Провадження № 2/761/7549/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Габунії М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про визнання протиправною відмову в укладенні договору, -

В С Т А Н О В И В:

23.05.2023 року до Шевченківського районного суду м.Києва надійшла зазначена позовна заява.

В позовних вимогах з врахуванням заяви від 14.06.2023 року про зміну предмету позову позивач просить: визнати протиправною відмову ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» в укладенні договору постачання природного газу із споживачем природного газу ОСОБА_1 на підставі написаних ручкою і надісланих ним 12.03.2023 року та 24.03.2023 року заяв-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України».

Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що 12.03.2023 року та 24.03.2023 року він направив відповідачу заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», однак відповідач відмовився їх прийняти, так як вони мають бути надруковані.

Ухвалою суду від 19.06.2023 року відкрито провадження у справі та вирішено проводити слухання справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

Сторони не звертались до суду із заявою про слухання справи із викликом сторін.

25.07.2023 року до суду надійшов відзив відповідача на заявлені вимоги в якому представник просить відмовити в задоволенні заявлених вимог. Як зазначив представник відповідача, діючим законодавством чітко визначено алгоритм постачання природного газу побутовим споживачам та укладення договору. Однак позивач, в порушення Постанов НКРЕКП №2500 та №2496 від 30.09.2015 року не надав відповідачу заповнену заяву-приєднання у встановленій формі, хоча про це був неодноразово повідомлений та йому направлялась роздрукована така форма (бланк) заяви-приєднання.

Представник вказав, що 13.04.2023 на підставі відповідної заяви-приєднання Споживача укладено договір постачання природного газу з ТОВ «ГК «Нафтогаз України» щодо постачання природного газу на об`єкт, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за особовим рахунком НОМЕР_1 , ЕІС-Код НОМЕР_2.

Крім того представник відповідача зазначає, що в позовній заяві позивач не обгрунтував в чому полягає порушене право позивача.

Відповідь на відзив до суду не надходила.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані суду докази, врахувавши процесуальні заяви сторін, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

При зверненні до суду з позовом позивач зазначав, що 12.03.2023 року та 24.03.2023 року він звертався до відповідача із заявами-приєднаннями до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» однак вони не були розглянуті відповідачем.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.03.2023 року ОСОБА_1 підготував власноруч написану заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» за адресою: вулиця Сонячна, буд.18 село Слобода-Шоломківська, Коростенський район Житомирської області.

Позивач не надав доказів надсилання вказаної заяви відповідачу.

24.03.2023 року позивачем була виготовлена аналогічна заява. З копій квитанцій вбачається, що позивач направив заяву в м.Кропивницький. Однак суду не надано доказів, що відповідач отримав вказану заяву. Також варто зазначити, що юридична адреса відповідача знаходиться на території м.Києва.

Також позивач зазначає, що він не отримав письмові відповіді на заяви, однак отримав смс-повідомлення на телефон. В той же час, суд не може прийняти до уваги їх як належні докази, оскільки позбавлений можливості встановити, що вони стосуються заяв від 12 та 24 березня 2023 року, так як позивач неодноразово звертався до відповідача із заявами та скаргами на які йому було надано відповіді. Так з матеріалів справи вбачається, що відповідачем надані відповіді на скаргу позивача від 24.03.2023, заяви позивача від 30.03.2023, 31.03.2023, 13.04.2023, лист від 10.04.2023.

Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором (Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП), які є однаковими для всіх побутових споживачів України.

За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, за згодою постачальника відповідно до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500 (далі - Типовий договір), що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

На письмову вимогу побутового споживача постачальник зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дати отримання такого письмового звернення безкоштовно надати побутовому споживачу підписану уповноваженою особою постачальника письмову форму договору постачання природного газу побутовим споживачам (пункт 2 розділу ІІІ Правил).

Постачальники зобов`язані на власному сайті розмістити редакцію договору постачання природного газу, яка має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам.

Постачальники із спеціальними обов`язками, на яких в установленому порядку покладені обов`язки постачати природний газ побутовим споживачам (далі - постачальник із спеціальними обов`язками), додатково розміщують редакцію договору в друкованих виданнях, що публікуються в межах їх території ліцензованої діяльності (пункт 3 розділу ІІІ Правил).

Алгоритм укладення договору про постачання природного газу передбачає, що побутовий споживач або його уповноважена особа подає постачальнику природнього газу підписану заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам (наприклад, шляхом заповнення такої заяви на вебсторніці НАК "Нафтогаз") та пред`являє оригінали:

документів, якими визначено право власності чи користування на об`єкт (приміщення);

документа, що посвідчує особу споживача (для громадян України - паспорт громадянина України, у тому числі ID-карта, або тимчасове посвідчення громадянина України; для іноземців та осіб без громадянства - національний паспорт або документ, що його замінює), а також реєстраційного номера облікової картки платника податків (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті, - серія та номер паспорта);

належним чином оформлена довіреність на представника побутового споживача, уповноваженого представляти його інтереси під час процедури укладання договору на постачання природного газу (за необхідності);

інших документів, перелік яких визначений на сайті такого постачальника із спеціальними обов`язками (пункт 5 розділу ІІІ Правил).

Зазначені інформація та документи можуть подаватися побутовим споживачем у вигляді електронних документів із обов`язковою ідентифікацією та автентифікацією побутового споживача, наприклад, з використанням кваліфікованого електронного підпису. Передача інформації та документів здійснюється за допомогою інформаційних (автоматизованих) систем постачальника та/або засобами електронної пошти на адресу постачальника, яка зазначена на його сайті.

У відзиві представник відповідача зазначила, що 13.04.2023 на підставі відповідної заяви-приєднання Споживача укладено договір постачання природного газу з ТОВ «ГК «Нафтогаз України» щодо постачання природного газу на об`єкт, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за особовим рахунком НОМЕР_1 , ЕІС-Код НОМЕР_2.

Однак представник відповідача не вказала з якою особою такий договір укладено. В той же час, з копії листа №119/5.3-13346-2023 від 28.04.2023 вбачається, що такий договір укладено з ОСОБА_1 .

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Так, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи що відповідач 13.04.2023 року, тобто до звернення позивача до суду з цим позовом, уклав з позивачем договір постачання природного газу, суду не надано доказів, що відповідач відмовив в укладенні договору на постачання природного газу з позивачем, позивач не довів порушення власного права, суд приходить до висновку що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.4,77-81, 141, 263, 265, 352, 354 ЦПК України, суд,

вирішив:

В позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про визнання протиправною відмову в укладенні договору - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги р ішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Н.Г. Притула