УХВАЛА

09 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 359/8093/20

провадження № 61-9484св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого -Луспеника Д. Д.,
суддів:Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В.,Гулька Б. І., Лідовця Р. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачка - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності на майно, зобов`язання вчинити дії, стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому, з урахуванням заяви про зміну предмета позову (листопад 2021 року) та заяви про збільшення розміру позовних вимог (лютий 2022 року), просив встановити факт проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01 січня 2004 року до 21 лютого 2019 року; визнати за позивачем право власності на 1/3 частку такого майна: житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 ; квартири за адресою: АДРЕСА_2 ; земельної ділянки площею 0,1 га за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку; земельної ділянки площею 0,1 га за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства. Зобов`язати ОСОБА_2 передати ОСОБА_1 копії ключів від житлового будинку з надвірними будівлями та від квартири. Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти: 56 833,33 грн - як успадковану позивачем частку спільних коштів подружжя, внесених на рахунок на ім`я ОСОБА_2 у АТ «Райффайзен Банк Аваль», відкритий відповідно до договору банківського вкладу від 20 березня 2015 року; 300 000,00 грн - як успадковану позивачем частку спільних коштів подружжя, що зберігались на інших банківських рахунках на ім`я ОСОБА_2 ; 51 066,66 грн - як належну позивачеві частку коштів, отриманих ОСОБА_2 за договором оренди квартири за адресою: АДРЕСА_2 ; 47 238,27 грн - як відшкодування за відчуження земельної ділянки площею 0,2 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , та автомобіля Subaru Forester, 2008 року випуску.

Короткий зміст судових рішень

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 лютого 2022 року позовну заяву в частині стягнення з ОСОБА_2 300 000,00 грн, як успадкованої позивачем частки спільних коштів подружжя, залишено без розгляду на підставі заяви представника позивача ОСОБА_4 .

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31 жовтня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Встановлено факт проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з 01 січня 2004 року до 21 лютого 2019 року.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_4 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частки квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частки земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер :03:002:0115, з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування жилого будинку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частки земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер :03:002:0152, із цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 10 травня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31 жовтня 2022 року в частині визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/3 частки земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер: :03:002:0152, скасовано і в цій частині ОСОБА_1 у задоволенні цієї вимоги відмовлено.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31 жовтня 2022 року в частині відмови ОСОБА_1 у задоволенні позову про стягнення грошової компенсації за частку в автомобілі скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов у цій частині задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за його 1/3 частку у праві власності на автомобіль Subaru Forester, 2008 року випуску,

WIN код НОМЕР_1 , в сумі 16 333,33 грн.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

ОСОБА_2 , в інтересах якої діяла адвокат Осадча Н. О., у червні 2023 року звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31 жовтня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 травня 2023 року, в якій просила оскаржувані судові рішення в частині задоволених позовних вимог скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

Постановою Верховного Суду від 15 травня 2024 року касаційну скаргу

ОСОБА_2 , в інтересах якої діяла адвокат Осадча Н. О., залишено без задоволення. Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області

від 31 жовтня 2022 року (у не скасованій за результатами апеляційного перегляду частині) та постанову Київського апеляційного суду від 10 травня 2023 року

в оскаржуваній частині залишено без змін.

Короткий зміст вимог заяви та заперечень проти неї

У вересні 2024 року через систему «Електронний суд» до Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій позивач просить ухвалити додаткове рішення про розподіл судових витрат, стягнути

з відповідачки ОСОБА_2 або компенсувати за рахунок держави судові витрати в розмірі 32 487,80 грн ОСОБА_1 за вказаними ним реквізитами.

Заява обґрунтована тим, що за результатами касаційного перегляду позовні вимоги залишилися частково задоволеними. За обставинами справи позивач поніс такі витрати: сплата судового збору за подання заяв про забезпечення позову (840,80 грн), сплата судового збору за подання позовної заяви,

з урахуванням заяви про зміну предмета позову (12 258,80 грн), залучення свідків (1 000,00 грн), сплата судового збору за подання апеляційної скарги (18 388,20 грн), разом - 32 487,80 грн. Про ці витрати було зазначено при поданні заяв про забезпечення позову, позовної заяви, заяви про зміну предмета позову та апеляційної скарги відповідно, а оригінали квитанцій про сплату судового збору містяться в матеріалах справи. Прохальна частина позовної заяви та апеляційної скарги містила вимогу покласти судові витрати на відповідачку, проте питання розподілу судових витрат не було вирішено судами.

18 вересня 2024 року через систему «Електронний суд» до Верховного Суду від ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Осадча Н. О., надійшли письмові заперечення на заяву ОСОБА_1 , в яких відповідачка, посилаючись на необґрунтованість заяви, просить відмовити в повному обсязі у її задоволенні.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини першої статті 270 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ЦПК України, і воно не може змінити суті основного рішення.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 03 лютого 2021 року у справі № 760/34441/19-ц (провадження № 61-14841св20).

Переглядаючи рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області

від 31 жовтня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 травня 2023 року в частині задоволених позовних вимог за касаційною скаргою

ОСОБА_2 й ухвалюючи судове рішення про залишення касаційної скарги відповідачки без задоволення, а судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін, Верховний Суд вказав, що немає підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій, оскільки касаційна скарга залишена без задоволення.

Ураховуючи, що Верховний Суд не ухвалював судового рішення по суті зазначених у позові позовних вимог, тому відсутні підстави, передбачені статтею 270 ЦПК України, для задоволення заяви та ухвалення додаткового рішення у справі.

Заявник не позбавлений права подати заяву про ухвалення додаткового рішення суду в порядку статті 270 ЦПК України до судів попередніх інстанцій для вирішення питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи.

На підставі викладеного колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 .

Керуючись статтею 270 ЦПК України, Верховний Суду складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності на майно, зобов`язання вчинити дії, стягнення грошових коштів відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

ГоловуючийД. Д. Луспеник
Судді:І. Ю. Гулейков
Б. І. Гулько
Г. В. Коломієць
Р. А. Лідовець