Придніпровський районний суд м.Черкаси
Провадження № 2-з/711/69/24
У Х В А Л А

09.10.2024 м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду міста Черкаси Позарецька С.М. за участю секретаря Буйновської А.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 , яка подана її представником адвокатом Кузьмінським Олексієм Олександровичем про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В :

19.08.2024 ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Кузьмінського Олексія Олександровича, звернулася у Дарницький районний суд м. Києва з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить витребувати у відповідача та передати їй, належний їй на праві власності автомобіль марки HONDA, 2015 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 у належному технічно-справному стані та ключі до замка запалення до вказаного автомобіля. Крім того, просить стягнути з відповідача на свою користь судові витрати у справі.

Одночасно з позовною заявою ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на автомобіль марки HONDA, 2015 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_3 та заборонити іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаного автомобіля.

Ухвалами Дарницького районного суду м. Києва від 23.08.2024 цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з незаконного володіння (справа № 753/16440/24, провадження № 2/753/9123/24), а також за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову (справа № 753/16440/24, провадження № 2-з/753/179/24), передано на розгляд за підсудністю до Придніпровського районного суду м. Черкаси, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України.

До Придніпровського районного суду м. Черкаси матеріали справи № 753/16440/24 надійшли 24.09.2024 та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.09.2024, справа № 753/16440/24 передана у провадження судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Позарецької Світлани Михайлівни.

Ухвалою суду від 25.09.2024 повернуто заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, на підставі ч. 10 ст. 153 ЦПК України.

Крім того, 25.09.2024 ухвалою суду позовну заяву залишено без руху і надано термін для усунення недоліків позовної заяви, тривалістю у десять днів від дня отримання копії цієї ухвали.

Разом з тим, 04.10.2024 ОСОБА_1 через свого представника адвоката Кузьмінського О.О. подала заяву про забезпечення позову, яку обґрунтовує тим, що у 2019 році, на підставі договору купівлі-продажу вона придбала автомобіль марки HONDA, 2015 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 .

Як зазначено, 08.12.2022 нею видано довіреність на ім`я ОСОБА_2 щодо володіння, користування та розпорядження вказаним вище автомобілем, яку посвідчив приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Левицька Е.А. за реєстровим № 7522. Разом з тим, за її заявою, 15.04.2024 вказану вище довіреність скасовано, про що приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Левицькою Е.А. внесено відомості про припинення дії цієї довіреності до Єдиного реєстру довіреностей за № 3925. Про скасування цієї довіреності було повідомлено як компетентні органи, нотаріуса, так і ОСОБА_2 . Незважаючи на це, станом на день подання цієї заяви, автомобіль марки HONDA, 2015 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , продовжує знаходитись у незаконному володінні та користуванні ОСОБА_2 . На її численні прохання повернути автомобіль, ОСОБА_2 не реагує, автомобіль не повертає. Наразі їй невідомі ані місце знаходження, ані стан її майна.

Заявник також вказує, що хоч оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 знаходиться у неї, договір купівлі-продажу вказаного вище автомобіля перебуває у ОСОБА_2 . Зазначене дає всі підстави вважати, що автомобіль марки HONDA, 2015 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , може бути відчужений на користь третіх осіб без її згоди, що у разі невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Крім цього, враховуючи той факт, що ОСОБА_2 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, існує реальна загроза пошкодження чи знищення зазначеного автомобіля, що знову ж таки обґрунтовує необхідність вжиття заходів забезпечення позову.

На підставі наведеного вище, керуючись ст. ст. 149, 150, 152 ЦПК України, заявник просить вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на автомобіль марки HONDA, 2015 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_3 та заборонити іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаного автомобіля.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Статтею149 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Встановлено, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з незаконного володіння, - подана до Дарницький районний суд м. Києва 19.08.2024 та 24.09.2024 надійшла до Придніпровського районного суду м. Черкаси за підсудністю. На час розгляду заяви про забезпечення позову, питання про відкриття провадження у справі ще не вирішене.

Слід зазначити, що під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Забезпечення позову необхідне у разі, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Позов забезпечується, зокрема, 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 150 ЦПК України). Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову (ч. 2 ст. 150 ЦПК України).

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 у справі № 914/1570/20 (провадження № 12-90 гс 20) зазначено, що: «під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729 цс 19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.09.2020 у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88 цс 20) зазначила, що: «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Враховуючи доводи, що викладені у позовній заяві, ОСОБА_1 вказує про порушення її майнового права, зокрема, предметом даного позову є: витребування з незаконного володіння ОСОБА_2 та передання ОСОБА_1 належний їй на праві власності автомобіль марки HONDA, 2015 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 .

Судом встановлено, що автомобіль марки HONDA, 2015 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , належить ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , виданого ТСЦ 7141 і, як вона вказує, оригінал цього свідоцтва знаходиться безпосередньо у неї. Крім того, не знайшли свого підтвердження доводи заявника про те, що до Єдиного реєстру правочинів нотаріусом внесені відомості про скасування довіреності від 08.12.2022.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

За результатами розгляду заяви про забезпечення позову, аналізу доводів ОСОБА_1 , суд вважає, що заява є безпідставною.

Варто зазначити, що при задоволенні заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову, а саме, у даному випадку, шляхом накладення арешту на автомобіль та заборонити іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаного автомобіля, суд звертає увагу, що означений позов ОСОБА_1 просить забезпечити, шляхом накладення арешту на автомобіль марки HONDA, 2015 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_3 , який належить самому ж позивачеві, а не відповідачеві. У даному випадку задоволення судом заявлених вимог заяви про забезпечення позову було б помилковим, адже рухоме майно належить позивачу ОСОБА_1 . Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 04.02.2021 у справі № 755/5333/20. Крім того, суд касаційної інстанції зауважив, що рішення судів про вжиття заходів забезпечення позову стосовно майна, яке належить позивачу, підлягають скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні вимог заяви про забезпечення позову.

Отже, заява ОСОБА_1 про забезпечення позову є безпідставною та такою, що не підлягає до задоволення.

На підставі зазначеного вище та керуючись ст.ст. 149-154, 258-261, 353-355 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , яка подана її представником адвокатом Кузьмінським Олексієм Олександровичем про забезпечення позову, - залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повне судове рішення складено 09.10.2024.

Головуючий суддя С. М. Позарецька