Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2024 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Ковальчук Т.А.

при секретарі Хорольській І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку земельної ділянки по праву спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку земельної ділянки по праву спадкування за заповітом.

Позивач в позові посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 . Після її смерті залишилася спадщина, що складається зокрема, із земельної ділянки площею 4.6001 га, розташованої на території Новопетрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :01:002:1085.

За життя моя мати ОСОБА_3 залишила заповіт від 09 серпня 2007 року, яким позивачеві заповідала вказану земельну ділянку.

У встановлений законодавством строк, позивач та її сестра ОСОБА_2 звернулися до Магдалинівської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, у зв`язку із чим була заведена спадкова справа. Після чого позивачеві було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 5/6 частини земельної ділянки. Свідоцтво про право на спадщину на 1/6 частину вказаного майна на підставі ст. 1241 ЦК України не видавалося.

Оскільки сестра позивача ОСОБА_2 на час відкриття спадщини була непрацездатною, у зв`язку із чим вона має право на обов`язкову частку у спадщині, а саме на 1/6 частину земельної ділянки. Однак між сторонами досягнуто згоди щодо іншого порядку спадкування, а саме позивач спадкує цілу частку у спадщині, а відповідач все інше майно. Однак позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, оскільки відповідач у строк визначений законодавством не відмовилася від прийняття спадщини.

За наведених обставин, позивач вимушена звертатися до суду та просить визнати за нею, по праву спадкування за заповітом право власності на1/6 частину земельної ділянки площею 4.6001 га, кадастровий номер :01:002:1085.

Позивач в судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву в якій прохала розглянути справу без її участі, підтримала позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву в якій прохала розглянути справу без її участі, не заперечувала проти позовних вимог.

Дослідивши докази, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Мати позивача ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а. с. 8-11).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Земельна ділянка площею 4.6001 га, розташована на території Новопетрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :01:002:1085 належала ОСОБА_3 та позивачеві 30 серпня 2016 року було видано свідоцтво про право на спадщину на 5/6 часток вказаного майна (а. с. 12).

У відповідності до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до заповіту від 09.08.2007 року, посвідченого секретарем виконкому Новопетрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, ОСОБА_3 заповіла позивачеві все своє майно (а. с. 37).

У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Виходячи з матеріалів справи, право на спадкування земельної ділянки за заповітом має позивач, однак не має можливості отримання свідоцтва про право на спадщину.

Враховуючи обставини справи, суд вважає, що позивач має право на спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , прийняла спадщину, тому суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на земельну ділянку.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , по праву спадкування за заповітом після ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на:

-1/6 частку земельної ділянки площею 4.6001 га, кадастровий номер :01:002:1085, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 223.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Т.А.Ковальчук