КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 жовтня 2024 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Таргоній Д.О., Голуб С.А., Слюсар Т.А., розглянувши в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргоюпредставника ОСОБА_1 - адвоката Євдоченко Наталії Дмитрівни на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19 грудня 2023 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року позивач ТОВ «Євро-Реконструкція» звернулося до суду з даним позовом, який обґрунтовано тим, що відповідачі є користувачами та мешканцями кв. АДРЕСА_1 .

Відповідачі отримують послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, при цьому не виконують зобов`язання по їх оплаті, в зв`язку з чим за ними утворилась заборгованість, яку позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів з урахуванням нарахованих штрафних санкцій.

Відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідачі своєчасно з грудня 2015 року не вносили плату за отримані послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії та за отримані послуги з гарячого водопостачання, в результаті чого утворилась заборгованість станом на 01 жовтня 2023 року в розмірі 34444,68 грн, з яких заборгованість з централізованого опалення становить 12848,63 грн та заборгованість із сплати послуг за гаряче водопостачання в розмірі 21596,05 грн.

Також позивач відповідно до ст.625 ЦК України вважає, що наявні підстави для стягнення з відповідачів 3% річних та інфляційних втрат.

Враховуючи вищевикладене, позивач просив стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ТОВ «Євро-Реконструкція» заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг з центрального опалення та постачання гарячої води у розмірі 34444,68 грн, інфляційну складову боргу у розмірі 23199,66 грн, 3% річних у розмірі 7176,93 грн, а також судові витрати в розмірі 2684,00 грн.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 19 грудня 2023 року позов ТОВ «Євро-Реконструкція» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ТОВ «Євро-Реконструкція» заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у розмірі 34444,68 грн, втрати від інфляції внаслідок несвоєчасного розрахунку у розмірі - 23199,66 грн, 3 % річних у розмірі 7176,93 грн, а всього на загальну суму 64821,27 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ТОВ «Євро-Реконструкція» судові витрати по сплаті судового збору по 894,67 грн з кожного.

07 травня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Євдоченко Н.Д. через систему «Електронний суд» звернулася до суду першої інстанції іззаявою про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19 грудня 2023 року.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15 травня 2024 року заяву залишено без задоволення.

Не погоджуючись з даним заочним рішенням, представник ОСОБА_1 - адвокат Євдоченко Н.Д. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить заочне рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову ТОВ «Євро-Реконструкція» в повному обсязі. У разі, якщо апеляційний суд дійде висновку про обгрунтованість позовних вимог застосувати позовну давність до вимог про стягнення заборгованості та відповідальності за порушення грошового зобов`язання за порушення строків сплати такої заборгованості за період грудень 2015 року - лютий 2017 року включно.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що не погоджується з наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості, оскільки він не містить відомостей про кількість наданих послуг, структуру плати за надані послуги, застосований позивачем тариф, спосіб нарахування та яким чином і на підставі чого визначено суму перерахунку за кожну з послуг у грудні 2015 року, та за послугиз постачання гарячої води у лютому 2023 року.

На думку представникаОСОБА_1 - адвокатаЄвдоченко Н.Д., надані позивачем розрахунки не містять обгрунтованого розрахунку позовних вимог, не свідчать про доведеність вимоги про стягнення заборгованості.

Крім того, адвоката Євдоченко Н.Д. зазначає, що її довірителька не проживала за адресою: АДРЕСА_2 їв, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 18 листопада 2022 року, згідно якої ОСОБА_1 зареєстрована за місцем проживанням: АДРЕСА_3 , а фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Таким чином ОСОБА_1 перестала бути членом сім`ї наймача, перестала проживати разом з ним, відповідно втратила права та обов`язки члена сім`ї наймача, у тому числі щодо споживання житлово-комунальних послуг і щодо їх оплати.

Тобто остання не є отримувачами житлово-комунальних послуг з центрального опалення та постачання гарячої води та не може нести солідарну відповідальність.

Крім того, ТОВ «Євро-реконструкція» пропустилизагальний строк позовної давності, оскільки останні в позовній заяві просили стягнути заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг з центрального опалення та постачання гарячої води за період з 01 червня 2015 року по 01 жовтня 2023 року.

Відзив на апеляційну скаргу у визначений судом апеляційної інстанції строк не надходив.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Тому, розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

З`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Ч. 1 ст. 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в буд. АДРЕСА_5 , здійснюється ТОВ «Євро-Реконструкція» на підставі ліцензії №198 від 01 червня 2012 року.

Судом першої інстанції встановлено, що за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровані наступні особи: ОСОБА_2 з 22 жовтня 1992 року, ОСОБА_3 з 22 жовтня 1992 року та ОСОБА_1 з 02 липня 1997 року, що підтверджується відомостями з Реєстру територіальної громади м. Києва.

Тобто відповідачі, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 є споживачами послуг в період виникнення боргу з центрального опалення та постачання гарячої води за послуги, що здійснюються ТОВ «Євро-реконструкція» за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідачі своєчасно з грудня 2015 року не вносили плату за отримані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, в результаті чого утворилась заборгованість, що станом на 01 жовтня 2023 року становить 34444,68 грн, з яких: за послугу з централізованого опалення - 12 848,63 грн., за послугу з постачання гарячої води - 21 596,05 грн., що підтверджується представленими позивачемрозрахунками.

Ч. ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні хододною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезенням побутових відходів у порядку встановленому законодавством.

Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року №1875-IV (редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин), ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року №2189-VIII споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з ст. ст. 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості.

Ст. ст. 7, 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII визначені права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, за якими споживач, зокрема, має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, та зобов`язаний оплачувати їх у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст.9 вказаного Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до ст. ст. 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як вбачається з матеріалів справи, спірні правовідносини виникли з приводу несплати відповідачами наданих позивачем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за період з грудня 2015 року по 01 жовтня 2023 року.

Задовольняючи позовні вимоги та стягуючи солідарно з відповідачівна користь ТОВ «Євро-Реконструкція» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення, а також втрати від інфляції внаслідок несвоєчасного розрахунку та 3% річних, суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості.

Проте, колегія суддів не погоджується в повній мірі з висновком суду щодо стягнення заборгованості з відповідачів за надані послуги з централізованого опалення та послуги з постачання гарячої води за період з 01 грудня 2015 року по 01 жовтня 2023 року, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції розглядав справу в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, що обмежило права відповідачів подати як докази на обґрунтування своїх заперечень проти позову, так і заяву про застосування строку позовної давності.

Колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги заявлені до відповідачів підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Євдоченко Н.Д., звертаючись до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, вказувала на те, що позивач ТОВ «Євро-Реконструкція» звернулося до суду з даним позовом з пропуском строку позовної давності.

У поданих запереченнях на заяву про перегляд заочного рішення ТОВ «Євро-Реконструкція» вказує на те, що, з урахуванням поданої відповідачем заяви про застосування судом наслідків спливу строків позовної давності, строк позовної давності може бути застосовано лише за вимогами, що виникли до 12 березня 2017 року.

Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (ч. 3 ст. 267 ЦК України).

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №200/11343/14-ц викладено правову позицію, згідно якої відповідач, який не був належним чином (згідно з вимогами процесуального закону) повідомлений про час і місце розгляду справи у суді першої інстанції, не має рівних з позивачем можливостей подання доказів, їх дослідження та доведення перед цим судом їх переконливості, а також не може нарівні з позивачем довести у суді першої інстанції ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх заперечень. Якщо суд першої інстанції, не повідомивши належно відповідача про час і місце розгляду справи, ухвалить у ній заочне рішення, відповідач вправі заявити про застосування позовної давності у заяві про перегляд такого рішення. У разі відмови суду першої інстанції у задоволенні цієї заяви, відповідач може заявити про застосування позовної давності в апеляційній скарзі на заочне рішення суду першої інстанції. Той факт, що відповідач, який не був належно повідомлений судом першої інстанції про час і місце розгляду справи, не брав участі у такому розгляді, є підставою для вирішення апеляційним судом заяви цього відповідача про застосування позовної давності, навіть якщо така заява не подавалася ним у суді першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Створення рівних можливостей учасникам процесу у доступі до суду та до реалізації і захисту їх прав є частиною гарантій справедливого правосуддя, зокрема принципів рівності та змагальності сторін.

Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу та докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Dombo Beheer B. V. v. the Netherlands» від 27 жовтня 1993 року (заява № 14448/88, § 33).

Відповідно до п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Згідно з постанововою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID - 19, спричиненої корона вірусом SARS-CоV-2» на всій території України встановлено карантин з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року, дія якого постановами Кабінету Міністрів України продовжувався.

При цьому, Законом України № 731-ІХ від 18 червня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)»), до 06 серпня 2020 року були продовжені саме процесуальні строки, визначені ЦПК України. Натомість строки, визначені пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, зокрема строки визначені нормами матеріального права - ст.ст. 257 і 258 ЦК України, таких змін та (або) обмежень вищевказаним Законом не зазнали і, відповідно, вважаються продовженими і на час розгляду цієї справи апеляційним судом.

З урахуванням п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України та часу введення в Україні карантину у межах позовної давності знаходиться період з березня 2017 року.

При цьому, колегія суддів зазначає, що наслідки строку позовної давності застосовуються відносно тієї особи, яка їх заявляє.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що стягненню з відповідачів на користь позивача підлягає заборгованість за послуги з централізованого опалення/ постачання теплової енергії та постачання гарячої води за період з 12 березня 2017 року по 01жовтня 2023 року за послуги з: централізованого опалення/постачання теплової енергії у розмірі 4372,83 грн; постачання гарячої води - 9698,47 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вже встановлено судом ТОВ «Євро-Реконструкція» здійснює постачання теплової енергії та гарячого водопостачання до вказаного багатоквартирного житлового будинку.

Доказів того, що у зазначений період послуги, що надає позивач, відповідачем не споживались, надано не було. Із заявою про те, що відповідачі не проживають за вказаною адресою, вони до ТОВ «Євро-Реконструкція» не звертались.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачі зареєстровані у зазначеній вище квартирі, а тому є споживачами наданих позивачем послуг у вказаній квартирі.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 02 вересня 2019 року у справі № 335/479/17, провадження № 61-22435св18.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не є споживачем наданих позивачем послуг, оскільки не проживає за адресою: АДРЕСА_2 , колегія суддів відхиляє, особи, які зареєстровані за вказаною адресою зберігають за собою право проживання у житловому приміщенні, а відтак останні зобов`язані сплачувати за надані їм послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, розрахунок 3% річних проводиться за формулою: RPS=S*Q*V/D/100, де S - сума заборгованості, Q - кількість днів прострочки, V -3%, D - кількість днів у році, 100 - 100%.

Отже, з відповідачів на користь ТОВ «Євро-Реконструкція» підлягають стягненню 3% річних в розмірі 3595,49грн за період з 12 березня 2017 року по 01 жовтня 2023 року.

Розрахунок інфляційних втрат обчислюється за такою формулою: IV=(S*I / 100 - S) *Q/DM, де S - сума заборгованості, I - індекс інфляції, Q - кількість днів прострочки, DM - кількість днів у місяці, 100 - 100%.

Отже, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати в розмірі 11439,17 грн за період з 12 березня 2017 року по 01 жовтня 2023 року.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Як вбачається з прохальної частини апеляційної скарги апелянт просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідно до ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог та стягнення солідарно з відповідачів на користь ТОВ «Євро-Реконструкція» заборгованість за послугу з централізованого опалення/постачання теплової енергії в сумі 4372,83 грн та за послугу з постачання гарячої води у розмірі 9698,47 грн, інфляційну складову боргу у розмірі 11439,17 грн та 3% річних у розмірі 3595,49 грн за період з 12 березня 2017 року по 01 жовтня 2023 року.

Щодо судових витрат, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає за можливе здійснити зміну розподілу судових витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач сплатив судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2684,00 грн.

Предметом позову ТОВ «Євро-Реконструкція» є стягнення з відповідачів суми заборгованості за житлово-комунальні послуги, яка у загальному розмірі складає 64821,27грн.

За результатами апеляційного розгляду справи колегія суддів дійшла висновку про обгрунтованість солідарного стягнення з відповідачів заборгованості за житлово-комунальні послуги у загальному розмірі 29105,96грн, що становить 44,90 % розміру задоволених вимог.

За таких обставин, з урахуванням принципу пропорційності при розподілі судових витрат між сторонами, апеляційний суд вважає, що стягненню з відповідачів на користь позивача підлягає сума судових витрат у розмірі 1205,11 грн, тобто по 401,70 грн з кожного з відповідачів.

Понесені відповідачем ОСОБА_1 та документально підтвердженні судові витрати, що складаються з судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 4 026,00 грн, слід покласти на позивача ТОВ «Євро-Реконструкція» у пропорційному розмірі до задоволених вимог скарги (55,10 %) що складає 2218, 32 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги часткового заслуговують на увагу, висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення суду першої інстанції ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального, і порушенням норм процесуального права, і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог у відповідності до ст. 376 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - адвоката Євдоченко Наталії Дмитрівни задовольнити частково.

Заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19 грудня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю«Євро-Реконструкція» заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 4372,83 грн (чотири тисячі триста сімдесят дві гривні вісімдесят три копійки), за послуги з постачання гарячої води - 9698,47 грн (дев`ять тисяч шістсот дев`яносто вісім гривень сорок сім копійок), 3 відсотки річних у розмірі 3595,49 грн (три тисячі п`ятсот дев`яносто п`ять гривень сорок дев`ять копійок), інфляційна складова боргу у розмірі 11439,17 грн (одинадцять тисяч чотириста тридцять дев`ять гривень сімнадцять копійок).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» судові витрати у розмірі по 401,70 грн (чотириста одна гривня сімдесят копійок) з кожного.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» на користь ОСОБА_1 у відшкодування судового збору за подання апеляційної скарги 2218,32 грн (дві тисячі двісті вісімнадцять гривень тридцять дві копійки).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Реквізити сторін:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро - Реконструкція», , адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. ГнатаХоткевича, буд. 20;

ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

ОСОБА_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст постанови складений 10 жовтня 2024 року.

Суддя-доповідач Д.О. Таргоній

Судді: С.А. Голуб

Т.А. Слюсар