ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8694/24 Справа № 235/3800/18 Суддя у 1-й інстанції - Філь О. Є. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2024 року м.Кривий Ріг

справа № 235/3800/18

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Остапенко В.О.

суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.

сторони:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс»,

відповідач ОСОБА_1

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 05 червня 2024 року, яке ухвалено суддею Філь О.Є. у м. Покровську Донецької області та повне судове рішення складено 05 червня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 25 серпня 2011 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 111-АК/2011-97, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 244 900 грн.

Надання кредитних коштів відповідачу підтверджується меморіальним ордером № 25657 від 25 серпня 2011 року.

Виконання позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором забезпечується заставою автомобіля марки Ford, модель Mondeo, 2011 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

22 червня 2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено договір відступлення прав вимоги за договорами застави № 220615нв.

22 червня 2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено Договір відступлення прав вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 220615 (далі - Договір відступлення), відповідно до якого, позивач набув право нового кредитора до відповідача за Кредитним договором 111-АК/2011-97 від 25 серпня 2011 року.

У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язання за кредитним договором по поверненню кредитних коштів, у останнього утворилась заборгованість у розмірі 265 154,56 грн.

Заочним рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 05 вересня 2018 року позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» заборгованість за кредитним договором № 111-АК/2011-97 від 25 вересня 2011 року у розмірі 265 154,56 грн та судовий збвр в розмірі 3 977,32 грн.

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 29 березня 2019 року у виконавчому провадженні щодо виконання виконавчого листа № 235/3800/18, виданого Красноармійським міськрайонним судом Донецької області щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 111-АК/2011-97 від 25 вересня 2011 року у розмірі 265 154,56 грн та відшкодування судових витрат замінено стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова«компанія «Прайм Альянс».

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 06 грудня 2023 року заочне рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 05 вересня 2018 року по цивільній справі за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано, призначено по справі підготовче засідання.

16 січня 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» уточнило позовні вимоги та просило суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 часткову заборгованість за кредитним договором № 111-АК/2011-97 від 25 вересня 2011 року у розмірі 153 539,01 грн.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 05 червня 2024 року в задоволенні позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповноту з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги банку у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем надано до суду належні та допустимі докази, які є необхідними та достатніми для підтвердження факту наявності простроченої заборгованості за договором та її розміру, що не спростовано відповідачем.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову, станом на момент подання апелянтом апеляційної скарги, становила розмір, менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задовленню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 25 серпня 2011 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 111-АК/2011-97, у відповідності до якого відповідач отримав кредит в сумі 244 900 грн (а.с.3-7).

Виконання позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором забезпечується заставою автомобіля марки Ford, модель Mondeo, 2011 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , держаний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

22 червня 2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено договір відступлення прав вимоги за договорами застави № 220615нв.

22 червня 2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено Договір відступлення прав вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 220615 (далі - Договір відступлення), відповідно до якого, позивач набув право нового кредитора до відповідача за Кредитним договором 111-АК/2011-97 від 25 серпня 2011 року.

Відповідачем зобов`язання в повному обсязі не були виконані, в результаті чого виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 153 539,01 грн, яка складається із заборгованості за кредитом - 113 304,30 грн; 3 % річних з урахуванням індексу інфляції - 40 234,71грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач в обґрунтування своїх доводів не надав належних та допустимих доказів на підтвердження розміру заборгованості за кредитним договором.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 указаного Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідач ОСОБА_1 , заперечуючи проти задоволення позовних вимог позивача зазначив, що свої зобов`язання за вище вказаним кредитним договором він виконав у повному обсязі, складений позивачем розрахунок заборгованості, в якому суми та дати їх сплати не відповідають первинним бухгалтерським документам, не є належним доказом заборгованості. На підтвердження сплати сум за кредитним договором позивачем надані квитанції.

Позивачем на підтвердження факту заборгованості за кредитним договором не надано доказів, які спростували б заперечення позивача щодо погашення заборгованості відповідачем по вищевказаному кредитному договору.

Встановивши, що позивачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження розміру заборгованості за кредитним договором, розрахунок заборгованості не був наданий, щоб давало можливість встановити порядок нарахування відсотків, комісії, дані щодо сплати відповідачем коштів в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх недоведеністю.

Неподання стороною позивача належних і допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог є підставою для висновку про недоведеність та необґрунтованість позовних вимог, оскільки вони ґрунтуються лише на припущеннях.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

За приписами статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частин першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи апеляційної скарги про доведеність заявлених позовних вимог з урахування встановлених у даній справі обставин відхиляються як такі, що не знайшли свого підтвердження.

Інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, апеляційна скарга не містить, а наведені доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають, а зводяться до переоцінки доказів. Проте, відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судові рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції проходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі статті 141 ЦПК України, судові витрати понесені сторонами в зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374,375,381-384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» - залишити без задоволення.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 05 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 15 жовтня 2024 року.

Головуючий:

Судді: