Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

30 вересня 2024 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Тептюка Є.П.

за участю секретаря Заїчко Д.Ю.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про виділення в натурі та визнання права власності на частину домоволодіння, припинення права спільної часткової власності та встановлення порядку користування земельною ділянкою,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_4 про виділення в натурі та визнання права власності на частину домоволодіння, припинення права спільної часткової власності та встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Просив суд поділити в натурі житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

30 вересня 2024 року від представника позивача адвоката Березенка Є.А. надійшла заява з уточненими позовними вимогами, в якій він зазначив, що просить виділити у приватну власність ОСОБА_1 у житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами відповідно до Варіанту 1 судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 02/24-БТ, ЗТ від 19.08.2024 року, як ІІ співвласнику. Компенсацію визначену в даному варіанті, яка має бути сплачена йому відповідачем просить не стягувати. Судові витрати понесені позивачем просить залишити відповідно за позивачем. Розгляд справи просить проводити за відсутності позивача.

30 вересня 2024 року від представника відповідача адвоката Ткачук-Коваленко О.В. надійшла заява про визнання уточнених позовних вимог. Судові витрати понесені відповідачем просить залишити відповідно за відповідачем. Розгляд справи просить проводити за відсутності відповідача.

Встановлені судом обставини:

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 . Спадщина на яку видано свідоцтво складається з частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на праві власності належить позивачу ОСОБА_1 та відповідачу ОСОБА_4 в рівних частинах (по частини).

Відповідно до довідки Червонослобідської сільської ради від 10.02.2023 року №98/13-40 за домоволодінням за адресою: АДРЕСА_1 обліковується земельна ділянка площею 0,25 га.

Відповідно до висновку експерта № 02/24-БТ, ЗТ від 19.08.2024 року запропоновано три варіанти розподілу спірного домоволодіння.

Варіант № 1 має найменші відхилення від розміру ідеальних часток співвласників та передбачає найменшу компенсацію.

Норми права, що підлягають застосуванню:

Приписами п.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 3 ст. 77 ЦПК України визначено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України).

Суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

ч. 1, ч. 2 статті 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно з частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

У ч.1 ст. 358 ЦК України зазначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Таким чином, з моменту набуття позивачем та відповідачем права спільної часткової власності на житловий будинок, сторони мають право лише за взаємною згодою володіти та користуються спільним майном, і за жодних правових підстав не мають права вчиняти дій, які б не були узгоджені обома співвласниками.

В силу статті 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Однією із правових форм розпорядження власником своєю часткою у праві спільної часткової власності є право співвласника на виділ у натурі частки із майна, яке є у спільній часткової власності, що встановлено у статті 364 Цивільного кодексу України. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Верховний Суд у складі Касаційного цивільного суду у своїх постановах від 11 листопада 2019 року (справа № 369/5164/15-ц), 12 лютого 2020 року (справа 161/16460/16-ц), зазначає, що системний аналіз положень статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави дійти висновку, що у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено його відокремлену частину, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася.

Враховуючи, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна відповідно до статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України" у п.6, п. 7 Постанови № 7 від 4 жовтня 1991 року "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок" при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст. 115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв`язку з цим стосовно до ст. 119 ЦК ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась.

При поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, у постанові від 18.03.2020 року по справі №569/10421/17 зазначає, що у тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання або перепланування будинку він провадиться за наявності на це дозволу виконавчого комітету місцевої ради (стаття 152 ЖК Української РСР). У чинній редакції статті 152 ЖК Української РСР встановлено, що виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об`єкта в експлуатацію не потребується.

У Постанові Верховного Суду України від 16.11.2016 року міститься правовий висновок по справі № 6-1443цс16. Так, поняття спільної часткової власності визначено в частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.

Згідно зі статтею 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна.

Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно.

Відповідно до ч. 2 ст. 367 ЦК України у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Згідно ч. 1, ч. 3, ч. 4 ст. 88 ЗК України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

ч. 1, ч. 4 статті 120 ЗК України встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи:

Згідно висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 02/24-БТ, ЗТ від 19.08.2024 року розподіл спірного домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 можливий на окремі об`єкти відповідно до трьох варіантів.

Беручи до уваги позицію сторін, щодо того, що позивач просить виділити йому частину спірного майна, як співвласнику №2 а відповідачу, як співвласнику № 1, відповідно до 1 Варіанту запропонованого у висновку та земельно-технічної експертизи № 02/24-БТ, ЗТ від 19.08.2024 року та просить не стягувати з відповідача визначену в експертному висновку компенсацію за відхилення від розміру ідеальних часток, зазначаючи, що вона йому вже сплачена, а відповідач визнає вказані позовні вимоги та погоджується на виділення йому, як співвласнику 1 відповідно до 1 Варіанту запропонованого у висновку та земельно-технічної експертизи № 02/24-БТ, ЗТ від 19.08.2024 року, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судові витрати:

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Враховуючи, що сторони просять не стягувати понесені ними судові витрати, суд відповідно залишає їх за ними.

Керуючись ст.ст. 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ та виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності та встановлення порядку користування земельною ділянкою - задовольнити повністю.

Поділити в натурі житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Виділити у приватну власність ОСОБА_1 у житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами: Веранда літ. «а»: приміщення І площею 4,7 кв.м.; Житловий будинок літ. «А-І»: приміщення 1-6 кімната площею 9,2 кв.м., приміщення 1-7 кімната площею 7,6 кв.м., приміщення 1-8 кімната площею 18,8 кв.м., приміщення 1-9 кімната площею 10,9 кв.м., приміщення 1-10 коридор площею 6,9 кв.м.; Господарські будівлі та споруди: сарай літ. «Б», гараж літ. «Ж», сарай літ. «В», погріб літ. «И», огорожа №1 хвіртка, огорожа №2 ворота, огорожа №3, 21.58 п.м., огорожа №4, 9.95 п.м., що складає 49/100 частин в житловому будинку з господарськими спорудами.

Виділити у приватну власність ОСОБА_4 у житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами: Прибудова літ. «а1»: приміщення 1-1 кухня площею 9.3 кв.м., приміщення 1-2 веранда площею 13.7 кв.м., приміщення 1-3 санвузол площею 3.3 кв.м.; Житловий будинок літ. «А-І»: приміщення 1-4 кімната площею 9,9 кв.м., приміщення 1-5 кімната площею 14.9 кв.м.; Господарські будівлі та споруди: сарай-літня кухня літ. «Д», сарай літ. «Е», погріб літ. «З», яма вигрібна №5, теплиця літ. «Т», вбиральня літ. «Г», огорожа №3, 11.22 п.м., огорожа №4, 11.03 п.м., що складає 51/100 частин в житловому будинку з господарськими спорудами.

Залишити в спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_4 - свердловину літера «І»

Встановити між ОСОБА_1 до ОСОБА_4 порядок користування земельною ділянкою за адресом: АДРЕСА_1 , відповідно до Варіанту 1 судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 02/24-БТ, ЗТ від 19.08.2024 року, що зображений в Додатку 2:

Виділити в користування ОСОБА_1 частину земельної ділянки, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 відповідно до варіанту №1 Додатку №2 висновку земельно-технічної експертизи від № 02/24-БТ, ЗТ від 19.08.2024 земельну ділянку площею 1231 кв.м. розташована в межах: 4.42 м (стіна сараю літ. «Б») х3.68 х 0.92 х 22.09 х 59.07 х 13.84 х 70.04 х 8.81 х 7.08 х 6.44 х 2.00 х 3.02 м. 15.13 x 29.48 x 4.50 x 1.00 x 4.93 x 1.00 x 2.43 x 2.62 x 5.62 x 1.16 х 6.76 х 0.29 х 2.42 х 1.02 х 2.53 х 12.97м. (на план-схемі синім кольором).

Виділити в користування ОСОБА_4 частину земельної ділянки, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 відповідно до варіанту №1 Додатку №2 висновку земельно-технічної експертизи від № 02/24-БТ, ЗТ від 19.08.2024 земельну ділянку площею 1231 кв.м. розташована в межах: 9.46х10.25х3.49х1.43х3.68хО.92х11.22м. 2.31м (частина зовнішньої стіни прибудови літ. «а1») х 2.58 x 2.42 x 0.29 x 6.76 x 4.69 x 1.5 х 1.00 x 2.43x 1.00 x 4.93 x 1.00 x 4.50 x 43.40 x 21.67 x 14.06 x 70.04 x 8.81 x 7.08 x 6.44 x 1.76м. (на план-схемі червоним кольором).

Для забезпечення доступу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 до свердловини № НОМЕР_1 , для обслуговування зовнішніх стін сараю літ. «Б», прибудови літ. «а1, а» виділити дві ділянки спільного користування.

Перша ділянка спільного користування проходить в межах: 1.49х 12.97x2.53х 1.02x2.58x2.31 х 1.76x2.00x3.02х4.42х 1.43x3,49х 10.25м.

Площа першої ділянки спільного користування складає 30.0кв.м.

Для обслуговування ОСОБА_4 частини зовнішньої стіни житлового будинку літ. «А-І» з виділити другу ділянку спільного користування, яка проходить в межах: 1.16х5.62х2.62х 1.00х 1.51 х4.69м.

Площа другої ділянки спільного користування складає 8.0кв.м.

Загальна площа ділянок спільного користування складає 38.0кв.м. На план-схемі зображено жовтим кольором.

Для забезпечення ізольованого користування приміщеннями, зобов`язати позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_4 реконструкцію системи електропостачання з метою забезпечення їх автономності.

Для забезпечення ізольованого користування приміщеннями, зобов`язати позивача ОСОБА_1 зробити: демонтаж дверного блоку та мурування дверного прорізу між приміщеннями: приміщення 1-4 кімната та приміщення 1-10 коридор; замурувати дверний проріз між теплицею «Т» та сараєм літ.»Б».

Для забезпечення ізольованого користування приміщеннями, зобов`язати відповідача ОСОБА_4 зробити: демонтаж дверного блоку та мурування дверного прорізу між приміщеннями: приміщення 1-1 кухня та приміщення І веранда; зробити замість віконного прорізу, міжкімнатний дверний проріз між приміщенням 1-1 кухня та приміщення 1-4 кімната; побудувати в теплиці літ. «Т» окремий вхідний проріз, встановивши дверний блок.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Понесені судові витрати залишити за сторонами.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його (проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду у зазначений вище строк.

Повний текст рішення складено 04.10.2024 року.

Суддя: Є. П. Тептюк