УХВАЛА

11 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 441/982/24

провадження № 61-13133ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 31 липня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про оскарження дій посадових осіб,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 17 квітня 2024 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 на підставі пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України, оскільки вказаний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першою інстанції, ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 28 травня 2024 року в задоволенні клопотання заявниці про звільнення від сплати судового збору відмовлено, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху для подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження та доказів сплати судового збору.

Суд апеляційної інстанції констатував, що оскільки оскаржуване рішення місцевого суду ухвалено 17 квітня 2024 року, подана 13 травня 2024 року апеляційна скарга є такою, що подана з пропуском строку, визначеного частиною першою статті 354 ЦПК України.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходив з того, що до апеляційної скарги не додано доказів на підтвердження обставин, які можуть бути підставою для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 31 липня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 17 квітня 2024 року визнано неподаною та повернуто заявниці.

Судове рішення мотивовано тим, що, отримавши 11 червня 2024 року копію ухвали апеляційного суду про залишення без руху апеляційної скарги, ОСОБА_1 недоліки апеляційної скарги не усунула.

У жовтні 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 31 липня 2024 року.

У касаційній скарзі заявниця, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції безпідставно відмовив в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, оскільки заявниця надала докази, що її сім`я є малозабезпеченою.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Із касаційної скарги вбачається, що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновку щодо незаконності та неправильності оскаржуваного судового рішення.

Серед основних засад судочинства Конституцією України встановлено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України).

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Вимоги щодо форми і змісту апеляційної скарги встановлено статтею 356 ЦПК України.

Згідно з частиною першою статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

За правилом пункту 2 частини другої статті 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Тобто, у разі пропуску процесуального строку на звернення з апеляційною скаргою, учасник справи має клопотати перед судом про поновлення такого пропуску строку, шляхом подання відповідного клопотання (заяви) із наведення обґрунтованих обставин, підтверджених доказами, які зумовили такий пропуск.

За відсутності відповідного клопотання учасника справи про поновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги, вказане є підставою для залишення скарги без руху.

Отже суд апеляційної інстанції, правильно встановивши, що оскаржуване рішення першої інстанції ухвалено 17 квітня 2024 року, натомість апеляційна скарга на вказане рішення подана 13 травня 2024 року, тобто з пропуском п`ятнадцятиденного строку, підставно залишив апеляційну скаргу ОСОБА_1 без руху, встановивши заявниці строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

Відповідно до частини третьої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Також, Львівський апеляційний суд встановив, що всупереч пункту 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Тому, за відсутності доказів на підтвердження обставин, які можуть бути підставою для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, суд апеляційної інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору та відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначив, що заявниця має сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 605,60 грн.

Відповідно до частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

За змістом частини третьої статті 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Суд апеляційної інстанції, встановивши, що недоліки апеляційної скарги не усунуто, заявницею не сплачено судовий збір та не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних причин такого пропуску, підтверджених доказами, дійшов обґрунтованого висновку про повернення апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Доводи касаційної скарги, що суд апеляційної інстанції безпідставно відмовив в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, оскільки сім`я заявниці є малозабезпеченою, спростовується змістом ухали суду апеляційної інстанції від 28 травня 2024 року про залишення апеляційної скарги без руху, відповідно до якого (змісту) до апеляційної скарги не додано документів на підтвердження майнового стану ОСОБА_1 та неможливість сплати судового збору в розмірі 605,60 грн. Так само, наводячи такий аргумент в касаційній скарзі, заявниця не підтверджує наведені нею обставини (свій майновий стан) відповідними доказами, тобто такі докази до касаційної скарги не додано.

Крім того, слід врахувати, що крім несплати ОСОБА_1 судового збору, заявниця не подала до апеляційного суду клопотання (заяви) про поновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги, що свідчить про неусунення недоліків апеляційної скарги та є наслідком повернення апеляційної скарги заявниці.

Отже, оскаржувана ухвала апеляційного суду є законною та обґрунтованою, постановлена із додержанням норм процесуального та матеріального права, підстави для її скасування відсутні.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що правильність застосування судами норм права не викликає розумних сумнівів, а касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 31 липня 2024 року є необґрунтованою.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 31 липня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про оскарження дій посадових осіб.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявниці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Н. Ю. Сакара

О. В. Білоконь

О. М. Осіян