, було прийнято наказ МТСБУ № 1781 від 12 лютого 2020 року «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих» про виплату відшкодування ОСОБА_4 в особі його представники ОСОБА_6 в сумі розміру 14 225 грн. 20 серпня 2020 року ОСОБА_4 - батька загиблого ОСОБА_3 , на підставі ст. ст. 33,35, п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», звернувся до МТСБУ з заявою про перегляд справи № 63423, в якій просив компенсувати йому витрати, пов`язані з виготовленням та встановленням надгробного пам`ятника загиблому ОСОБА_3 в сумі 31 200 грн. 02 вересня 2020 року МТСБУ визначило розмір регламентної виплати в розмірі 31 200 грн., що підтверджується довідкою МТСБУ про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих №1 від 12 лютого 2020 року. Фактичні витрати МТСБУ на відшкодування витрат пов`язаних з регламентною виплатою по страховому випадку склали 45 425 грн. МТСБУ виконало покладений на нього обов`язок по відшкодуванню шкоди, завданої з вини власника транспортного засобу, який не забезпечив цивільно- правову відповідальність.

Враховуючи вищезазначене, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь МТСБУ понесені витрати в розмірі 45425 грн. та судові витрати по справі.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 липня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Судове рішення мотивоване тим, що установити вину ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України, немає можливості, отже не можливо довести причино-наслідковий зв`язкою між діями відповідача та настанням смерті ОСОБА_3 .

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

В апеляційній скарзі МТСБУ, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права просить заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 липня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги позивача та вирішити питання про розподіл судових витрат по справі.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник вказує на те, що фактичні витрати МТСБУ на відшкодування витрат, пов`язаних з регламентною виплатою по страховому випадку, складають в сумі 45 425 грн та підтверджені матеріалами справи. МТСБУ виконало покладений на нього обов`язок по відшкодуванню шкоди, завданої з вини власника транспортного засобу, який не забезпечив цивільно - правову відповідальність. Суд першої інстанції не дав належної оцінки тому, що відповідач ОСОБА_1 знаходився за кермом автомобіля марки ChevroletLacetti, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в присутності власника транспортного засобу та мав посвідчення водія № НОМЕР_3 , тобто на відповідній правовій підставі володів вказаним автомобілем. Вказує на те, що головною особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки. Апелянт вважає помилковим висновок суду першої інстанції про відмову в задоволені позову з підстав відсутності судового рішення у кримінальному провадженні по факту ДТП.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Згідно витягу з ЄРДР № 0000768 від 02 вересня 2019 року розпочато досудове розслідування за частиною 2 статті 86 КК України. (а.с.43)

Досудовим розслідуванням кримінального провадження № 0000768 установлено, що 25 вересня 2019 року о 08-50 годині на трасі а/д М-04 Знамянка Луганськ Ізварено 154 км., водій ОСОБА_1 , не маючи права керування транспортним засобом, перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння, керуючи автомобілем марки ChevroletLacetti, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та скоїв зіткнення з автомобілем марки MANLE 8/150 L державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 .. Внаслідок ДТП пасажир автомобіля марки ChevroletLacetti, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 отримав смертельну травму. (а.с.37-20)

Згідно постанови слідчого Зайченка В.В. від 14 січня 2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошено в розшук. (а.с.37-40)

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с.28)

Згідно свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_4 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . (а.с.26)

З метою відшкодування (регламентної виплати) ОСОБА_4 батька згиблого ОСОБА_5 , в особі представника ОСОБА_6 , на підставі ст. 33,35, п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», звернувся до МТСБУ з заявою про виплату страхового відшкодування від 09 жовтня 2019 року, яка зареєстрована МТСБУ за вх. 37142 від 16 жовтня 2019 року, та відповідно до якої зареєстровано справу МТСБУ: 63423.

12 лютого 2020 року МТСБУ визначило розмір регламентної виплати в розмірі 14 225 грн., що підтверджується Довідкою МТСБУ про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих № 1 від 12 лютого 2020 року.

Також 12 лютого 2020 року МТСБУ на підставі ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначеної МТСБУ, було прийнято наказ МТСБУ № 1781 від 12 лютого 2020 року «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих» про виплату відшкодування ОСОБА_4 в особі його представника ОСОБА_6 в сумі розміру 14 225 грн.

20 серпня 2020 року ОСОБА_4 - батько загиблого ОСОБА_3 ,в особі представника ОСОБА_6 , на підставі ст. ст. 33,35, п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», звернувся до МТСБУ з заявою про перегляд справи № 63423, в якій просив компенсувати йому витрати, пов`язані з виготовленням та встановленням надгробного пам`ятника загиблому ОСОБА_3 в сумі 31 200 грн.

02 вересня 2020 року МТСБУ визначило розмір регламентної виплати в розмірі 31 200 грн., що підтверджується довідкою МТСБУ про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих №1 від 02 вересня 2020 року.

Відповідно до платіжного уречення № 989848 МТСБУ перерахувало ОСОБА_6 виплати по справі № 63423 згідно наказу № 1781 від 12 лютого 2020 року в розмірі 14225 грн. (а,с.23)

Відповідно до платіжного доручення № 2203925 від 22 вересня 2020 року МТСБУ перерахувало ОСОБА_6 виплати по справі № 63423 згідно наказу № 3.1/1046 від 21 вересня 2020 року в розмірі 31 200 грн. (а.с.22)

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до пункт 3 частини 3 статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Апеляційна скарга МТСБУ підлягає задоволенню.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду: малозначних справ; справ, що виникають з трудових відносин; справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд; справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до частини 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що ціна позову в даній справі є меншою ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону, рішення суду першої інстанції не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог позивача, суд першої інстанції виходив з того, що установити вину ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частини 2 статті 286 КК України, немає можливості, отже не можливо довести причино-наслідковий зв`язкою між діями відповідача та настанням смерті ОСОБА_3 .

Проте, погодитись з таким висновком суду першої інстанції не можливо з наступних підстав.

Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок ДТП, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого (пункт 23.1 статті 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Згідно із пунктом 27.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів`страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Відповідно до частин першоїтретьої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.

Стаття 23 ЦК України визначає загальні положення про можливість відшкодування моральної шкоди при наявності вини відповідача, а стаття 1167 ЦК України передбачає можливість відшкодування шкоди в позадоговірних (деліктних) правовідносинах лише за наявності ознак неправомірності або протиправності в діях осіб, які порушують ці права, та доведеності особою втрат немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ.

За загальним правилом складовими елементами загальних підстав для відшкодування моральної шкоди є: шкода, тобто наявність втрат у немайновій сфері потерпілої особи; протиправне діяння особи, яка її завдала; причинний зв`язок між ними; вина заподіювача шкоди.

Перераховані складові фактичної підстави для відповідальності за заподіяння моральної шкоди є колом тих обставин, які повинні бути встановлені судом. Відсутність хоча б одного елементу виключає відповідальність за завдану шкоду.

Згідно із принципом змагальності сторін необхідним є доведення обставин, які покладені в основу обґрунтування відповідних вимог про відшкодування моральної шкоди.

При оцінці моральної (немайнової) шкоди, спричиненої потерпілим, суд повинен належним чином оцінювати ступінь немайнових втрат.

Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, тому, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Позивач не зобов`язаний доводити вину відповідача у заподіянні шкоди. Особа, якій спричинено шкоду, подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір спричиненої шкоди, а також докази того, що саме відповідач її спричинив або є особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Подібні висновки висловлені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05 червня 2019 року у справі № 61/8496/15-ц, провадження № 14-154цс19.

Згідно з частинами першою, другою, п`ятою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

З огляду на презумпцію вини завданої шкоди, передбаченої частиною другою статті 1166 ЦК України, відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК України, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК України).

Порядок та умови відшкодування шкоди безпосередньо встановлено ЦК України, відповідно до якого умовами відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є протиправність поведінки заподіювача шкоди, наявність цієї шкоди у потерпілого і причинного зв`язку між ними.

При цьому слід враховувати, що особливі правила статті 1187 ЦК України діють тоді, коли шкоду завдано тими властивостями об`єкта, через які діяльність із ним визнається джерелом підвищеної небезпеки.

Головною особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду, як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки.

Разом із цим відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, має свої межі, за якими відповідальність виключається. До них належать непереборна сила та умисел потерпілого.

Під умислом потерпілого слід розуміти усвідомлене бажання особи заподіяти шкоду. При цьому особа повинна розуміти значення своїх дій та мати змогу керувати ними.

Обов`язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається також на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція заподіювача шкоди.

Такі правові висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 05 червня 2019 року у справі № 466/4412/15-ц (провадження № 61-37654св18), від 15 серпня 2019 року у справі № 756/16649/13-ц (провадження № 61-26702св18), від 02 жовтня 2019 року у справі № 447/2438/16-ц (провадження № 61-26195св18), від 11 грудня 2019 року у справі № 601/1304/15-ц (провадження № 61-33216св18).

Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України).

Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Досудовим розслідуванням кримінального провадження № 0000768 установлено, що 25 вересня 2019 року о 08-50 годині на трасі а/д М-04 Знамянка Луганськ Ізварено 154 км., водій ОСОБА_1 , не маючи права керування транспортним засобом, перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння, керуючи автомобілем марки ChevroletLacetti, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та скоїв зіткнення з автомобілем марки MANLE 8/150 L державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП пасажир автомобіля марки ChevroletLacetti, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 отримав смертельну травму. (а.с.37-20)

Згідно постанови слідчого Зайченка В.В. від 14 січня 2020 року ОСОБА_1 , 18 грудня 1996 року, оголошено в розшук. (а.с.37-40)

Встановлено, що відповідно до платіжного уречення № 989848 МТСБУ перерахувало ОСОБА_6 виплати по справі № 63423 згідно наказу № 1781 від 12 лютого 2020 року в розмірі 14225 грн. (а,с.23)

Відповідно до платіжного доручення № 2203925 від 22 вересня 2020 року МТСБУ перерахувало ОСОБА_6 виплати по справі № 63423 згідно наказу № 3.1/1046 від 21 вересня 2020 року в розмірі 31 200 грн. (а.с.22)

Фактичні витрати МТСБУ на відшкодування витрат пов`язаних з регламентною виплатою по страховому випадку склали в сумі 45 425 грн.

Відповідно до вимог статті 1191 ЦК України та статті 38 Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у п. 13.1 ст.13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо вона керувала транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також якщо вона відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та/або вжила алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), та/або вона керувала транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії, та/або самовільно залишила місце пригоди.

Вирішуючи даний спір місцевий суд не надав належної оцінки доводам позовної заяви, а також аргументам позивача, що позивач звернувся до суду із цим позовом з метою відшкодування і суд, реалізуючи право особи на ефективний засіб правового захисту, оцінивши надані сторонами докази, має встановити наявність чи відсутність складу цивільного правопорушення, який і може бути підставою для стягнення шкоди.

Матеріалами справи, а саме постановою про оголошення підозрюваного у розшук від 14 січня 2020 року, установлено що відповідач ОСОБА_1 знаходився за кермом автомобіля марки ChevroletLacetti, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в присутності власника транспортного засобу та мав посвідчення водія № НОМЕР_3 , тобто на відповідній правовій підставі володів вказаним автомобілем, за участі якого відбулась ДТП. До даної ДТП, внаслідок якої ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження не сумісні з життям, призвело невиконання відповідачем ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України.

Слідчі дії у кримінальному провадженні тривають з 25 вересня 2019 року і до моменту звернення до суду позивача у цій справі досудове розслідування не закінчено, зупинено, у зв`язку з перебуванням ОСОБА_1 у розшуку, що фактично позбавляє позивача можливості протягом розумного строку захистити свої права у межах кримінального провадження, а також може свідчити про нездатність держави захистити порушені права.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про задоволення позову щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою у розмірі 45 425 грн, враховуючи що зазначені витрати підтверджуються матеріалами справи.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

За частиною 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України, слід задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог позивача.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

За частинами 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи те, що апеляційний суд дійшов висновку про скасування рішення суду першої інстанції та задоволення позову в повному обсязі, з ОСОБА_1 на користь МТСБУ підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, понесені у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції в розмірі 2 270 грн (а.с.53) та розглядом справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 3 405 грн (а.с.131),що разом становить 5 675 грн.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України задовольнити.

Заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 липня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення у справі.

Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України витрати, пов`язані з регламентною виплатою в порядку регресу в розмірі 45 425 (сорок п`ять чотириста двадцять п`ять) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судові витрати по справі в сумі 5 675 (п`ять тисяч шістсот сімдесят п`ять) грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий О.О.Тимченко

Судді: Я.М.Бондар

В.П. Зубакова