Справа № 183/5638/24
№ 2/183/2908/24

У Х В А Л А
16 жовтня 2024 року м. Самар
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Парфьонова Д. О., з участі: секретаря судового засідання Моісєєва К. А., позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 , адвоката Мисика Олександра Іванович про зупинення провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Новомосковського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання дитини,
у провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває вказана цивільна справа, в якій позивач просить: визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП дитини НОМЕР_1 ; в актовий запис про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП дитини НОМЕР_1 , № 320 від 02 червня 2011 року, складений Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, внести такі зміни: зазначити батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП дитини НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; прізвище, ім`я, по-батькові, дату народження, місце народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП дитини НОМЕР_1 , залишити без змін; стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь позивача аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на утримання дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП дитини НОМЕР_1 .
Постановленою суддею ухвалою від 18 червня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду у порядку загального позовного провадження, призначене підготовче засідання.
23 липня 2024 року та 15 жовтня 2024 до суду надійшли клопотання представника відповідача, адвоката Мисика О. І. про зупинення провадження у справі, обґрунтовані перебуванням відповідача на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 з 04 квітня 2022 року, з 19 травня 2024 року взяття відповідачем участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення по час подання клопотання та бажання його особисто примати участь у справі.
В підготовчому засіданні представник відповідача підтримав подані клопотання.
В підготовчому засіданні позивач заперечила проти задоволення клопотання. Вказала на те, що з квітня 2022 року відповідач декілька разів приїздив додому, вона розмовляла з ним телефоном та бачила його у місті Самар. Проведення розгляду справи можливе у часи, коли відповідач з`являється у місто.
Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Судовий захист прав і свобод людини і громадянина необхідно розглядати як вид державного захисту прав і свобод людини і громадянина. І саме держава бере на себе такий обов`язок відповідно до частини другої статті 55 Конституції України. Право на судовий захист передбачає і конкретні гарантії ефективного поновлення в правах шляхом здійснення правосуддя. Відсутність такої можливості обмежує це право. А за змістом частини другої статті 64 Конституції України право на судовий захист не може бути обмежене навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану (рішення Конституційного Суду України від 07 травня 2002 року № 8-рп/2002).
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ у справі «Красношапка проти України»).
Частиною третьою статті 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства визначено розумність строків розгляду справи судом.
Вимога щодо дотримання розумного строку розгляду справи спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту, а відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.
Зупинення провадження по справі - це врегульована законом й оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, до моменту, коли ці обставини перестануть існувати або будуть вчинені необхідні дії. Тобто інститут зупинення судового провадження застосовується не просто у зв`язку із виникненням підстав, передбачених процесуальним законом, а обумовлюється наявністю обставин, які створюють об`єктивні перешкоди для здійснення судового розгляду.
Обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду, викликаний наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.
Необґрунтоване зупинення провадження у справі може призвести до затягування строків її розгляду й перебування учасників справи в стані невизначеності, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/202 постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжено та який діє станом на дату розгляду справи.
За приписами пункту другого вищевказаного Указу військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_3 , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування наказано запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
Надалі неодноразово строк дії воєнного часу продовжувався Указами Президента України, затвердженими відповідними Законами України та продовжений до теперішнього часу.
Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб, визначені нормами Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року № 389-VIII (далі - Закон № 389-VIII).
Відповідно до статті 1 Закону № 389-VIII воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Статтею 16 Закону № 389-VIII визначено, що за рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію в установленому порядку Указом Президента України, утворені відповідно до законів України військові формування залучаються разом із правоохоронними органами до вирішення завдань, пов`язаних із запровадженням і здійсненням заходів правового режиму воєнного стану, згідно з їх призначенням та специфікою діяльності.
За приписами статей 1 та 3 Закону України «Про Збройні Сили України» від 06 грудня 1991 року № 1934-XII (далі - Закон № 1934-XII) Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.
Структура Збройних Сил України визначається статтею 3 Закону № 1934-XII, відповідно до частини третьої якої Збройні Сили України організаційно складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, установ та організацій.
Комплектування ж Збройних Сил України визначається статтею 5 Закону № 1934-XII, відповідно до частини першої якої особовий склад Збройних Сил України складається з військовослужбовців і працівників Збройних Сил України.
Згідно зі статтею 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Статтею 3 цього Закону визначено, що громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.
Початок, призупинення і закінчення проходження військової служби визначено статтею 24 Закону № 2232-XII.
Конструкція пункту 2 частини першої статті 351 ЦПК України дає підстави для висновку, що визначена ним підстава зупинення провадження пов`язана не із самою обставиною введення воєнного стану, а із фактом перебування сторони у справі у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан.
При цьому, вказана вище норма має тимчасовий характер, тобто обмежується строком перебування сторони у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан. За такої умови підстава для зупинення провадження у справі вичерпується тоді, коли участь сторони у складі Збройних Сил України припиняється. Учасник справи може припинити участь у складі Збройних Сил України ще до припинення воєнного стану, якщо така можливість передбачена законодавством.
Надана суду належним чином засвідчена копія довідки від 12 липня 2024 року № 250, видана ТВО Командира в/ч НОМЕР_2 указує, що старший сержант ОСОБА_3 перебуває на військовій службі у в/ч НОМЕР_2 з 04 квітня 2022 року по дату видачі довідки.
Засвідчена копія довідки ТВО Командира в/ч НОМЕР_2 від 04 жовтня 2024 року № 263 підтверджує, що ОСОБА_3 з 19 травня 2024 року бере участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України по день видачі довідки.
Однак, за ч. 2, 3 ст. 252 ЦПК України не допускається зупинення провадження у справі про стягнення аліментів з підстави наявності спору про батьківство (материнство), визначення місця проживання дитини, про участь одного з батьків або родичів у вихованні дитини, спілкуванні з дитиною. Суд не зупиняє провадження у випадках, встановлених пунктами 1-3 частини першої цієї статті, якщо відсутня сторона веде справу через свого представника.
Так, позов у цій справі стосується, окрім визнання батьківства, стягнення аліментів на утримання дитини. Інтереси відповідача представляє представник, адвокат Мисик О. І. за ордером серії АЕ № 1176348 без обмежень повноважень адвоката.
З урахуванням викладеного, предмет спору та обставини справи свідчать про відсутність правових підстав зупинення провадження у справі з урахуванням обґрунтування, вказаного представником відповідача та обставин справи. Право дитини на забезпечення її життєдіяльності, створення умов для забезпечення сприятливих умов життя та здоров`я є переважним по відношенню до права особи на особисту участь у судовому засіданні. До того-ж представником відповідача та відповідачем не надано доказів того, що ОСОБА_3 за умовами служби не може приймати участь в судових засіданнях, постійно та безперервно перебуває на території, на якій ведуться бойові дії, може повідомити лише особисто обставини, що мають значення для справи.
На підставі викладеного, керуючись ст. 251, 253, 260 ЦПК України, суд, -
у задоволенні клопотань представника відповідача ОСОБА_3 , адвоката Мисика Олександра Івановича про зупинення провадження у цивільній справі відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та окремому оскарженню не підлягає.

Ухвала суду складена і підписана 16 жовтня 2024 року.

Суддя Д. О. Парфьонов