Справа № 203/4519/24
Провадження № 2-н/0203/102/2024
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

10 жовтня 2024 року суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Іваницька І.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.09.2024 року, справу №203/4519/24, провадження №2-н/0203/102/2024, було розподілено головуючому судді Іваницькій І.В., яка передана канцелярією суду 09.09.2024 року.

Відповідно до ч. 5 ст.165 ЦПК України, з метою визначення підсудності, через підсистему «Електронний суд» 12.09.2024 зроблено запит до Єдиного державного демографічного реєстру щодо місця реєстрації реєстрації боржника - ОСОБА_2 , за результатами якого отримано відповідь №782634 від 12.09.2024, що за вказаними параметрами особу не знайдено.

12.09.2024 зроблено запит до відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради стосовно реєстрації місця проживання боржника.

04 жовтня 2024 року на адресу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла відповідь з Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради за вих.№1274 від 25.09.2024, відповідно до якої, згідно реєстру територіальної громади ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 23.08.2024 по теперішній час.

Суд, вирішуючи питання про видачу судового наказу, виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Як визначено ст. 181 СК України та Пленумом ВСУ №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ч.5 ст.183 Сімейного кодексу України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються: інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Вивчивши заяву та наявні матеріали, суд приходить до висновку, що у заяві про видачу судового наказу та доданих до неї документах відсутні відомості про те, що дитина фактично проживає тільки разом із заявником та перебуває на його утриманні.

Долучені заявником до заяви про видачу судового наказу пояснення осіб, які проживають за адресою: АДРЕСА_2 не можуть бути прийняті судом, як належний доказ на підтвердження вказаних обставин.

З огляду на те, що право на отримання аліментів набуває той з батьків, з ким проживає дитина, а з наданих заявником документів неможливо однозначно встановити факт проживання малолітньої дитини тільки із заявником, суд приходить до висновку про те, що в даному випадку не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги.

Згідно приписів п.8 ч.1ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, вважаю за необхідне відмовити заявнику у видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Керуючись ст.ст.163,165,166,353 ЦПК України, ст. 181,183 СК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків, а також для звернення до суду в порядку позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її винесення.

Суддя І.В. Іваницька