П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2024 року м. Київ

Справа № 758/12032/22

Провадження№22-ц/824/12902/2024

Резолютивна частина постанови оголошена 09 жовтня 2024 року

Повний текст постанови складено 10 жовтня 2024 року

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.,

секретаря: Желепи В.В.

сторони: позивач (відповідач за зустрічним позовом) Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»

відповідач (позивач за зустрічним позовом)

ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану адвокатом Боденком Дмитром Олександровичем, на рішення Подільського районного суду м. Києва, ухваленого у складі судді Якимець О.І. 17 квітня 2024 року, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду з позовною заявою в якій просив стягнути із відповідача заборгованість за договором позики № 3686635 від 13.12.2020 у розмірі 32186,00 грн та вирішити питання розподілу судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 13.12.2020 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (правонаступником якого є ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») та ОСОБА_1 укладено договір позики № 3686635. Відповідно до умов договору відповідачу надано кредит зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами, передбачених умовами кредитного договору. Відповідачем умови договору не виконувались, внаслідок чого утворилась заборгованість у спірному розмірі, яку позивач просить стягнути з відповідача. Відтак, у відповідності до ст. ст. 549, 1048, 1050, 1054 ЦК України та умов договору, просить позов задовольнити повністю. Разом із тим, просить вирішити питання про розподіл судових витрат, згідно з ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідачем подано до суду відзив на первісний позов. Наводить аргументи про те, що позивачем нараховано проценти поза межами 30-денного строку дії договору, а тому проценти у сумі 21289,50 грн не ґрунтуються на вимозі закону та укладеному договорі. Просить у позові відмовити.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив. Наводить пояснення про те, що між сторонами було укладено договір в електронній формі. Сторонами договору погоджено усі умови договору, зокрема щодо порядку сплати процентів. Порядок нарахування процентів передбачено щоденний. Також узгоджено порядок нарахування відсотків у зв`язку із простроченням повернення кредитних коштів, але не більше 90 календарних днів. Просить позов задовольнити.

ОСОБА_1 подано до суду зустрічний позов до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у якому просить визнати недійсним п. 2 договору позики щодо встановлення процентної ставки. В обґрунтування зустрічного позову покликається на те, що оспорюваний договір встановлює щоденні проценті ставки від сукупності вартості кредиту. Сума заборгованості значно перевищує розмір кредиту. Всі ці обставини свідчать про недодержання в момент укладення договору вимог, які встановленні ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України, зокрема договір не може суперечити вимогам ЦК України та іншим актам цивільного законодавства. Просить зустрічний позов задовольнити.

Відповідачем за зустрічним позовом подано до суду відзив, в якому наводить аргументи про те, що між сторонами дійсно виникли договірні відносини. Сторонами погоджено розмір процентів за користування кредитними коштами. Сторонами погоджено, що у разі наповернення кредиту у строк, нарахування продовжується не більше 90 днів. Отже, розмір процентів нараховано у відповідності до умов договору та п. 6.5 Правил надання грошових коштів, які є невід`ємною частиною договору. Просить у зустрічному позові відмовити.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями суддею у справі визначено Анохіна А. М.

13.01.2023 ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

07.08.2023 ухвалою суду призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Розпочато розгляд справи зі стадії відкриття провадження у справі.

20.12.2023 ухвалою суду прийнято до спільного розгляду з первинним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про захист прав споживачів і визнання недійсним договору позики.

18.01.2024 у справі проведено повторний автоматизований розподіл справи за результатами якого головуючим суддею (суддею-доповідачем) у справі визначено Якимець О. І.

19 січня 2024 року ухвалою судді прийнято до розгляду справу за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про захист прав споживачів і визнання недійсним договору позики. Розгляд справи здійснено за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження.

19 січня 2024 року ухвалою суду залишено без руху зустрічну позовну заяву з підстав викладених у мотивувальній частині цієї ухвали, які надалі усуненні позивачем за зустрічним позовом.

22 березня 2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті за правилами загального позовного провадження.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 17 квітня 2024 року первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором позики №3686635 від 13.12.2020 у розмірі 32 186 (тридцять дві тисячі сто вісімдесят шість) гривень 00 копійок, з яких 9 500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 22 686,00 грн - сума заборгованості за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у сумі 2481,00 грн.

У зустрічному позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про захист прав споживачів і визнання недійсним договору позики - відмовити.

Судовий збір сплачений позивачем за зустрічним позовом покласти на позивача за зустрічним позовом.

Не погоджуючись з рішенням суду, представником ОСОБА_1 адвокатом Боденком Д.О. подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_1 .

Зазначає, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, під час розгляду справи суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою винесення необґрунтованого рішення, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» проти доводів апеляційної скарги заперечує, вважає її безпідставною та необґрунтованою а судом першої інстанції не порушено норм матеріального та процесуального права та справа розглянута з повним з`ясуванням фактичних обставин справи.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Войтович Л.В. підтримала доводи апеляційної скарги.

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» в судове засідання не з`явився, до суду разом із відзивом надав клопотання про проведення судового засідання без участі представника ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».

За таких обставин колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності представника ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 17 квітня 2024 року оскаржується в частині позовних вимог ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

В іншій частині рішення Подільського районного суду м. Києва від 17 квітня

2024 року не оскаржується, а тому відповідно до правил частини першої статті 367 ЦПК України апеляційним судом не перевіряється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, аргументи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла таких висновків.

Частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Встановлено, що 13 грудня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (позикодавець) та ОСОБА_4 (позичальник) укладено договір позики № 3686635. Цей договір укладено дистанційно, в електронній формі. Договір діє до повного виконання зобов`язань за цим договором.

Відповідно до умов договору сума позики 9500,00 грн, строк позики 30 днів, фіксована процентна ставка 1,99 %, дата повернення позики 12.01.2021, знижена процента ставка 0,49%, процентна ставка за понадстрокове користування 2,70 %, орієнтовна процентна ставка 178,85 %, орієнтовна загальна вартість кредиту 10896,50 грн ( п. 2 договору).

Аналіз змісту умов договору засвідчує, що останній містить усі істотні умови для відповідного виду договору з яких сторони досягли згоди.

Таким чином, між сторонами склались кредитні правовідносини, які регулюються параграфом 2 (кредит) глави 71 Цивільного кодексу України.

14 червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладеного договір факторингу №14/06/21.

Відповідно до умов даного договору клієнт як первісний кредитор відступив право вимоги фактору як новому кредитору, зокрема за договором позики від 13.12.2020 № 3686635, укладеним між кредитором та відповідачем.

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги до договору від 28.07.2021 заборгованість відповідача становить у розмірі 32186,00 грн, з яких: 9500,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 22686,00 грн - заборгованість за відсотками.

Відтак, до нового кредитора перейшли права первісного кредитора у зобов`язанні у обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав у відповідності до ст. 514 ЦК України.

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

За правилом частини статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).

Абзац 2 частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до частини першої статті 181 ГК України господарський договір, як правило, існує в вигляді єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощеній формі шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами та іншими засобами електронної комунікації, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні норми до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня

2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18,

від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19; від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19 та від 22 листопада 2021 року у справі № 234/7719/20.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як убачається з матеріалів справи, договір позики №3686635 від 13 грудня 2020 року та ОСОБА_4 підписано шляхом накладення електронного цифрового підпису позичальника

У вказаному правочині відповідачка визначила, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях.

Отже, між сторонами було укладено договір позики, який оформлено сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У позовній заяві ТОВ «ФК «Європейська Агенція з повернення боргів» просить суд стягнути з відповідачки суми загального залишку заборгованості за договором позики та нараховані відсотки.

Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною першою статті 1046 ЦК України визначено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Отже, зважаючи на те, що ОСОБА_1 свої зобов`язання щодо сплати коштів за договором позики не виконувала, у зв`язку з чим має заборгованість, а тому наявні підстави для висновку про те, що вимоги кредитора про стягнення заборгованості є обґрунтованими.

Суд першої інстанції установивши невиконання відповідачем своїх зобов?язань щодо повернення заборгованості за договором позики, внаслідок чого утворилась заборгованість, дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог та стягнення наявної заборгованості в судовому порядку.

Аргументи заявника про те, що позивачем безпідставно нарахованчастина суми заборгованості за відсотками виходить за межі 30-денного строку дії договору, не заслуговують на увагу, виходячи з наступного

Розмір заборгованості за договором позики обчислено з дотримання п. 6.5 Правил надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною договору позики та така умова погоджена сторонами у п.4.1-4.3 договору позики №3686635 від 13 грудня 2020 року.

Відповідно до п. 6.5 Правил у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасне повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) нараховуються проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожен день понадстрокового користування позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування.

Відповідно до проведеного розрахунку заборгованості за процентами, наданого у заяві по суті, убачається, що тіло кредиту становить 9500,00 грн, процента ставка 1,99 %, відтак за один день сума відсотків становить 189,05 грн. Строк надання кредиту 30 днів х 189,05 грн, а отже становить 5671,50 грн. Сума відсотків за 90 днів становить 17014,50 грн (90днів х 189,05 грн). Всього загальна сума відсотків становить 22686,00 грн.

Згідно з пунктом 1 частиною першою статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має правозалишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частин першої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального

і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Подільського районного суду м. Києва від 17 квітня 2024 року в оскаржуваній частині - без змін, оскільки підстав для скасування судового рішення в оскаржуваній частині немає.

Оскільки Київський апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного судового рішення - без змін, розподіл судових витрат відповідно до статті 141 ЦПК України апеляційним судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 383 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Боденком Дмитром Олександровичем залишити без задоволення.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 17 квітня 2024 року в оскаржуваній частині - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена

в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач А. М. Стрижеус

Судді: Л. Д. Поливач

О. І. Шкоріна