Справа № 694/1627/24
провадження № 2/694/478/24
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
11.10.2024 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Сакун Д.І.,
з участю секретаря судового засідання Литвин Н.М.,
розглянувши в приміщенні суду, в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про зміну розміру аліментів,
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача
02.07.2024 року до Звенигородського районного суду Черкаської області надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить змінити спосіб присуджених до стягнення аліментів, визначений рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 06.03.2018 року у справі № 233/4728/17, із стягнення в твердій грошовій сумі на стягнення у частці від заробітку, а саме стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 зі всіх видів заробітку (доходу відповідача), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця і до повноліття дитини ОСОБА_3 .
Відповідач був належно повідомлений про розгляд справи, шляхом направлення ухвали про відкриття провадження та копії позовної заяви на адресу реєстрації, а також відповідач був повідомлений про розгляд справи шляхом оголошення на веб-сайті Звенигородського районного суду, що відповідно до вимог ч. 11 ст. 128ЦПК України - з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, однак, відзив до суду на позов не надав, про причини неподання суду відзиву не повідомив, зустрічного позову не пред`являв, а тому враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 13.08.2024 було відкрито провадження. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Позивачем подано заяву про витребування доказів, у задоволенні якої ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 11.10.2024 року відмовлено.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Фактичні обставини, встановлені судом
Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення.
У суді встановлено, що згідно свідоцтва про народження, серія НОМЕР_3 від 29.07.2016 року, виданого Костянтинівським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що в Книзі реєстрації народжень 29.07.2016 року зроблено відповідний актовий запис за № 498. Батьками дитини записані: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.7).
Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 06.03.2018 року стягнуто аліменти з відповідача на користь позивача на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень, що підлягає індексації відповідно до закону, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04.10.2017 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.8-9).

На підставі вказаного рішення був виданий виконавчий лист (а.с.10).

Позивач з дитиною переїхали проживати в м. Звенигородка Черкаської області, що підтверджується відповідною довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 15.05.2023 року № 7109- (а.с.11-12).

Згідно акту складеного депутатом Звенигородської міської ради в присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 27.06.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 та її дочка ОСОБА_3 зареєстровані та проживають, як внутрішньо переміщені особи в АДРЕСА_1 . Батько дитини ОСОБА_2 з сім`єю не проживає. Дитина знаходиться на повному забезпеченні матері (а.с.13).

З довідки виданої директором Звенигородської гімназії №4 Звенигородської міської ради ОСОБА_6 від 15.05.2024 року №51 ОСОБА_7 дійсно навчається в Звенигородській гімназії №4 в 1му класі (а.с.16).

Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін.

за змістом ст. 51 Конституції України дитинство являється об`єктом охорони держави.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 2 ст.182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтями 183, 184 СК України встановлено, що за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Таким чином законодавець чітко визначив, по-перше, що аліменти стягуються або у частці, або у твердій грошовій сумі. По-друге, правом вибору виду аліментів (частка чи грошова сума) наділений той з батьків, з ким проживає дитини.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

Змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими ст. 182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс14.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів ґрунтуються на недостатності суми фактично стягуваних аліментів для забезпечення потреб дитини.

В будь-якому випадку, відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України право обирати та змінювати спосіб стягнення аліментів на утримання дітей належить їх стягувачу.

Діюче законодавство надає позивачу право обирати спосіб стягнення аліментів на утримання дитини, а при необхідності - змінювати його. Позивач скористалася своїм правом, визначив способом стягнення аліментів - їх присудження у частці від доходу боржника. Крім того, закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю.

Вирішуючи питання щодо зміни способу стягнення аліментів суд бере до уваги, що відповідач відзиву або будь яких заперечень до суду не надав, є чоловіком працездатного віку, не надав доказів, щодо свого місця роботи чи перебування на обліку в Державній службі зайнятості. Крім цього не надав доказів про свій стан здоров`я, зокрема який впливає на працездатність, наявності чи відсутності на праві власності, володінні та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, а також не надав будь - яких інших доказів, які б давали підстави вважати, про неможливість надання ним допомоги на утримання дитини саме у такому розмірі, при цьому позивач має право вибору способу стягнення аліментів, відтак суд приходить до висновку про наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів та стягнення їх у частці від доходу.

Така зміна способу стягнення аліментів буде відповідати інтересам дитини та засадам справедливості, добросовісності та розумності.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Відтак, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 1211,20 грн.

На підставі викладеного та ст. 180,181,183,191 СК України, керуючись ст. 81, 141, 200, 247, 259, 263-265, 280-282, 430 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про зміну розміру аліментів - задоволити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), на підставі рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 06.03.2018 року по справі №233/4728/17 на користь ОСОБА_8 , із стягнення в твердій грошовій сумі на стягнення у частці від заробітку, а саме стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 зі всіх видів заробітку (доходу відповідача), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця і до повноліття дитини ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь держави 1211,20 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Рішення підписане 11.10.2024.

Суддя Д.І. Сакун