ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 953/494/24
Номер провадження 22-ц/818/2576/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2024 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Мальованого Ю.М.,

суддів Маміної О.В., Тичкової О.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2024 року в складі судді Демченко С.В. у справі № 953/494/24 за позовом ОСОБА_1 до Державного бюджету України про відшкодування завданих збитків та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Державного бюджету України про відшкодування завданих збитків та моральної шкоди, у якому просить зобов`язати державний бюджет України виплатити їй компенсацію, пов`язану із прибуттям до місця досудового розслідування та задовольнити моральну шкоду в розмірі 200000,00 грн.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 26 січня 2024 року вказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк не пізніше 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали усунути недоліки, шляхом: уточнення суб`єктного складу відповідачів; зазначення ціни позову; надання обґрунтованого розрахунку суми, яку просить стягнути з відповідача; надання доказів, що підтверджують обставини, викладені в позовній заяві, а саме спричинення моральної шкоди та причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача та виникненням шкоди; надання документу, що підтверджує сплату судового збору відповідно до закону; надання доказів про вчинення будь-якого кримінального правопорушення, де вона визнана потерпілою, і вчиненням якого позивачу заподіяно матеріальні збитки, а також надання доказів на підтвердження розміру заподіяних збитків (вироку суду, постанови судів апеляційної та касаційної інстанції).

19 квітня 2024 року на адресу Київського районного суду м. Харкова надійшла заява ОСОБА_1 про усунення недоліків, в якій посилалась на те, що вона є пенсіонером та у зв`язку з цим вона звільнена від сплати судового збору, оскільки звернулась із позовом про стягнення моральної шкоди, спричиненої внаслідок бездіяльності органів поліції. Крім того, зазначила, що на її думку вона виконала всі вимоги суду.

22 квітня 2024 року на адресу Київського районного суду м. Харкова надійшла заява-клопотання ОСОБА_1 про долучення до заяви про усунення недоліків від 19 квітня 2024 року довідки №11203 про її доходи за 2023 рік, виданої 22 квітня 2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Державного бюджету України про відшкодування завданих збитків та моральної шкоди визнано не поданою та повернуто позивачу разом з доданими до неї документами.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що 19 квітня 2024 року ОСОБА_1 подала до канцелярії суду заяву про усунення недоліків на виконання ухвали Київського районного суду м. Харкова від 26 січня 2024 року, при цьому недоліки, зазначені в ухвалі суду від 26 січня 2024 року, позивачка не усунула. Окрім того, 22 квітня 2024 року ОСОБА_1 подала до канцелярії суду клопотання про приєднання до заяви про усунення недоліків від 19 січня 2024 року довідку про доходи. При цьому долучена ОСОБА_1 довідка про її доходи не усуває недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі суду від 26 січня 2024 року. Отже, ОСОБА_1 не виконала вимоги суду щодо усунення недоліків позовної заяви, поданої 22 січня 2024 року.

Не погодившись з ухвалою суду про повернення позовної заяви, 24 травня 2024 року ОСОБА_1 на вказане судове рішення подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, а також порушення норм матеріального та процесуального права, просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Зазначає, що суд помилково не прийняв до уваги той факт, що подаючи позовну заяву, вона звільнена від сплати судового збору, крім того виконала всі вимоги суду.

Інший учасник справи правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2024 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на підставі частини 1 статті 369 ЦПК України.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Вирішуючи питання про повернення позовної заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що заявником не усунено недоліки, визначені ухвалою суду про залишення заяви без руху.

Такі висновки суду першої інстанції не в повній мірі відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 22 січня 2024 року ОСОБА_1 подала до суду першої інстанції позов до Державного бюджету України про відшкодування завданих збитків та моральної шкоди (а.с.1-2).

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 26 січня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху в зв`язку з недодержанням вимог статей 175, 177 ЦПК України, а саме: не уточнено суб`єктного складу відповідачів; не зазначено ціни позову; не надано обґрунтованого розрахунку суми, яку просить стягнути з відповідача; не надано доказів, що підтверджують обставини, викладені в позовній заяві, а саме спричинення моральної шкоди та причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача та виникненням шкоди; не надано документу, що підтверджує сплату судового збору відповідно до закону; не надано доказів про вчинення будь-якого кримінального правопорушення, де вона визнана потерпілою і вчиненням якого позивачу заподіяно матеріальні збитки, а також не надала доказів на підтвердження розміру заподіяних збитків (вироку суду, постанови судів апеляційної та касаційної інстанції). Запропоновано позивачу протягом 10 днів з моменту вручення цієї ухвали усунути недоліки позовної заяви (а.с.4-5).

Як вбачається з матеріалів справи, копію вищевказаної ухвали позивачем ОСОБА_1 отримано 10 квітня 2024 року, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.7).

За правилами цивільного процесуального законодавства позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам статей 175 та 177 ЦПК України.

Статтею 175 ЦПК України визначено вимоги до позовної заяви.

Так, частиною 3 цієї статті передбачено, що позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

На підставі частини 4 статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з частинами 1, 2, 3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Як убачається зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 зазначила всі, на її думку, істотні обставини справи, визначила відповідача - Державний бюджет України, зауважила про всі підстави, за яких вимушена звернутися до суду.

Після отримання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, ОСОБА_1 подала до суду заяву про усунення недоліків (а.с.8) в якій зазначила, що вона є пенсіонером та звільнена від сплати судового збору, оскільки звернулась із позовом про відшкодування завданих збитків та моральної шкоди, спричиненої внаслідок бездіяльності органів поліції.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд критично оцінює висновок суду першої інстанції, що долучена ОСОБА_1 довідка про її доходи не усуває недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі суду від 26 січня 2024 року, з огляду на те, що ОСОБА_1 частково виконала вимоги ухвали суду, а саме: надала клопотання про звільнення від сплати судового збору з посиланням на підстави звільнення.

Суд першої інстанції на вказане уваги не звернув, зазначивши про невиконання ухвали про залишення позову без руху в повному обсязі.

Разом з тим посилання суду на незазначення ціни позову та суми компенсації, доказів на обґрунтування заявлених вимог є безпідставними, оскільки в позовній заяві позивачка зазначила розмір компенсації - 200000,00 грн та докази на власний розсуд.

Проте позивачкою на виконання вимог ухвали не уточнено суб`єктний склад відповідача в даній справі, а саме фізичну чи юридичну особу, Державу України або уповноважений орган.

Державний бюджет України не є юридичною особою, або уповноваженим державою органом та не може бути відповідачем у справі.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання неподаною та повернення позовної заяви позивачу разом з доданими до неї документами, проте помилився щодо мотивів такої відмови, тому судова колегія вважає за необхідне змінити ухвалу суду в частині мотивів повернення позовної заяви ОСОБА_1 .

Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частини 4 статті 376 ЦК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Оскільки частина 4 статті 376 ЦПК України передбачає у якості підстави для зміни судового рішення також і випадки доповнення або зміни його мотивувальної частини, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а саме: оскаржувану ухвалу змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ч. 4 ст.376, ст.ст.381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2024 року змінити, виклавши мотивувальну частину судового рішення в редакції цієї постанови.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 16 жовтня 2024 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді О.В. Маміна

О.Ю. Тичкова